title: Дело C-260/09 P: Жалба, подадена на 13 юли 2009 г. от Activision Blizzard Germany GmbH (по-рано CD-Contact Data GmbH) срещу Решение, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 30 април 2009 г. по дело T-18/03: CD-Contact Data GmbH/Комисия на Европейските общности

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/24

         Жалба, подадена на 13 юли 2009 г. от Activision Blizzard Germany GmbH (по-рано CD-Contact Data GmbH) срещу Решение, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 30 април 2009 г. по дело T-18/03: CD-Contact Data GmbH/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-260/09 P)
   2009/C 220/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Activision Blizzard Germany GmbH (по-рано CD-Contact Data GmbH) (представител: J. K. de Pree, advocaat, E.N.M. Raedts, Advocate)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, в която Първоинстанционният съд отхвърля искането на Contact Data за отмяна на Решението;

               —

               да отмени Решението поне в частта, в която то се отнася до CD Contact;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение в частта, в която с него се отхвърля искането на Contact Data за отмяна на Решението и да върне делото на Първоинстанционния съд;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, свързани с производствата пред двете инстанции

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е извършил погрешна правна квалификация на фактите, като е приел, че между Nintendo of Europe GmbH („Nintendo“) и Contact Data съществува незаконно споразумение по смисъла на член 81, параграф 1 от ЕО, без предварително да е разгледал въпроса дали това споразумение е имало за цел да ограничи активната или пасивната паралелна търговия.
   Споразумението за дистрибуция, което е напълно законосъобразно, забранява активната паралелна търговия, а разрешава пасивната паралелна търговия. Независимо от това Първоинстанционният съд приел, че от няколко факса на Contact Data е видно, че то е участвало в системата за обмен на информация на Nintendo за съобщаване на паралелния внос в нарушение на член 81, параграф 1 от ЕО. Този извод може да се приеме за погрешна правна квалификация на фактите, или поне за нарушение на задължението за мотивиране, тъй като Първоинстанционният съд не е установил дали това поведение е свързано с пасивния или с активния паралелен внос.
   Първоинстанционният съд е изопачил доказателства като е приел, че целта на разгледаните в точки 56—58 от обжалваното решение документи е била незаконосъобразна. В тези документи Contact Data се оплаква от износ за Белгия в нарушение на неговото изключително право, използва ценова информация за вноса като инструмент за преговори за да получи по-добра цена от Nintendo и се позовава на „сив внос“. Не би съответствал на текста на тези документи извода, че те се отнасят до нещо различно от ограничаване на активните продажби на изключителната територия на Contact Data или до начина, по който Contact Data оказва натиск върху своя доставчик за да намали продажните си цени.
   Първоинстанционният съд е допуснал явна грешка в преценката като е приел, че разгледаните документи представляват достатъчно доказателство за наличието на споразумение по смисъла на член 81, параграф 1 от ЕО. При липсата на пряко документално доказателство за споразумение, Първоинстанционният съд е трябвало да установи наличието на съгласувана воля за ограничаване на паралелния внос, което изисква приета от Nintendo едностранна политика за постигане на анти-конкурентна цел, под формата на непряка или изрична покана до Contact Data за съвместно преследване на тази цел, или поне мълчаливо съгласие от страна на Contact Data. Първоинстанционния съд не е установил в достатъчна степен изпълнението на тези критерии.
   Освен това Първоинстанционният съд не е установил, че Contact Data се е съгласило с политиката, приета едностранно от Nintendo. В частност Първоинстанционният съд погрешно е склонен да разглежда действителния износ на стоки от Contact Data, като се позовава на съдебната практика относно хоризонталните споразумения, когато съгласно установената съдебна практика, в случаите с вертикални споразумения подобен действителен износ може да постави под съмнение съгласието на дистрибутора в една незаконна политика на препятстване на паралелната търговия.


title: Дело T-461/17: Жалба, подадена на 25 юли 2017 г. — TN/ENISA

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/31

         Жалба, подадена на 25 юли 2017 г. — TN/ENISA
   (Дело T-461/17)
   (2017/C 347/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: TN (представители: L. Levi и A. Blot, lawyers)

      Ответник: Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 25 ноември 2016 г. на ENISA, с което се оттегля предложението ѝ за наемане на работа, въз основа на което жалбоподателят е бил назначен на длъжността началник на отдела за корпоративни услуги и отношения със заинтересованите страни,

               —

               да отмени решението от 20 април 2017 г. на ENISA, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя,

               —

               да присъди на жалбоподателя обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди,

               —

               да осъди ENISA да заплати всички разноски в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е нарушение от страна на ответника на договорните му задължения спрямо жалбоподателя.

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че предложението не е можело да бъде оттеглено, тъй като договорът е бил вече сключен и оспорва доводите на ответника в обратния смисъл.

               2.

               Второто основание е ненадлежно третиране на личните данни на жалбоподателя и нарушение на член 12 oт Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, на задължението за грижа и на правото на добра администрация.

               3.

               Третото основание е нарушение на правото на изслушване.

                           —

                           Жалбоподателят не е бил изслушан преди постановяването на обжалваното решение за оттегляне на предложението за наемане на работа.


title: Дело C-32/16: Преюдициално запитване от Amtsgericht Dresden (Германия), постъпило на 19 януари 2016 г. — Ute Wunderlich/Bulgarian Air Charter Limited

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/5

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Dresden (Германия), постъпило на 19 януари 2016 г. — Ute Wunderlich/Bulgarian Air Charter Limited
   (Дело C-32/16)
   (2016/C 165/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Dresden

      Страни в главното производство

      Ищец: Ute Wunderlich

      Ответник: Bulgarian Air Charter Limited

      Преюдициални въпроси

   Налице ли е отмяна на полет по смисъла на член 2, буква л) от Регламент № 261/2004 (1), когато планираният полет е започнал по разписание и е пристигнал в предвидената крайна точка със закъснение от не повече от 3 часа, но е било извършено несъобразено с разписанието междинно кацане?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (OB L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава ,7 том 12, стр. 218).


title: Дело T-555/13: Жалба, подадена на 21 октомври 2013 г. — MHCS/СХВП — Compañía Vinícola del Norte de España ( „ICE IMPERIAL“ )

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/18

         Жалба, подадена на 21 октомври 2013 г. — MHCS/СХВП — Compañía Vinícola del Norte de España („ICE IMPERIAL“)
   (Дело T-555/13)
   2013/C 377/41
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: MHCS (Epernay, Франция) (представители: P. Boutron, N. Moya Fernández и L.-É. Balleydier, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Compañía Vinícola del Norte de España, SA (La Guardia, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 август 2013 г., постановено по преписка R 2588/2011-2;

               —

               да регистрира като марка на Общността заявка № 8 837 379 за словната марка „ICE IMPERIAL“ за стоки от клас 33;

               —

               да осъди ответника и встъпилата страна да заплатят разноските в настоящото производство, както и тези, направени в производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ICE IMPERIAL“ за стоки и услуги от клас 32, 33 и 43 — регистрация на марка на Общността № 8 837 379.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността № 237 875 за фигуративната марка за „всички видове вина, с изключение на пенливи вина и шери“ от клас 33; испанска регистрация на марка № 95 020 на фигуративната марка за „всички категории вина, с изключение на пенливи вина и вино от вида шери“ от клас 33; испанска регистрация на марка № 1 508 304 на словната марка „IMPERIAL“ за „вина“ от клас 33.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички оспорени стоки.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграфи 2) и 3) от Регламента относно марката на Общността и правило 22, параграф 3) от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година.


title: Дело T-243/06: Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г.  — Promat/СХВП — Puertas Proma (PROMAT) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността PROMAT — По-ранна фигуративна марка PROMA — Частичен отказ от регистрация — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 40/94)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/21

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. — Promat/СХВП — Puertas Proma (PROMAT)
   (Дело T-243/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността PROMAT - По-ранна фигуративна марка PROMA - Частичен отказ от регистрация - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 40/94)
   (2008/C 272/39)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Promat GmbH (Ratingen, Германия) (представители: J. Krenzel и S. Beckmann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Puertas Proma, SAL (Villacañas, Испания)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 4 май 2006 г. (Преписка R 1059/2005-1) относно процедура по възражение между Puertas Proma, SAL и Promat GmbH.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Promat GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело C-461/15: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 28 август 2015 г. — E.ON Kraftwerke GmbH/Федерална република Германия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/15

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 28 август 2015 г. — E.ON Kraftwerke GmbH/Федерална република Германия
   (Дело C-461/15)
   (2015/C 398/19)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: E.ON Kraftwerke GmbH

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1)

               Коя информация спада към съответната информация по смисъла на член 24, параграф 1 от Решение 2011/278/ЕС (1)? Как трябва да се разбира ограничението — качествено или количествено; включва ли се по-специално и информацията за всякакви планирани или реално настъпили промени в капацитета, равнището на активност и експлоатацията на дадена инсталация, която не води непосредствено до отмяна или до корекция на решението за разпределяне на квоти съгласно членове 19–21 от Решение 2011/278/ЕС и не поражда задължение за уведомяване съгласно член 24, параграф 2 от Решение 2011/278/ЕС?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос: трябва ли член 24, параграф 1 от Решение 2011/278/ЕС да се тълкува в смисъл, че забранява на държавата членка да изисква от оператора и информацията за всякакви планирани или реално настъпили промени в капацитета, равнището на активност и експлоатацията на дадена инсталация, която не води до отмяна или до корекция на решението за разпределяне на квоти съгласно членове 19 — 21 от Решение 2011/278/ЕС?

      (1)  Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер C(2011) 2772), ОВ L 130, стр. 1.


title: Дело F-16/13: Жалба, подадена на 10 февруари 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/40

         Жалба, подадена на 10 февруари 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-16/13)
   2013/C 108/96
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: адв. N. Lhoëst)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Общата здравноосигурителна схема, доколкото с него се потвърждават условията на проекторешението за отхвърляне на искането за признаване на професионалния произход на заболяването, от което е починала съпругата на жалбоподателя, която е бивше длъжностно лице

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общата здравноосигурителна схема от 23 март 2012 г., доколкото с него се потвърждават условията на проекторешението от 23 юни 1995 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението на органа по назначаване на Европейската комисия от 29 октомври 2012 г. за отхвърляне на административната жалба, подадена от жалбоподателя на 6 юли 2012 г. на основание на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-641/13 P: Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-2/07, Испания/Комисия

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/6

         Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-2/07, Испания/Комисия
   (Дело C-641/13 P)
   2014/C 31/10
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи настоящата жалба и да се отмени частично решението на Общия съд от 16 септември 2013 г. по дело T-2/07, Испания/Комисия;

               —

               да се отмени частично в горепосочения смисъл Решение C(2006) 5102 на Комисията от 20 октомври 2006 година, с което се намалява размера на помощта от Кохезионния фонд за групата проекти № 2001.ES.16.C.PE.050 и отнасящи се до саниране на водния басейн на Júcar (Испания), що се отнася до приемането за нередовност на използването на опита като критерий за възлагане;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

         Грешка при прилагане на правото във връзка с използването на опита като критерий за възлагане, противоречащ на член 30 от Директива 93/37

       (1). Посочената разпоредба не забранява използване на критерии, свързани с опита на изпълнителя към момента на възлагане на поръчката. Обратно, опитът на изпълнителя може да се прецени винаги, когато става въпрос за критерий, който не е насочен към преценка на качествата на изпълнителя, отделен е от изискването за платежоспособност и има за цел оценяване на икономически най-изгодната оферта, поради това, че има връзка с предмета на поръчката и качеството на нейното изпълнение.

      (1)  Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54).


title: Определение на Съда от 12 май 2014 година по дело E-8/12 — Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS/Надзорен орган на ЕАСТ (Иск за отмяна на решения на Надзорния орган на ЕАСТ — достъп до документи — допустимост)

text:
               12.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/16

         ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА
   от 12 май 2014 година
   по дело E-8/12
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS/Надзорен орган на ЕАСТ
   (Иск за отмяна на решения на Надзорния орган на ЕАСТ — достъп до документи — допустимост)
   (2015/C 49/09)
   По дело E-8/12 Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS/Надзорен орган на ЕАСТ – ИСК за отмяна на три решения на Надзорния орган на ЕАСТ, връчени на 18 май 2012 г., 23 май 2012 г. и 2 юли 2012 г., с които е отказан достъп до определени документи по дело № 34250 на Надзорния орган на ЕАСТ (Norway Post/Privpak – дело за нарушение на антитръстовите правила) и дело № 68736 на Надзорния орган на ЕАСТ (DB Schenker – дело по молба за предоставяне на публичен достъп във връзка с горепосоченото дело за нарушаване на антитръстовите правила), както и е отказан достъп до процедурите за разглеждане на молби за публичен достъп и управление на преписките по дела съгласно Правилата за достъп до документи („ПДД, 2008 г.“), установени с Решение № 407/08/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 27 юни 2008 г. (непубликувано) – Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 12 май 2014 г. определение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че няма основание да се произнесе по иска срещу писмото на Надзорния орган на ЕАСТ от 9 май 2012 г., връчено на 18 май 2012 г. (събитие № 633455), доколкото той се отнася до достъпа до изложение на съдържанието по дело № 34250 на Надзорния орган на ЕАСТ.

               2.

               Отхвърля като недопустим иска срещу писмото на Надзорния орган на ЕАСТ от 9 май 2012 г., връчено на 18 май 2012 г. (събитие № 633455), доколкото той се отнася до достъпа до „писмо с дата или получено на 13 юли 2010 г. от Norway Post“ и „протокол от срещи между ответника, включително неговия президент, и Norway Post и/или норвежкото правителство“.

               3.

               Отхвърля като недопустим иска срещу писмото на Надзорния орган на ЕАСТ от 22 май 2012 г., връчено на 23 май 2012 г.

               4.

               Постановява, че няма основание да се произнесе по иска срещу писмото на Надзорния орган на ЕАСТ от 2 юли 2012 г., връчено на 2 юли 2012 г. (събитие № 639495), доколкото той се отнася до процедурите на Надзорния орган на ЕАСТ за управление на преписките по дела или процедурите на Надзорния орган на ЕАСТ за разглеждане на молби за публичен достъп.

               5.

               Отхвърля като недопустим иска срещу писмото на Надзорния орган на ЕАСТ от 2 юли 2012 г., връчено на 2 юли 2012 г. (събитие № 639495), доколкото той се отнася до достъпа до решенията на колегиума на Надзорния орган на ЕАСТ, съдържащи настоящите правомощия на неговите директори.

               6.

               Осъжда ищците да заплатят съдебните разноски.


title: Дело T-748/14: Определение на Общия съд от 14 октомври 2015 г. — Montenegro/СХВП (Форма на бутилка)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/77

         Определение на Общия съд от 14 октомври 2015 г. — Montenegro/СХВП (Форма на бутилка)
   (Дело T-748/14) (1)

   (2015/C 398/91)
   Език на производството: английски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г.


title: Дело T-808/14: Жалба, подадена на 12 декември 2014 г.  — Испания/Комисия

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/45

         Жалба, подадена на 12 декември 2014 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-808/14)
   (2015/C 034/54)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и

               —

               да осъди институцията ответник да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Европейската комисия от 1 октомври 2014 г. относно държавна помощ SA 27408 (C 24/2010) EX NN 37/2010, EX CP 19/2009), приведена в действие от органите на Кастилия-Ла Манча за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони на Кастилия-Ла Манча.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 107, алинея 1 ДФЕС, поради несъществуване на икономическо предимство за предприятия, които развиват икономическа дейност, липса на селективност на мярката и отсъствие на нарушение на конкуренцията.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 106, алинея 2 и член 107, алинея 3, буква в) ДФЕС, тъй като не е установено, че е нарушен принципът на технологична неутралност.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на процедурата в областта на държавните помощи, предвид нередовностите, допуснати при разглеждането на преписката.

               4.

               Четвъртото правно основание, при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на принципите на правна сигурност, равенство, пропорционалност и субсидиарност, във връзка с член 14 от Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО.


title: Дело T-742/15 P: Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — DD/FRA (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Безсрочен договор — Дисциплинарно наказание — Забележка; — Прекратяване на договора — Право на изслушване — Неимуществени вреди)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/36

         Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — DD/FRA
   (Дело T-742/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Безсрочен договор - Дисциплинарно наказание - Забележка; - Прекратяване на договора - Право на изслушване - Неимуществени вреди))
   (2017/C 283/53)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: DD (представители: първоначално L. Levi и M. Vandenbussche, впоследствие L. Levi, avocats)

      Друга страна в производството: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) (представители: M. O’Flaherty, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 8 октомври 2015 г., DD/FRA (F-106/13 и F-25/14, EU:F:2015:118), с която се иска частична отмяна на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               DD понася собствените си разноски.

               3)

               Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA) понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


title: Дело C-656/11: Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г.  — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз (Координация на схемите за социална сигурност — Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора — Решение на Съвета — Избор на правното основание — Член 48 ДФЕС — Член 79, параграф 2, буква б) ДФЕС)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/2

         Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-656/11) (1)

   ((Координация на схемите за социална сигурност - Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора - Решение на Съвета - Избор на правното основание - Член 48 ДФЕС - Член 79, параграф 2, буква б) ДФЕС))
   2014/C 112/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално C. Murrell, впоследствие M. Holt, подпомагани от A. Dashwood QC)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Ирландия (представители: E. Creedon и L. Williams, както и J. Stanley, подпомагани от N. J. Travers, BL)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално G. Marhic и M. Veiga, впоследствие A. De Elera)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues и N. Rouam), Европейска комисия (представители: първоначално V. Kreuschitz, впоследствие S. Pardo Quintillán и J. Enegren)

      Предмет

   Жалба за отмяна — Решение на Съвета от 16 декември 2011 година относно позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в Съвместния комитет, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора във връзка със замяната на приложение II към посоченото споразумение относно координацията на схемите за социална сигурност (ОВ L 341, стр. 1) — Избор на правното основание — Член 48 ДФЕС (приемане в областта на социалната сигурност на мерки, необходими за гарантиране на свободното движение на работниците) или член 79, параграф 2, буква б) ДФЕС (права на гражданите на трети страни, пребиваващи законно в държава членка) — Практически последици от този избор за правата и задълженията на Обединеното кралство поради Протокол № 21 относно позицията на тази държава и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

               3)

               Ирландия, Френската република и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 49, 18.2.2012 г.


title: Дело T-231/15: Жалба, подадена на 5 май 2015 г. — Haswani/Съвет

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/40

         Жалба, подадена на 5 май 2015 г. — Haswani/Съвет
   (Дело T-231/15)
   (2015/C 213/65)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: George Haswani (Yabroud, Сирия) (представител: G. Karouni, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/375 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2015/383 на Съвета от 6 март 2015 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               в резултат на това да разпореди името на г-н George Haswani да бъде заличено от приложенията към горепосочените актове,

               —

               да осъди Съвета да заплати сумата от 7 00  000 EUR като обезщетение за всички претърпени вреди,

               —

               да осъди Съвета да понесе собствените си съдебни разноски, както и да заплати направените от жалбоподателя разноски, които последният си запазва правото да докаже в хода на производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита, на правото на предварително изслушване и на правото на справедлив процес.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, доколкото мотивите на обжалваните актове били недостатъчни и неточни.

               3.

               Третото правно основание е изведено от явна грешка в преценката и от липса на доказателства, доколкото за взетите спрямо жалбоподателя ограничителни мерки нямало действително и сериозно основание.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на общия принцип на пропорционалност.

               5.

               Петото правно основание е свързано с искането на жалбоподателя за обезщетение.


title: Дело T-100/06: Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г.  — Rajani/СХВП — Artoz-Papier (ATOZ) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността ATOZ — По-ранна международна словна марка ARTOZ — Липса на задължение за предоставяне на доказателство за реално използване — Момент, от който започва да тече петгодишният срок — Дата на регистриране на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 — Задължение за мотивиране — Членове 73 и 79 от Регламент № 40/94 и член 6 от КЗПЧОС)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/25

         Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г. — Rajani/СХВП — Artoz-Papier (ATOZ)
   (Дело T-100/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността ATOZ - По-ранна международна словна марка ARTOZ - Липса на задължение за предоставяне на доказателство за реално използване - Момент, от който започва да тече петгодишният срок - Дата на регистриране на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 - Задължение за мотивиране - Членове 73 и 79 от Регламент № 40/94 и член 6 от КЗПЧОС)
   (2009/C 19/45)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Deepak Rajani (Берлин, Германия) (представител: A. Dustmann, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: G. Schneider и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Artoz-Papier AG (Lenzburg, Швейцария)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 11 януари 2006 г. (преписка R 1126/2004-2) относно процедура по възражение между Artoz-Papier AG и г-н Deepak Rajani.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Deepak Rajani да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело C-446/17: Преюдициално запитване от Vredegerecht te Antwerpen (Белгия), постъпило на 24 юли 2017 г. — Woonhaven Antwerpen/Khalid Berkani, Asmae Hajji

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/10

         Преюдициално запитване от Vredegerecht te Antwerpen (Белгия), постъпило на 24 юли 2017 г. — Woonhaven Antwerpen/Khalid Berkani, Asmae Hajji
   (Дело C-446/17)
   (2017/C 318/16)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Vredegerecht te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Ищец: Woonhaven Antwerpen

      Ответници: Khalid Berkani, Asmae Hajji

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли одобрено от фламандското правителство дружество за строителство на социални жилища, което отдава под наем социално жилище на потребител срещу наем, който зависи, от една страна, от пазарната стойност, която това дружество е определило само, и от друга страна, от доходите и структурата на семейството на наемателя, да се счита за търговец по смисъла на правото на Съюза?

               2)

               Представлява ли отношението между одобрено дружество за строителство на социални жилища и потребител, което възниква с наемането от последния на социално жилище, и по-специално член 11 от типовия договор за наем, който е част от това отношение, договор по смисъла на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1)?

               3)

               Договор или правоотношение, в рамките на който/което одобрено дружество за строителство на социални жилища отдава под наем социално жилище на потребител, попада ли в обхвата на Директива 93/13/ЕИО и трябва ли такова дружество за строителство на социални жилища, което отдава под наем социално жилище на потребител срещу наем, който зависи, от една страна, от пазарната стойност, която това дружество е определило само, и от друга страна, от доходите и структурата на семейството на наемателя, за целите на това отдаване под наем да се счита за продавач или доставчик по смисъла на посочената директива?

      (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-209/11: Жалба, подадена на 5 април 2011 г. — MB System/Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/28

         Жалба, подадена на 5 април 2011 г. — MB System/Комисия
   (Дело T-209/11)
   2011/C 186/53
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Германия) (представител: G. Brüggen, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията С(2010) 8289 окончателен от 14 декември 2010 г. относно държавна помощ № C-38/2005 (ex NN 52/2004), предоставена от Германия в полза на групата Biria,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следното правно основание.
   Погрешна преценка на фактите:

               —

               погрешна преценка на фактите при квалификацията предприятие в затруднено положение,

               —

               неприлагане на Насоките от 1999 г. относно държавните помощи за спасяване и преструктуриране във връзка с квалификацията предприятие в затруднено положение и с преценката на „обвързващото гаранционно писмо“,

               —

               недостатъчно мотивиране за неприлагането на Насоките от 1999 г. относно държавните помощи за спасяване и преструктуриране във връзка с квалификацията предприятие в затруднено положение и с преценката на „обвързващото гаранционно писмо“,

               —

               погрешна преценка на подлежащата на възстановяване помощ поради липса на преценка на „обвързващото гаранционно писмо“.


title: Дело C-162/06: Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — International Mail Spain SL/Administración del Estado, Correos (Директива 97/67/ЕО — Общи правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги — Либерализиране на пощенските услуги — Възможност за резервиране на международната поща за доставчика на универсалната пощенска услуга до степента, необходима, за да се гарантира поддържането на универсалната услуга)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/4

         Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — International Mail Spain SL/Administración del Estado, Correos
   (Дело C-162/06) (1)

   (Директива 97/67/ЕО - Общи правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги - Либерализиране на пощенските услуги - Възможност за резервиране на международната поща за доставчика на универсалната пощенска услуга до степента, необходима, за да се гарантира поддържането на универсалната услуга)
   (2008/C 8/06)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Supremo
   Страни в главното производство

      Ищец: International Mail Spain SL

      Ответник: Administración del Estado, Correos
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12), в редакцията й преди въведеното с Директива 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 г. изменение — Пощенски услуги, резервирани за доставчика на универсалната пощенска услуга — Международна поща — Критерии за преценка — Вземане предвид само нарушаването на финансовото равновесие на доставчика на универсалната пощенска услуга
   Диспозитив
   Член 7, параграф 2 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата трябва да се тълкува в смисъл, че разрешава на държавите-членки да резервират международната поща за доставчика на универсалната пощенска услуга само ако установят, че

               —

               липсата на такова резервиране би възпрепятствала осъществяването на универсалната услуга или

               —

               резервирането е необходимо, за да може тази услуга да се осъществи при икономически приемливи условия.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело T-315/10: Жалба, подадена на 23 юли 2010 г. — Groupe Partouche/Комисия

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/25

         Жалба, подадена на 23 юли 2010 г. — Groupe Partouche/Комисия
   (Дело T-315/10)
   ()
   2010/C 274/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Partouche SA (Париж, Франция) (представител: J.-J. Sebag, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията за непротивопоставяне,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение C(2010) 3333 на Комисията от 21 май 2010 година, с което се обявява за съвместим с вътрешния пазар и със Споразумението за Европейското икономическо пространство проект за концентрация, с която Française des Jeux и Groupe Lucien Barrière придобиват съвместен контрол над предприятието Newco, чийто предмет на дейност е създаването и експлоатирането на интернет сайт за покер във Франция.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да препрати разглежданата концентрация за проверка от Френската република, като се има предвид, че тя може съществено да засегне конкуренцията във Франция на въпросния пазар.


title: Дело C-88/07: Решение на Съда (първи състав) от 5 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Членове 28 ЕО и 30 ЕО — Свободно движение на стоки — Директива 2001/83/ЕО — Продукти на основата на лечебни растения — Продукти, класирани като лекарствени продукти — Продукти, законно произведени или търгувани като добавки към храни или диетични продукти в други държави-членки — Понятие за лекарствен продукт — Разрешение за пускане на пазара — Препятствие — Обосноваване — Обществено здраве — Защита на потребителите — Пропорционалност — Решение № 3052/95/ЕО — Процедура за обмен на информация относно взети национални мерки, които дерогират принципа на свободното движение на стоки в рамките на Общността)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/3

         Решение на Съда (първи състав) от 5 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-88/07) (1)

   (Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Свободно движение на стоки - Директива 2001/83/ЕО - Продукти на основата на лечебни растения - Продукти, класирани като лекарствени продукти - Продукти, законно произведени или търгувани като добавки към храни или диетични продукти в други държави-членки - Понятие за лекарствен продукт - Разрешение за пускане на пазара - Препятствие - Обосноваване - Обществено здраве - Защита на потребителите - Пропорционалност - Решение № 3052/95/ЕО - Процедура за обмен на информация относно взети национални мерки, които дерогират принципа на свободното движение на стоки в рамките на Общността)
   2009/C 102/04
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán et A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Кралство Испания (представител: J. Rodríguez Cárcamo)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 28 ЕО и 30 ЕО — Нарушение на членове 1 и 4 от Решение № 3052/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1995 година за установяване на процедура за обмен на информация относно взети национални мерки, които дерогират принципа на свободното движение на стоки в рамките на Общността (ОВ L 321, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 82)

      Диспозитив

               1)

               Кралство Испания

                           —

                           като е изтеглило от пазара продукти, изработени на основата на лечебни растения, произведени и/или търгувани законно в друга държава-членка, по силата на административна практика, състояща се в изтегляне от пазара на всеки продукт, съдържащ лечебни растения, които не са включени нито в приложението към министерското постановление за създаване на специалния регистър на препаратите на основата на лечебни растителни видове (Orden Ministerial por la que se establece el registro especial para preparados a base de especies vegetales medicinales) от 3 октомври 1973 г., изменено, нито в приложението към Постановление SCO/190/2004 на Министерството на здравеопазването и потреблението, което установява списъка на растенията, чиято продажба е забранена или ограничена поради токсичността им (Orden SCO/190/2004 por la que se establece la lista de plantas cuya venta al público queda prohibida o restringida por razón de su toxicidad) от 28 януари 2004 г., освен препарат, съставен изключително от едно или няколко лечебни растения или от цели части, от парчета или от прахове на същите, защото този продукт се счита за лекарствен продукт, търгуван без задължителното разрешение за пускане на пазара, и

                           —

                           като не е уведомило за тази мярка Комисията на Европейските общности,

                     не е изпълнило задълженията си по членове 28 ЕО и 30 ЕО, както и по членове 1 и 4 от Решение № 3052/95 на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1995 година за установяване на процедура за обмен на информация относно взети национални мерки, които дерогират принципа на свободното движение на стоки в рамките на Общността.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело T-19/15: Решение на Общия съд от 1 февруари 2017 г. — Gómez Echevarría/EUIPO — M and M Direct (wax by Yuli’s) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „wax by Yuli’s“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „MADWAX“ и по-ранна национална фигуративна марка „wax“ — Член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 — Обхват на преценката, извършвана от апелативния състав — Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009 — Право на защита — Член 41, параграф 2, буква a) от Хартата на основните права — Злоупотреба с право — Разходи за представителство пред EUIPO — Член 85, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/21

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2017 г. — Gómez Echevarría/EUIPO — M and M Direct (wax by Yuli’s)
   (Дело T-19/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „wax by Yuli’s“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „MADWAX“ и по-ранна национална фигуративна марка „wax“ - Член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 - Обхват на преценката, извършвана от апелативния състав - Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009 - Право на защита - Член 41, параграф 2, буква a) от Хартата на основните права - Злоупотреба с право - Разходи за представителство пред EUIPO - Член 85, параграф 1 от Регламент № 207/2009))
   (2017/C 078/28)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Yuleidy Caridad Gómez Echevarría (Беналмадена, Испания) (представител: E. López-Chicheri y Selma, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: M and M Direct Ltd (Лондон, Обединено кралство

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 ноември 2014 г. (преписка R 951/2014-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни M and M Direct и г-жа Gómez Echevarría

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Yuleidy Caridad Gómez Echevarría да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело C-362/13: Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 28 юни 2013 г. — Maurizio Fiamingo/Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/29

         Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 28 юни 2013 г. — Maurizio Fiamingo/Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Дело C-362/13)
   2013/C 260/52
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Maurizio Fiamingo

      Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Клаузите на Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО (1), приложими ли са по отношение на моряшкия труд и по-специално клауза 2, точка 1 от него относима ли е към срочните работници, наети на фериботни кораби, които извършват ежедневни курсове?

               2.

               Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО, и по-специално клауза 3, точка 1 от него допуска ли национална правна уредба, предвиждаща (член 332 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването) посочване на „продължителността“ на договора, но не на „срока“ му и съвместима ли е с посочената директива възможността за предвиждане на продължителност на договора чрез посочване на краен срок, който е сигурен по отношение на условието за настъпване („максимум 78 дни“), но е несигурен по отношение на момента на настъпване?

               3.

               Рамковото споразумение за срочната работа, въведено с Директива 1999/70/ЕО, и по-специално клауза 3, точка 1 от него, допуска ли национална правна уредба (членове 325, 326 и 332 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването), в която обективните причини за сключване на срочен договор се изразяват в обикновеното предвиждане на пътуването или пътуванията, които предстои да бъдат извършени, като по този начин предметът на договора (престацията) съвпада с основанието (мотива за сключване на договора като срочен)?

               4.

               Рамковото споразумение, въведено с Директивата, допуска ли национална правна уредба (в случая разпоредбите на Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването), която в случай на използване на последователни срочни договори (попадащи в обхвата на злоупотребата по смисъла на клауза 5) изключва възможността за тяхното преобразуване в безсрочни трудови договори (мярка, предвидена в член 326 от Кодекса на корабоплаването и въздухоплаването само когато наетият на служба работи непрекъснато в продължение на повече от една година и когато периодът между прекратяване на даден договор и сключването на следващия договор е не повече от шестдесет дни)?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (OB L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


title: Дело T-80/08: Жалба, подадена на 19 февруари 2008 г. — CureVac/СХВП — Qiagen (RNAiFect)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/34

         Жалба, подадена на 19 февруари 2008 г. — CureVac/СХВП — Qiagen (RNAiFect)
   (Дело T-80/08)
   (2008/C 107/57)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Жалбоподател: CureVac GmbH (Tübingen, Германия) (представител: F. von Stosch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Qiagen GmbH (Hilden, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 11 декември 2007 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар по преписка R 1219/2006-1, свързана с възражение № В 771 495,

               —

               да се отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността № 3 304 813,

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските по производството.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: CureVac GmbH.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „RNAiFect“ за стоки от класове 1, 5 и 9 (заявка № 3 304 813).

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „RNActive“ за стоки от класове 1 и 5 (Марка на Общността № 2 953 768), като възражението е насочено срещу регистрацията за определени стоки от класове 1 и 5.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като поради идентичността на стоките и сходството на марките съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-389/11: Жалба, подадена на 18 юли 2011 г. — Guccio Gucci/СХВП — Chang Qing Qing (GUDDY)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/34

         Жалба, подадена на 18 юли 2011 г. — Guccio Gucci/СХВП — Chang Qing Qing (GUDDY)
   (Дело T-389/11)
   2011/C 282/67
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Guccio Gucci SpA (Firenze, Италия) (представител: F. Jacobacci, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Chang Qing Qing (Firenze, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 април 2011 г. по преписка R 143/2010-1 в частта му, в която отхвърля възражението за останалите стоки от класове 9 и 14; и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „GUDDY“ за някои стоки от класове 9, 14, 18 и 25 — заявление за регистрация на марка на Общността № 6799531

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността № 121988 на словна марка „GUCCI“ за стоки от класове 9, 14, 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: частично отменя решението на отдела по споровете и частично отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав (i) не е разгледал внимателно представените му документи и не е достигнал до заключението, което се налага по отношение на по-големия отличителен характер на марката „GUCCI“ и фонетичното сравнение между съответните марки и (ii) поради това е допуснал грешка при тълкуването и прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Общността.


title: Дело C-89/14: Преюдициално запитване от Corte Suprema di Cassazione (Италия), постъпило на 21 февруари 2014 г.  — A2A SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/20

         Преюдициално запитване от Corte Suprema di Cassazione (Италия), постъпило на 21 февруари 2014 г. — A2A SpA/Agenzia delle Entrate
   (Дело C-89/14)
   2014/C 142/28
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte Suprema di Cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A2A SpA

      Ответник: Agenzia delle Entrate

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), както и членове 9, 11 и 13 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането на горепосочения регламент (2), да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство, което във връзка с действия за възстановяване на държавна помощ, произтичащи от Решение на Комисията, оповестено на 7 юни 2002 г., предвижда лихвите да се определят въз основа на разпоредбите на глава V от посочения Регламент № 794/2004 (по-специално членове 9 и 11) и следователно, като се прилага лихвен процент въз основа на режим на сложна лихва?

      (1)  ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.

      (2)  Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (ОВ L 140, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 42).


title: Дело C-3/06 P: Решение на Съда (втори състав) от 8 февруари 2007 г. — Groupe Danone/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Конкуренция — Картел — Глоби — Насоки относно методиката за определяне на размера на глобите — Известие за сътрудничество)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/6

         Решение на Съда (втори състав) от 8 февруари 2007 г. — Groupe Danone/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-3/06 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картел - Глоби - Насоки относно методиката за определяне на размера на глобите - Известие за сътрудничество)
   (2007/C 82/11)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Groupe Danone (представители: A. Winckler и S. Sorinas Jimeno, адвокати)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и W. Wils)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (пети състав) от 25 октомври 2005 г. по дело Groupe Danone/Комисия (T-38/02), с което Първоинстанционният съд частично отхвърля иска за отмяна на Решение 2003/569/ЕО на Комисията от 5 декември 2001 г. по процедура за прилагане на член 81 ЕО (ОВ L 200, стр. 1)
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Groupe Danone се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 48, 25.2.2006 г.


title: Дело C-136/09: Определение на Съда (седми състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от du Areios Pagos, Гърция) — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon/Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia (Член 104, параграф 3, от Процедурния правилник — Авторско право и сродните му права в информационното общество — Директива 2001/29/ЕО — Член 3 — Понятие за „публично разгласяване“ — Произведения, разпространявани по телевизионни приемници, с които са обзаведени хотелски стаи)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/14

         Определение на Съда (седми състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от du Areios Pagos, Гърция) — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon/Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia
   (Дело C-136/09) (1)

   (Член 104, параграф 3, от Процедурния правилник - Авторско право и сродните му права в информационното общество - Директива 2001/29/ЕО - Член 3 - Понятие за „публично разгласяване“ - Произведения, разпространявани по телевизионни приемници, с които са обзаведени хотелски стаи)
   2010/C 179/23
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Areios Pagos

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

      Ответник: Divani Akropolis Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

      В присъствието на: Xenodocheiako Epimelitirio tis Ellados

      Предмет

   Преюдициално запитване — Areios Pagos — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) — Понятие за „публично разгласяване“ — Произведения, разпространявани по телевизионни приемници, с които са обзаведени хотелски стаи и които са свързани с централната антена на хотела, без друг вид намеса от страна на хотела за приемане на сигнала от клиентите

      Диспозитив

   Обзавеждането от хотелиера на хотелските стаи с телевизионни приемници и свързването на последните с монтираната в хотела централна антена единствено поради това действие извършва публично разгласяване на произведение по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Съединени дела T-225/07 и Т-364/07: Решение на Първоинстанционния съд от 29 септември 2009 г. — Thomson Sales Europe/Комисия (Митнически съюз — Внос на произведени в Тайланд цветни телевизионни приемници — Опрощаване на вносни сборове — Груба небрежност — Неосъществяване на последващо събиране на вносни митни сборове — Жалба за отмяна — Увреждащ акт — Недопустимост)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/58

         Решение на Първоинстанционния съд от 29 септември 2009 г. — Thomson Sales Europe/Комисия
   (Съединени дела T-225/07 и Т-364/07) (1)

   (Митнически съюз - Внос на произведени в Тайланд цветни телевизионни приемници - Опрощаване на вносни сборове - Груба небрежност - Неосъществяване на последващо събиране на вносни митни сборове - Жалба за отмяна - Увреждащ акт - Недопустимост)
   2009/C 267/101
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: F. Goguel и F. Foucault, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: по дело T-225/07 — X. Lewis, H. van Vliet и S. Schønberg, и по дело T-364/07 — X. Lewis и M. Patakia)

      Предмет

   По дело T-225/07 — искане за отмяна на решение REM № 03/05 на Комисията от 7 май 2007 г., с което се указва на френските власти, че не е било оправдано да се възстановяват вносните митни сборове за произведените в Тайланд цветни телевизионни приемници, посочени в заявлението им от 14 септември 2005 г., както и по дело T-364/07 — искане за отмяна на писмото на Комисията от 20 юли 2007 г., с което не се потвърждава получаването на възможността да няма последващо събиране на вносните мита за тези приемници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда Thomson Sales Europe да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати направените от Комисията на Европейските общности съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-170/09: Иск, предявен на 13 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/30

         Иск, предявен на 13 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-170/09)
   2009/C 153/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Peere и P. Dejmek)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (1) и като във всеки случай не е уведомила Комисията за приемането им, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Френска република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2005/60/ЕО е изтекъл на 15 декември 2007 г. Към датата на подаване на настоящия иск обаче ответната страна все още не е приела всички необходими мерки за транспониране или във всеки случай не е уведомила Комисията за приемането им.

      (1)  ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214.


title: Дело T-341/10: Жалба, подадена на 20 август 2010 г. — F91 Diddeléng и др./Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/32

         Жалба, подадена на 20 август 2010 г. — F91 Diddeléng и др./Комисия
   (Дело T-341/10)
   ()
   2010/C 301/55
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: F91 Diddeléng (Dudelange, Люксембург), Julien Bonnetaud (Yutz, Франция), Thomas Gruszczynski (Amnéville, Франция), Rainer Hauck (Maxdorf, Германия), Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Люксембург), Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Франция) и Yann Thibout (Algrange, Франция) (представители: L. Misson, C. Delrée и G. Ernes, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени спорното решение на Европейската комисия, прието на 3 юни 2010 г.,

               —

               да се отмени правилникът, нарушаващ членове 45 и 101 ДФЕС,

               —

               да се наложат необходимите санкции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите (футболният клуб на Dudelange и наетите в него играчи, които не са люксембургски граждани) искат отмяната на решението на Комисията от 3 юни 2010 г., съобщено с писмо от 21 юни 2010 г., с което Комисията уведомява жалбоподателите, че е оставена без последствие жалбата им срещу Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) на основание членове 45 и 101 ДФЕС относно правилника на FLF, забраняващ на жалбоподателите да участват в някои футболни мачове, ако броят на чуждестранните играчи, които фигурират в списъка на футболистите за мача, надвишава броя, определен в правилника на FLF.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват две правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на член 45 ДФЕС доколкото понастоящем предвиденото в правилника на FLF задължение в списъка на футболистите за официален мач да се включват седем играчи, получили първи лиценз в Люксембург, както и забраната за включване в същия списък на повече от четирима играчи, чиито трансфер е настъпил в хода на състезателната година, водели до пряка дискриминация, възпрепятстваща гражданин на държава членка да упражнява икономическа дейност на територията на Люксембург. Освен това жалбоподателите твърдят, че доколкото в правилника на FLF се съдържала не пряка, а косвена дискриминация, посочената от FLF цел, а именно, че социалната ѝ насоченост е да насърчава футболната игра като любителски спорт, е необоснована и не може да се счита за законосъобразна. При това положение ограниченията били непропорционални по отношение на посочената цел,

               —

               нарушение на член 101 ДФЕС, тъй като FLF трябвало да се счита за сдружение на предприятия, нарушаващо правото на конкуренцията и по-специално член 101 ДФЕС, доколкото ограниченията относно броя на чуждестранните играчи биха имали икономически последици за професионалните спортисти и биха засегнали свободата на конкуренция между люксембургските футболни клубове.


title: Дело T-220/09: Решение на Общия съд от 15 юли 2011 г. — Ergo Versicherungsgruppe/СХВП — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ERGO“ — По-ранна словна марка на Общността „URGO“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/47

         Решение на Общия съд от 15 юли 2011 г. — Ergo Versicherungsgruppe/СХВП — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO)
   (Дело T-220/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ERGO“ - По-ранна словна марка на Общността „URGO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 269/103
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ergo Versicherungsgruppe AG (Дюселдорф, Германия) (представители: V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde, J. Pause, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Société de développement et de recherche industrielle (Chenôve, Франция) (представител: K. Dröge, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 март 2009 г. (преписка R 515/2008-4) относно производство по възражение между Société de développement et de recherche industrielle и Ergo Versicherungsgruppe AG

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ergo Versicherungsgruppe AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело T-416/17: Жалба, подадена на 3 юли 2017 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Papouis Dairies („fino“)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/53

         Жалба, подадена на 3 юли 2017 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Papouis Dairies („fino“)
   (Дело T-416/17)
   (2017/C 277/77)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Никозия, Кипър) (представители: S. Malynicz, QC, и V. Marsland, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Papouis Dairies LTD (Никозия, Кипър)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна цветна марка на Европейския съюз със словния елемент „fino“ — заявка за регистрация № 11 180 791

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 април 2017 г. по преписка R 2759/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна да заплатят собствените си съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-153/17: Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom, постъпило на 27 март 2017 г. — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/10

         Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom, постъпило на 27 март 2017 г. — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd
   (Дело C-153/17)
   (2017/C 178/11)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Ответник: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато общите режийни разходи, отнесени към продажбите на изплащане (които се състоят от освободени доставки на финансиране и облагаеми доставки на автомобили), са включени само в цената на извършваните от данъчнозадълженото лице освободени доставки на финансиране, има ли това лице право да приспадне някаква част от данъка върху тези разходи?

               2)

               Какво е правилното тълкуване на точка 31 от решение Midland Bank, C-93/98, и по-точно на извода, че режийните разходи „са част от общите разходи на данъчнозадълженото лице и като такива са елемент от цената на стоките на предприятието“?
               По-конкретно:

                           a)

                           Следва ли този пасаж да се тълкува в смисъл, че при всеки специален метод, въведен съгласно член 173, параграф 2, буква в) от Директивата (1), държавата членка винаги трябва да отнася някаква част от данъка по получени доставки към всяка извършвана доставка?

                           б)

                           Така ли е и когато при конкретните фактически обстоятелства режийните разходи не се включват в цената на извършваните от предприятието облагаеми доставки?

               3)

               Фактът, че режийните разходи действително са използвани, поне в известна степен, за извършването на облагаеми доставки на автомобили,

                           a)

                           означава ли, че някаква част от данъка върху тези разходи трябва да подлежи на приспадане?

                           б)

                           Така ли е и когато при конкретните фактически обстоятелства режийните разходи не се включват в цената на облагаемите доставки на автомобили?

               4)

               Може ли да е по принцип допустимо да не се вземат предвид облагаемите доставки на автомобили (или тяхната стойност) за целите на установяването на специален метод по член 173, параграф 2, буква в) от Директивата

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-182/14 P: Жалба, подадена на 11 април 2014 г. от Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 4 февруари 2014 г. по дела T-604/11 и Т-292/12 — Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/3

         Жалба, подадена на 11 април 2014 г. от Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 4 февруари 2014 г. по дела T-604/11 и Т-292/12 — Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-182/14 P)
   2014/C 223/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (представители: A. Nordemann, M.C. Maier, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение на Общия съд от 4 февруари 2014 г., в частта относно дело T-292/12,

               —

               ако е необходимо, да върне делото на Общия съд,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква в жалбата си едно правно основание, състоящо се в нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент (ЕО) № 207/2009 (1) на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността.
   По-специално жалбоподателят изтъква, че Общият съд е допуснал грешка в правото:

               1)

               като не е взел предвид, или дори не е споменал, в рамките на цялостната преценка, че по-ранната марка MAGNET 4, се състои в цифрата „4“;

               2)

               като е приел, в точки 22 и 25 oт решението си, че елементът MAGNET, е доминиращият елемент в по-ранната марка MAGNET 4;

               3)

               като е приложил, в точка 25, различни стандарти при преценката на фонетичното и визуално сходство на знаците MAGNET 4 и MAGNEXT;

               4)

               като не е взел предвид, в точка 35, в рамките на цялостната преценка за вероятността от объркване, взаимозависимостта на факторите, които са от значение, по-специално ниската степен на отличителност на по-ранната марка MAGNET 4, липсата на концептуално сходство между знаците MAGNET 4 и MAGNEXT и ниската степен на фонетично и визуално сходство между знаците;

               5)

               като не е изложил мотиви по същество, в точка 35, във връзка с наличието на вероятност от объркване между знаците MAGNET 4 и MAGNEXT

      (1)  OВ L 78, стp. 1


title: Дело C-337/07: Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Stuttgart — Германия) — Ibrahim Altun/Stadt Böblingen (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция — Член 7, първа алинея от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране — Право на пребиваване на дете на турски работник — Принадлежност на работника към легалния пазар на труда — Принудителна безработица — Приложимост на посоченото споразумение към турските бежанци — Условия за загубване на придобитите права)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/15

         Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Stuttgart — Германия) — Ibrahim Altun/Stadt Böblingen
   (Дело C-337/07) (1)

   (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция - Член 7, първа алинея от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране - Право на пребиваване на дете на турски работник - Принадлежност на работника към легалния пазар на труда - Принудителна безработица - Приложимост на посоченото споразумение към турските бежанци - Условия за загубване на придобитите права)
   (2009/C 44/24)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ibrahim Altun

      Ответник: Stadt Böblingen
   Предмет
   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Stuttgart — Тълкуване на член 7, първа алинея от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране ЕИО/Турция — Право на пребиваване на турски гражданин, влязъл на национална територия като непълнолетен в рамките на събиране на семейството — Осъждане за престъпление — Влияние върху правото на пребиваване — Приложимост към турските бежанци — Право на убежище, предоставено на бащата на основание на неверни данни — Отнемане на правото на убежище като условие, за да бъде отказано производното право на пребиваване — Производно право, свързано с условието за принадлежност към легалния пазар на труда на държава-членка в продължение на период от три години по време на съществуването на семейното съжителство с непълнолетното лице
   Диспозитив

               1)

               Член 7, първа алинея, първо тире от Решение № 1/80 от 19 септември 1980 г. относно развиване на асоциирането, прието от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, трябва да се тълкува в смисъл, че детето на турски работник може да се ползва от правата по тази разпоредба, когато през тригодишния период на съжителство на това дете с този работник, последният е упражнявал професионална дейност в продължение на две години и половина преди да бъде безработен през следващите шест месеца.

               2)

               Обстоятелството, че турски работник е получил право на пребиваване в държава-членка и съответно право на достъп до пазара на труда на тази държава като политически бежанец, не е пречка за това член на семейството му да може да се ползва от правата, предоставени по член 7, първа алинея от Решение № 1/80.

               3)

               Член 7, първа алинея от Решение № 1/80 трябва да се тълкува в смисъл, че когато турски работник е получил статут на политически бежанец въз основа на неверни твърдения, правата, които член на неговото семейство извежда от тази разпоредба, не могат да бъдат поставени под въпрос, ако към датата на отнемане на издаденото на този работник разрешение за пребиваване последният отговаря на предвидените в посочената разпоредба условия.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело T-547/10: Жалба, подадена на 29 ноември 2010 г. — Omya/СХВП — Alpha Calcit ( CALCIMATT )

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/51

         Жалба, подадена на 29 ноември 2010 г. — Omya/СХВП — Alpha Calcit („CALCIMATT“)
   (Дело T-547/10)
   ()
   2011/C 30/91
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Omya AG (Офтринген, Швейцария) (представител: F. Kuschmirek, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH (Кьолн, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 септември 2010 г. по преписка R 1370/2009-1 и ответникът да бъде задължен да регистрира заявка за марка на Общността № 5 200 654„CALCIMATT“ за всички стоки, за които е подадена заявка,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски,

               —

               при условията на евентуалност, производството да бъде спряно до постановяването на окончателно решение относно това дали СХВП трябва да заличи от регистъра марка EU 003513488 „CALCILAN“, във връзка с която е направено възражение.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „CALCIMATT“ за стоки от класове 1 и 2.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международно регистрирани словни марки „CALCIPLAST“, „CALCILIT“ и „CALCICELL“ за стоки от класове 1 и 19, марки на Общността „Calcilit“ и „CALCILAN“ за стоки от класове 1 и 19, както и национални словни марки „CALCICELL“ и „CALCIPLAST“ за стоки от клас 1.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като няма вероятност от объркване на конфликтните марки, що се отнася до съответните стоки, за които е подадена заявка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-210/13: Жалба, подадена на 12 април 2013 г. — Versalis/Комисия

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/52

         Жалба, подадена на 12 април 2013 г. — Versalis/Комисия
   (Дело T-210/13)
   2013/C 156/98
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Versalis SpA (San Donato Milanese, Италия) (представители: M. Siragusa, F. Moretti и L. Nascimbene, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваните актове и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Предмет на настоящия спор е жалба за отмяна на Решение [C(2013) 1200 final] на Комисията от 26 февруари 2013 г., както и на изложение на възраженията [C(2013) 1199 final] с които Комисията официално започва производство AT. 40032 — BR/ESBR — Повторност с цел да се измени Решение C(2006) 5700 окончателен от 29 ноември 2006 г. по дело COMP/F.38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация, отчасти отменено и изменено от Общия съд с Решение, постановено на 13 юли 2011 г. по дела T-39/07, Eni/Комисия, и T-59/07, Polimeri Europa/Комисия.
   С първото и единствено основание в жалбата си жалбоподателят изтъква липсата на компетентност от страна на Комисията да възобнови производството срещу него за налагане на санкции с цел да приеме ново решение за установяване на нарушение. По-специално жалбоподателят твърди, че санкционните правомощия на Комисията по отношение на Versalis S.p.A. във връзка с обстоятелствата, които са предмет на производството COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация, са били изчерпани вследствие на приемането на Решение [C (2006) 5700 окончателен] от 29 ноември 2006 г., отчасти отменено и изменено от Общия съд на Европейския съюз с Решение, постановено на 13 юли 2011 г. по дела T-39/07, Eni/Комисия, и T-59/07, Polimeri Europa/Комисия, понастоящем обжалвано пред Съда. Посредством възобновяването на производството за налагане на санкции Комисията иска да пристъпи към изменение по същество на мотивите на приетото на 29 ноември 2006 г. решение, т.е. към нова преценка на първоначално установените във вреда на жалбоподателя факти, по които Общият съд се е произнесъл в рамките на упражнения от него пълен съдебен контрол. Следователно поради целта и последиците си възобновяването на производството за установяване на нарушение представлява очевидно нарушение на принципите ne bis in idem, на правната сигурност, на оправданите правни очакванията, както и на ефективната съдебна защита.


title: Дело C-217/10 P: Жалба, подадена на 5 май 2010 г. от Bent Hansen срещу Определение, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 март 2010 г. по дело T-6/09, Bent Hansen/Европейска комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/8

         Жалба, подадена на 5 май 2010 г. от Bent Hansen срещу Определение, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 март 2010 г. по дело T-6/09, Bent Hansen/Европейска комисия
   (Дело C-217/10 P)
   2010/C 195/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bent Hansen (представител: I. Anderson, Advocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Определение на Общия съд от 24 март 2010 г., с което се отхвърля като явно недопустим иска на жалбоподателя и последният е осъден да заплати съдебните разноски,

               —

               да се произнесе по същество по жалбата на жалбоподателя и да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя:

                           а)

                           сумата от 800 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива, като обезщетение за минали, настоящи и бъдещи болки и страдания и намалена способност за пълноценен живот поради тежки увреждания на здравето му в резултат от произволния и незаконосъобразен отказ на Комисията да осигури изпълнението на предпазните мерки съгласно Директива 96/29 (1) за медицинско наблюдение на хроничната лъчева болест в случая на специалните групи за интервенция в Туле,

                           б)

                           да заплати на жалбоподателя, на лечебните заведения, в които той се лекува или на предоставящите му здравни услуги лица бъдещите разходи за медицинско лечение и лекарства за облекчаване на здравословното му състояние и/или за лечение на неговото увредено здраве съгласно точка а) по-горе, които не са му предоставени от здравно осигурителната схема в неговата държава членка,

                           в)

                           разумните съдебни разноски и разходите, направени от жалбоподателя пред Общия съд и в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Общият съд неправилно е отхвърлил иска на жалбоподателя за реализиране на извъндоговорна отговорност като недопустим, както е изопачил както естеството на неговите искания, така и неговите правни основания. В резултат от подобно изопачаване Общият съд не е приел, че е налице незаконосъобразност в контекста на произволния и хитър претекст на Комисията да не предприеме действия, което бездействие изпразвало от съдържание Единните стандарти за безопасност на здравето относно защитата на работниците и на населението в случаи на радиационни инциденти, причинени от използването на ядрена енергия за военни цели.

               2.

               Неприлагане на общите за държавите членки правни принципи. Общият съд не е преценил незаконосъобразността на неполагането от страна Комисията на дължимата грижа и незаконосъобразността на липсата на добра администрация що се отнася до общите за системите на държавите членки принципи за определяне на административната отговорност за вреди, причинени на частноправните субекти, както се изисква съгласно член 188 от Договора за Евратом.

               3.

               Неправилно приложение на специалното правомощие на Комисията за дерогиране в областта на конкуренцията към допустимостта на иск във връзка със здравните стандарти. По-нататък, в светлината на широката и специална дискреционна власт на Комисията да определя политиката на ЕС в областта на конкуренцията чрез дискреционни освобождавания от незаконосъобразни търговски споразумения, Общият съд неправилно е приел приложената от Комисията дерогация от здравна защита съгласно директивата на радиационните инциденти в Туле по военни съображения. По този начин не се вземат предвид решения на Общия съд относно допустимостта в други сфери на дейност на ЕС, в които Комисията не разполага с подобна специална дискреционна власт и в които твърденията за бездействие на Комисията не правят искането явно недопустимо.
               Съдът пренебрегва обстоятелството, че Комисията не разполага със специална и неограничена дискреционна власт да прилага Единните стандарти за безопасност на здравето, тъй като Договорът за Евратом определя подробно нейното правомощие да прилага освобождавания и по-специално предвижда механизми за частноправните субекти да обжалват нейното бездействие от административна гледна точка в области, в които им е предоставена закрила. Това включва положения, при които отказът да се предприеме действие е бил отправен до друга страна.

               4.

               Липса на становище относно това дали отказът на Комисията да предприеме действия нарушава ясно определената цел на Договора за Евратом за защита на здравето на работниците и на населението.
               Съдът е допуснал грешка и като не е изследвал въпроса дали отказът на Комисията да предприеме действия е нарушил целите на Договора за Евратом за установяване и осигуряване приложението на Единните стандарти за безопасност на здравето за защита на работниците и на населението от дълготрайните последици на йонизиращото лъчение. По този начин Общият съд е пренебрегнал безусловното задължение на Комисията съгласно Договора за Евратом да осигури правилното прилагане на разпоредбите на този договор, включително на съдържащия се в него принцип на предпазните мерки.

      (1)  Директива 96/29/Евроатом на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166).


title: Дело T-201/09: Жалба, подадена на 22 май 2009 г. — Rügen Fisch/СХВП — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/55

         Жалба, подадена на 22 май 2009 г. — Rügen Fisch/СХВП — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)
   (Дело T-201/09)
   2009/C 180/102
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rügen Fisch AG (Sassnitz, Германия) (представители: Rechtsanwälte O. Spuhler и M. Geiz)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Schwaaner Fischwaren GmbH (Schwaandorf, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар от 20 март 2009 г. по преписка R 230/2007-4

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „SCOMBER MIX“ за стоки и услуги от класове 29 и 35 (марк ана Общността № 3 227 031)

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Schwaaner Fischwaren GmbH

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност на разглежданата марка

      Решение на апелативния състав: отмяна на решението на отдела по заличаването и частична отмяна на марката на Общността

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1)), тъй като марката на Общността „SCOMBER MIX“ не била чисто описателна.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. за марката на Общността (ОВ 2009, L 78, стр. 1)


               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/1

         2010/C 148/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 134, 22.5.2010 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 113, 1.5.2010 г.

      ОВ C 100, 17.4.2010 г.

      ОВ C 80, 27.3.2010 г.

      ОВ C 63, 13.3.2010 г.

      ОВ C 51, 27.2.2010 г.

      ОВ C 37, 13.2.2010 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-434/17: Жалба, подадена на 12 юли 2017 г. — younique/EUIPO — Jafer Enterprises R&D (younique products)

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/14

         Жалба, подадена на 12 юли 2017 г. — younique/EUIPO — Jafer Enterprises R&D (younique products)
   (Дело T-434/17)
   (2017/C 318/20)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: younique LLC (Юта, Съединени щати) (представител: M. Edenborough, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „younique products“ — Заявка за регистрация № 1 191 504

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 1564/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати на жалбоподателя съдебните разноски, свързани с настоящата жалба, както и тези, които е направил пред апелативния състав; или в случай, че другата страна по обжалваното решение встъпи по делото, ответникът и встъпилата страна да бъдат осъдени да заплатят на жалбоподателя съдебните разноски, свързани с настоящата жалба, както и тези, които е направил пред апелативния състав.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото апелативният състав е допуснал грешка що се отнася до степента на внимание на съответния потребител и сходството на съответните марки.