title: Дело C-599/15 P: Жалба, подадена на 16 ноември 2015 г. от Румъния срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-784/14, Комисия/Румъния

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/33

         Жалба, подадена на 16 ноември 2015 г. от Румъния срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-784/14, Комисия/Румъния
   (Дело C-599/15 P)
   (2016/C 038/46)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Жалбоподател: Румъния (представители: R.-H. Radu, A. Buzoianu, E. Gane и M. Chicu)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               I. Жалбата да се обяви за допустима и да се отмени изцяло определението, постановено от Общия съд по дело T-784/14, да се разгледа отново дело T-784/14, жалбата за отмяна да се обяви за допустима и да се отмени писмо BUDG/B3/MV D (2014) 3079038 от 19 септември 2014 г.;
               или
               жалбата да се обяви за допустима и да се отмени изцяло определението, постановено от Общия съд по дело T-784/14, същото да се върне на Общия съд за ново произнасяне, при което да се обяви жалбата за отмяна за допустима и да се отмени писмо BUDG/B3/MV D (2014) 3079038 от 19 септември 2014 г.;

               —

               II. Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо основание — процесуални нарушения в производството пред Общия съд на Европейския съюз, които засягат интересите на румънската държава

               Румъния твърди, че определението е произнесено в нарушение на член 130, параграфи 7 и 8 от Процедурния правилник на Общия съд.
               Общият съд не е разгледал, нито е мотивирал надлежно въпроса дали е необходимо да отложи произнасянето по възражението за недопустимост за решението по същество.
               Въпреки че е решил да не отлага произнасянето по възражението за недопустимост за решението по същество, Общият съд е определил правното основание на паричното задължение в тежест на Румъния в областта, уредена от Решение 2007/436/ЕО, Евратом (1) и от Регламент № 1150/2000 (2), като е приел, че румънската държава е задължена по силата на тази правна уредба да установи и да плати сумата от 14 883,79 EUR като традиционни собствени ресурси.
               Като е разгледал естеството и основанието на това парично задължение, Общият съд се е произнесъл по съществото на делото и по този начин не се е съобразил с решението си да се произнесе само по възражението за недопустимост.

               2.

                  Второ основание — Нарушение на правото на Съюза от страна на Общия съд на Европейския съюз

               Румъния твърди, че Общият съд е допуснал грешка при квалификацията на естеството на задълженията, наложени с писмо BUDG/B3/MV D (2014) 3079038 от 19 септември 2014 г., като по този начин е допуснал грешка при прилагане на правото, засегнала съображенията на тази юрисдикция относно (i) преценката на компетентността на Комисията и (ii) естеството на спорното писмо.
               При условията на евентуалност Румъния твърди, че Общият съд е нарушил правото на Съюза и не се е съобразил с практиката на Съда като е приел, че държавите членки трябва да преценят дали и налице загуба на традиционни собствени ресурси и че е налице задължение за плащане на тези ресурси.
               Освен това Румъния оспорва приложимостта в настоящия случай на механизма за плащане под условия и, в този смисъл, съображенията на Общия съд в това отношение.

      (1)  Решение 2007/436/ЕО, Евратом на Съвета от 7 юни 2007 година относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (OB L 163, стр. 17).

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (OB L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184).


title: Дело C-165/11: Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словашка република) на 4 април 2011 г. — Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky/Profitube spol. s. r. o.

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/9

         Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словашка република) на 4 април 2011 г. — Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky/Profitube spol. s. r. o.
   (Дело C-165/11)
   2011/C 194/12
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Ответник: Profitube spol., s. r. o.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали — в хипотеза, при която през 2005 г. и 2006 г. в публичен митнически склад, разположен на територията на държава членка на Европейския съюз, са били [внесени] от вносител от тази държава членка стоки с произход от държава, която не е членка на Европейския съюз (Украйна), които впоследствие са били преработени в посочения склад под режим активно усъвършенстване със система за отложено плащане и при която вместо да бъде изнесен веднага по смисъла на член 114 от Регламент ЕИО № 2913/92 крайният продукт е доставен в същия този склад от преработилия го субект на друго дружество от същата държава членка, което не го е пуснало в свободно обръщение от посочения склад, а отново го е поставило под режим митническо складиране — към споменатата продажба на стоки в същия този митнически склад се прилага винаги и единствено общностната митническа правна уредба или с въпросната продажба правното положение се променя така, че към посочената сделка се прилага режима на Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година (1), тоест възможно ли е за целите на режима на данъка върху добавената стойност по смисъла на Шеста директива да се приеме, че публичен митнически склад, разположен на територията на държава членка, е част от територията на Общността и по-конкретно на територията на тази държава членка по смисъла на съдържащото се в член 3 от Шеста директива определение?

               2.

               Възможно ли е горепосоченото положение да се прецени в светлината на установената от Съда на Европейския съюз и свързана с прилагането на Шеста директива доктрина за злоупотреба с право (Решение от 21 февруари 2006 г. по дело Halifax, C-255/02) в смисъл, че с доставката на стоки в публичен митнически склад, разположен на територията на Словашката република, жалбоподателят вече е осъществил възмездна доставка на стоки на национална територия?

               3.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, в смисъл че към въпросната сделка се прилага режимът на Шеста директива, представлява ли тази сделка данъчното събитие

                           а)

                           във връзка с изискуемостта на данъка по смисъла на член 10, параграфи 1 и 2 от Шестата директива, доколкото е била осъществена доставка на стоки в митнически склад, разположен на територията на Словашката република, или

                           б)

                           доколкото след внасянето на стоките от трета държава (член 10, параграф 3 от Шестата директива), тоест по време на престоя им в посочения митнически склад, митническият режим е отпаднал с доставката на депозираните стоки на друго лице от държава членка?

               4.

               Осъществени ли са целите на Шестата директива, формулирани в нейния преамбюл, и по-специално целите на ГАТТ (СТО), когато към доставка на стоки, които са внесени от трета държава в митнически склад и впоследствие са преработени в този склад и са доставени на друго лице в тази държава членка в митнически склад, на територията на държава членка на Европейската общност, не е приложен режимът на данъка върху добавената стойност в посочената държава членка?

      (1)  Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-607/13: Преюдициално запитване, отправено от Corte Suprema di Cassazione (Италия) на 25 ноември 2013 г. — Ministero dell’Economia e delle Finanze и др./Francesco Cimmino и др.

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/3

         Преюдициално запитване, отправено от Corte Suprema di Cassazione (Италия) на 25 ноември 2013 г. — Ministero dell’Economia e delle Finanze и др./Francesco Cimmino и др.
   (Дело C-607/13)
   2014/C 61/04
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte Suprema di Cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ministero dell’Economia e delle Finanze и др.

      Ответници: Francesco Cimmino и др.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 11 от Регламент (ЕО) № 2362/98 (1), който предвижда, че държавите членки са длъжни да проверяват дали операторите осъществяват внос за собствена сметка като самостоятелни икономически субекти, що се отнася до ръководството, персонала и дейността, трябва ли да се тълкува в смисъл, че от предоставените митнически предимства са изключени всички дейности по внос, осъществявани за сметка на традиционен оператор, когато същите се осъществяват от лица, които само формално отговарят на изискванията за „нови оператори“, предвидени в същия регламент?

               2.

               Регламент (ЕО) № 2362/98 позволява ли на традиционен оператор да продава банани, намиращи се извън територията на Съюза, на нов оператор, като се договаря с последния да въведе бананите на територията на Съюза при намалена митническа ставка и да ги препродаде на същия традиционен оператор на цена, договорена преди цялата операция, без да понесе какъвто и да било реален предприемачески риск и без да осигурява организация на средства по отношение на тази операция?

               3.

               Споразумението, посочено в точка 2 по-горе, представлява ли нарушение на забраната за прехвърляне на права от нови на традиционни оператори съгласно член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2362/98, с последицата, че извършеното прехвърляне не поражда действие и съгласно член 4, параграф 3 от Регламент № 2988/95 (2) митото остава дължимо в пълен размер, а не по намалената ставка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2362/98 на Комисията от 28 октомври 1998 година относно условията за прилагане на Регламент № 404/93 относно режима на внос на банани в Общността (ОВ L 293, стр. 32).

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


title: Дело C-288/12: Решение на Съда (голям състав) от 8 април 2014 г.  — Европейска комисия/Унгария (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 95/46/ЕО — Защита на физическите лица при обработването на лични данни и свободно движение на такива данни — Член 28, параграф 1 — Национални надзорни органи — Независимост — Национално законодателство, с което предсрочно се прекратява мандатът на надзорния орган — Създаване на нов надзорен орган и назначаване на друго лице в качеството на председател)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/6

         Решение на Съда (голям състав) от 8 април 2014 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-288/12) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 95/46/ЕО - Защита на физическите лица при обработването на лични данни и свободно движение на такива данни - Член 28, параграф 1 - Национални надзорни органи - Независимост - Национално законодателство, с което предсрочно се прекратява мандатът на надзорния орган - Създаване на нов надзорен орган и назначаване на друго лице в качеството на председател))
   2014/C 175/06
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Talabér-Ritz и B. Martenczuk)

      Ответник: Унгария (представител: M. Z. Fehér)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) (представители: I. Chatelier, A. Buchta, Z. Belényessy и H. Kranenborg)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) — Задължение за държавите членки да предвидят, че един или повече държавни органи отговарят за контрола на прилагането на разпоредбите, приети въз основа на директивата, и че тези органи се ползват с пълна независимост при упражняване на възложените им функции — Приемане на национално законодателство, с което се прекратява предсрочно шестгодишният мандат на комисаря за защита на данните — Създаване на Национален орган за защита на данните и свободата на информацията — Назначаване на лице, различно от комисаря за защита на данните, с мандат от девет години на длъжността председател на посочения орган

      Диспозитив

               1)

               С предсрочното прекратяване на мандата на надзорния орган за защита на личните данни Унгария не е изпълнила задълженията си, произтичащи от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни.

               2)

               Осъжда Унгария да заплати съдебните разноски.

               3)

               Европейският надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело T-191/15: Жалба, подадена на 10 април 2015 г. — SLE Schuh/СХВП — Vigoss Tekstil Konfeksiyon Sanayi ve Ticaret (VIOS)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/35

         Жалба, подадена на 10 април 2015 г. — SLE Schuh/СХВП — Vigoss Tekstil Konfeksiyon Sanayi ve Ticaret (VIOS)
   (Дело T-191/15)
   (2015/C 205/48)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: SLE Schuh GmbH (Грац, Австрия) (представител: Rechtsanwalt A. Stolitzka)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vigoss Tekstil Konfeksiyon Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi (Истанбул, Турция)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „VIOS“— заявка за регистрация № 11 283 546

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 22 януари 2015 г. по преписка R 623/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи жалбата и да измени обжалваното решение, така че да се допусне регистрацията на марката „VIOS“ за всички класове, както и за:

                           —

                           клас 18: стоки от [кожа и имитации на кожа], които не са включени в други класове; куфари и пътни чанти; слънчобрани.

                           —

                           клас 25: облекло, принадлежности за глава.

                     При условията на евентуалност:

               —

               да уважи жалбата и да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-487/08: Решение на Общия съд от 16 юни 2010 г. — Kureha/СХВП — Sanofi-Aventis (KREMEZIN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността KREMEZIN — По-ранна международна словна марка KRENOSIN — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009) — Доказателство за наличието на по-ранна марка — Срокове — Правила 19 и 20 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Доказване на реалното използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/35

         Решение на Общия съд от 16 юни 2010 г. — Kureha/СХВП — Sanofi-Aventis (KREMEZIN)
   (Дело T-487/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността KREMEZIN - По-ранна международна словна марка KRENOSIN - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009) - Доказателство за наличието на по-ранна марка - Срокове - Правила 19 и 20 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Доказване на реалното използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009)
   2010/C 209/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kureha Corp. (Токио, Япония) (представители: W. von der Osten-Sacken и O. Sude, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sanofi-Aventis SA (Париж, Франция) (представител: R. Gilbey, avocat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 септември 2008 г. (дело R 1631/2007-4) относно процедура по възражение между Sanofi-Aventis SA и Kureha Corp.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Kureha Corp понася собствените си съдебни разноски, както и тези, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

               3.

               Sanofi-Aventis SA понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело T-600/11: Жалба, подадена на 25 ноември 2011 г. — Schuhhaus Dielmann/СХВП — Carrera (Carrera panamericana)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/30

         Жалба, подадена на 25 ноември 2011 г. — Schuhhaus Dielmann/СХВП — Carrera (Carrera panamericana)
   (Дело T-600/11)
   2012/C 32/62
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Дармщат, Германия) (представител: W. Göpfert, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Carrera SpA (Caldiero, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 септември 2011 г. по преписка R 1989-2010-1;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „Carrera panamericana“ за стоки от класове 18 и 25.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в производството по възражение: Carrera SpA.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративната марка, която съдържа словния елемент „CARRERA“, за стоки от клас 25.

      Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като между спорните марки не съществувала вероятност от объркване.


title: Дело F-6/13: Жалба, подадена на 17 януари 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/39

         Жалба, подадена на 17 януари 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-6/13)
   2013/C 108/91
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. E. Marchal и адв. D. Abreu Caldas)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението за прилагане на корекционния коефициент за град Варезе в съответствие с Регламент (ЕС) № 1239/2010 на Съвета от 20 декември 2010 г. към възнагражденията на жалбоподателя за месец април 2012 г. и за следващите месеци.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обявят за незаконосъобразни член 1 от приложение XI към Правилника и методологичното ръководство, посочено в приложение I към Регламент № 1445/2007 от 11 декември 2007 г.;

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член 3 от Регламент (ЕС) № 1239/2010 на Съвета от 20 декември 2010 г., с който корекционният коефициент за служителите, назначени във Варезе, е определен на 92,3;

               —

               да се отменят решенията за изготвяне на фишовете за заплати на жалбоподателя въз основа на коригиращият коефициент за град Варезе, посочен в Регламент (ЕС) № 1239/2010 на Съвета от 20 декември 2010 г., приложим считано от 1 юли 2010 г.;

               —

               да се отмени решението на ОН от 5 октомври 2012 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя относно коригиращия коефициент, приложен за Варезе;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-84/08: Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП — MIP Metro (COMIT)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/23

         Жалба, подадена на 18 февруари 2008 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП — MIP Metro (COMIT)
   (Дело T-84/08)
   (2008/C 116/42)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Intesa Sanpaolo SpA (Торино, Италия) (представители: A. Perani и P. Pozzi, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се измени напълно решението на четвърти апелативен състав на СХВП по дело R 138/2006-4, постановено на 19 декември 2007 г. и нотифицирано на 27 декември 2007 г.;

               —

               да се потвърди решението от 12 януари 2006 г. на отдела по споровете на СХВП по възражение № B 675 803, доколкото разрешава продължаването на процедурата за регистрация по заявка № 3 104 155 COMIT за класове 35, 36, 41 и 42;

               —

               да се измени решението от 12 януари 2006 г. на отдела по споровете на СХВП по възражение № B 675 803, доколкото с него се приема възражение № B 675 803 в частта относно стоките от клас 16;

               —

               в следствие от това, да се отхвърли изцяло възражение № B 675 803 и да се разреши продължаването на процедурата за регистрация по заявка № 3 104 155 COMIT за всички стоки и услуги от класове 16, 35, 36, 41 и 42;

               —

               да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски по настоящото производство, както и направените такива в процедурата по възражение и в производството по обжалване пред СХВП.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „COMIT“ за стоки и услуги от класове 16, 35, 36, 41 и 42 — заявка № 3 104 155

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Марка или знак, на който е направено позоваване: национална фигуративна марка „Comet“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: частично приема възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля изцяло заявката за регистрация на марката

      Изложени правни основания: според жалбоподателя няма вероятност от объркване между конфликните марки.


title: Дело F-39/15: Жалба, подадена на 9 март 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/27

         Жалба, подадена на 9 март 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-39/15)
   (2015/C 178/29)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на предложението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което се прилагат новите общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 15 октомври 2014 г., с което се определя как се изчислява бонусът за пенсионните права на жалбоподателя, придобити преди той да постъпи на работа в Комисията;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-534/13: Жалба, подадена на 4 октомври 2013 г. — Panrico/СХВП — HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/24

         Жалба, подадена на 4 октомври 2013 г. — Panrico/СХВП — HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)
   (Дело T-534/13)
   2014/C 9/40
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Panrico, SA (Барселона, Испания) (представител: адв. D. Pellisé Urquiza)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: HDN Development Corp. (Франкфорт, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима,

               —

               да отмени Решение R 623/2011-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар, постановено на 25 юли 2013 г. и връчено на жалбоподателя на 29 юли 2013 г., и

               —

               да обяви за недействителна марка на Общността № 1 298 785„KRISPY KREME DOUGHNUTS“.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка „Krispy Kreme DOUGHNUTS“ за стоки и услуги от класове 25, 30 и 42 — Марка на Общността, регистрирана под № 1 298 785

      Притежател на марката на Общността: HDN Development Corp.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от същия регламент

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от същия регламент


title: Дело C-256/09: Решение на Съда (втори състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Временни, включително охранителни мерки — Признаване и изпълнение)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/10

         Решение на Съда (втори състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez
   (Дело C-256/09) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Временни, включително охранителни мерки - Признаване и изпълнение)
   2010/C 246/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bianca Purrucker

      Ответник: Guillermo Vallés Pérez

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на глава 3 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183) — Прилагане на предвидените в споменатия регламент правила за признаване и изпълнение спрямо временна мярка, с която на бащата се предоставя упражняването на родителските права върху детето и се разпорежда детето, задържано от майката в друга държава членка, да бъде върнато при бащата

      Диспозитив

   Разпоредбите на член 21 и сл. от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, не се прилагат към временни мерки по член 20 от този регламент, свързани с упражняването на родителските права.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело T-113/08: Жалба, подадена на 29 февруари 2008 г. — Испания/Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/40

         Жалба, подадена на 29 февруари 2008 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-113/08)
   (2008/C 107/68)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: г-н M. Muñoz Pérez)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподотеля

               —

               Да се отмени в обжалваната му в настоящото производство част Решение 2008/68/ЕО на Комисията от 20 декември 2007 г. за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и

               —

               да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С обжалваното решение се изключват от финансиране от страна на Общността определени корекции, сред които от значение за настоящото производство са корекциите, отнасящи се до помощите за производство на маслиново масло за пазарните 1998/1999, 1999/2000 и 2000/2001 години, възлизащи общо на 183 965 185,54 EUR; и преките плащания, помощи за площ на полските култури, поискани между 2003 г. и 2004 г. и възлизащи общо на 16 591 528,35 EUR.
   Настоящата жалба се отнася по-специално до финансовата корекция, приета във връзка с помощта за производство на маслиново масло, която изключва частта, съответстваща на пазарната 1999/2000 година в Андалусия, и до финансовата корекция, приета във връзка с помощите за площ на полските култури, поискани за 2003 г. и 2004 г.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят се позовава на:

               —

               Относно помощите за производство на маслиново масло:

                           —

                           Нарушение на член 8 от Регламент № 1663/95 (1), поради това, че финансовата корекция не е основана на заключенията на Комисията при проверките, извършени в резултат на разследването, а на екстраполиране на заключенията, съответстващи на други проверки.

                           —

                           Нарушение на членове 2 и 3 от Регламент № 729/70 (2) и на член 2 от Регламент № 1258/1999 (3), поради това, че обжалваното решение ги прилага към случай, към който те не следва да бъдат прилагани, при положение, че хипотетичните нередовности, на които се позовава Комисията, за да обоснове приемането на финансовата корекция, са недостатъчни.

                           —

                           Неспазване на двадесет и четири месечния срок преди писменото съобщение за резултатите от проверките, предвиден в член 7, параграф 4 от Регламент № 1258/99.

               —

               Относно помощите за площ на полските култури:

                           —

                           Нарушение на процедурата, предвидена в член 8, параграф 1 от Регламент № 1663/95, поради това, че в документа, с който на държавата-членка се съобщават резултатите от проверката, не са посочени причините, обосноваващи финансовата корекция, и евентуално — неспазване на двадесет и четири месечния срок, предвиден в член 7, параграф 4 от Регламент № 1258/1999.

                           —

                           Нарушение на член 2 от Регламент № 1258/1999 поради това, че обжалваното решение го прилага към случай, към който той не следва да бъде прилаган, при положение, че взетите предвид от Комисията нередовности са недостатъчни.

                           —

                           Нарушение на разпоредбата на член 2 от същия регламент, както и на Насоките за изчисляване на финансовите последици при подготвяне на Решението за клиринг на счетоводни сметки на ФЕОГА, секция „Гарантиране“.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета относно процедурата за клиринга на счетоводните сметки на ФЕОГА, секция „Гарантиране“ (ОВ L 158, стр. 6).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 94, стр. 13).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).


title: Дело C-73/15: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea (Румъния), постъпило на 18 февруари 2015 г. — SC Vicdantrans SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, представлявана от Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/14

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea (Румъния), постъпило на 18 февруари 2015 г. — SC Vicdantrans SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, представлявана от Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-73/15)
   (2015/C 155/14)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Oradea

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC Vicdantrans SRL

      Ответници: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca представлявана от Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 110 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че той не допуска въвеждането от държава членка на такса, наричана „таксова марка за околна среда“ като предвидената в OUG № 9/2013, такса, която се събира при регистрацията на леките автомобили втора употреба с произход от друга държава членка или при прехвърлянето на правото на собственост върху леките автомобили втора употреба, закупени на вътрешния пазар, като обаче от посочената такса са освободени леките автомобили втора употреба, закупени на вътрешния пазар, за които вече е платена подобна такса, в противоречие с правото на Съюза и която не е възстановена?


title: Дело T-255/09: Жалба, подадена на 30 юни 2009 г. — Caixa Geral de Depósitos/СХВП — Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona ( la Caixa )

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/32

         Жалба, подадена на 30 юни 2009 г. — Caixa Geral de Depósitos/СХВП — Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona („la Caixa“)
   (Дело T-255/09)
   2009/C 193/51
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Caixa Geral de Depósitos, SA (Лисабон, Португалия) (представител: F. de la Rosa и M. Lobato García-Miján, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 24 март 2009 г. на основание член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.

               —

               При условията на евентуалност, да се отмени споменатото решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 24 март 2009 г. на основание член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.

               —

               да се осъди СХВП и ако е необходимо другата страна да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: CAIXA D’ESTALVIS I PENSIONS DE BARCELONA

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „la Caixa“ (Заявка за регистрация № 4 685 145) за стоки и услуги от класове 9, 16, 36, 38 и 45.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: CAIXA GERAL DE DEPOSITOS S.A.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Различни португалски словни марки, които съдържат представката „caixa“ (№ 357 311, 261 198, 268 466, 302 708, 303 290, 325 155, 325 156, 325 224, 330 542 и 342 311) за стоки и услуги от класове 9, 16 и 36 и португалската фигуративна марка (№ 357 310), съдържаща думата „caixa“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 36.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отменя обжалваното решение

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 относно марката на Общността и при условията на евентуалност нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от регламента.


title: Дело C-169/12: Решение на Съда (шести състав) от 16 май 2013 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o./Minister Finansów (Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 66, букви a) — в) — Предоставяне на транспортни и спедиторски услуги — Изискуемост — Дата на получаване на плащането и не по-късно от 30 дни след предоставянето — По-ранно издаване на фактурата)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/31

         Решение на Съда (шести състав) от 16 май 2013 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o./Minister Finansów
   (Дело C-169/12) (1)

   (Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 66, букви a) — в) - Предоставяне на транспортни и спедиторски услуги - Изискуемост - Дата на получаване на плащането и не по-късно от 30 дни след предоставянето - По-ранно издаване на фактурата)
   2013/C 225/51
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o.

      Ответник: Minister Finansów

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sad Administracyjny (Полша) — Тълкуване на член 66 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7), изменена — Национално законодателство, съгласно което ДДС за извършени услуги по превоз и изпращане става изискуем в деня на получаване на плащането, но не по-късно от 30 дни след датата на предоставянето на услугите, дори и ако фактурата е издадена преди това

      Диспозитив

   Член 66 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/117/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че данъкът върху добавената стойност за транспортни и спедиторски услуги става изискуем от датата на получаването на пълно или частично плащане, но не по-късно от 30 дни от деня на предоставянето на услугите, дори ако фактурата е издадена по-рано и предвижда по-късен срок за плащане.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело F-37/15: Жалба, подадена на 3 март 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/26

         Жалба, подадена на 3 март 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-37/15)
   (2015/C 178/27)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: C. Mourato, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя да му бъде изплатена двойна надбавка за пренастаняване за неговото преместване в Швейцария.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да отмени решение от 19 май 2014 г. на ОН, с което се отхвърля искането на жалбоподателя да му бъде изплатена надбавката за пренастаняване, съответстваща на негово второ основно месечно възнаграждение;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски за производството.


title: Дело C-400/13: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf (Германия) на 16 юли 2013 г. — Sophia Marie Nicole Sanders, представлявана от Marianne Sanders/David Verhaegen

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/13

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Düsseldorf (Германия) на 16 юли 2013 г. — Sophia Marie Nicole Sanders, представлявана от Marianne Sanders/David Verhaegen
   (Дело C-400/13)
   2013/C 274/22
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищца: Sophia Marie Nicole Sanders, представлявана от Marianne Sanders

      Ответник: David Verhaegen

      Преюдициален въпрос

   Член 28, алинея 1 от Закона от 23 май 2011 г. за предявяването на права на издръжка в отношенията с чужди държави [Gesetz zur Geltendmachung von Unterhaltsansprüchen im Verkehr mit ausländischen Staaten] (Auslandsunterhaltsgesetz — AUG), BGBl I стр. 898, нарушава ли член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. (1)?

      (1)  Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка; ОВ L 7, стр. 1.


title: Дело C-642/13 P: Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Villeroy & Boch — Belgium/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство — Съгласуване на цените и обмен на чувствителна търговска информация — Единно нарушение — Доказване — Глоби — Пълен съдебен контрол — Разумен срок — Пропорционалност)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/8

         Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Villeroy & Boch — Belgium/Европейска комисия
   (Дело C-642/13 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Съгласуване на цените и обмен на чувствителна търговска информация - Единно нарушение - Доказване - Глоби - Пълен съдебен контрол - Разумен срок - Пропорционалност))
   (2017/C 104/14)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Villeroy & Boch — Belgium (представители: O. W. Brouwer и N. Lorjé, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L Malferrari и F. Ronkes Agerbeek)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Villeroy & Boch Belgium SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело T-338/10: Определение на Общия съд от 13 май 2011 г. — Комисия/Tornasol Films

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/32

         Определение на Общия съд от 13 май 2011 г. — Комисия/Tornasol Films
   (Дело T-338/10) (1)

   2011/C 186/58
   Език на производството: испански
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело C-428/05: Решение на Съда (осми състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Възстановявания при износ — Регламент (ЕИО) № 3665/87 — Понятие за недължимо изплащане на възстановяване — Изплащане на възстановяване въз основа на непълна документация — Възможност за допълване на преписката по възстановяването след изтичане на сроковете, определени в член 47, параграф 2 и член 48, параграф 2, буква a) от този регламент, в рамките на образувана впоследствие процедура по връщане на възстановяването)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/8

         Решение на Съда (осми състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-428/05) (1)

   (Възстановявания при износ - Регламент (ЕИО) № 3665/87 - Понятие за „недължимо изплащане на възстановяване“ - Изплащане на възстановяване въз основа на непълна документация - Възможност за допълване на преписката по възстановяването след изтичане на сроковете, определени в член 47, параграф 2 и член 48, параграф 2, буква a) от този регламент, в рамките на образувана впоследствие процедура по връщане на възстановяването)
   (2007/C 183/13)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Hamburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на член 11, параграф 3, първа алинея, първо изречение, член 47, параграф 2 и член 48, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на подробни общи правила за прилагане на режима на възстановяванията при износа на земеделски продукти (ОВ L 351, стр. 1), изменен с Регламент (ЕО) № 495/97 на Комисията от 18 март 1997 година (JO L 77, стр. 12) — Понятие за „недължимо изплащане на възстановяване“ — Искане за връщане на възстановяванията, допуснати при представяне на непълен документ за транспорт, тъй като надлежно попълнения документ е представен след изтичане на сроковете
   Диспозитив
   Възстановяване при износ не може да се квалифицира като „недължимо платено“ по смисъла на член 11, параграф 3, първа алинея, първо изречение от Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на подробни общи правила за прилагане на режима на възстановяванията при износа на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 604/98 на Комисията от 17 март 1998 година, ако в рамките на процедура по връщане на това възстановяване бенефициерът представи необходимите доказателства в подкрепа на правото си на възстановяване. Компетентните национални органи са длъжни да определят разумен срок, който да позволи на посочения бенефициер да представи тези доказателства.

      (1)  ОВ C 36, 11.2.2006 г.


title: Дело C-566/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 14 ноември 2011 г. — Iberdrola, S.A. y Gas Natural SDG, S.A./Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Endesa, S.A

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/8

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 14 ноември 2011 г. — Iberdrola, S.A. y Gas Natural SDG, S.A./Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Endesa, S.A
   (Дело C-566/11)
   2012/C 39/13
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Iberdrola, S.A. и Gas Natural SDG, S.A.

      Други страни: Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. и Endesa, S.A

      Преюдициален въпрос

   Член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета може ли да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на национални законодателни мерки като разглежданите в настоящия случай, чийто предмет и последици са намаляване на възнаграждението за дейността по производство на електроенергия със сума, равна на стойността на квотите за емисии на парникови газове, предоставени безвъзмездно през съответния период?

      (1)  ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.


title: Дело T-430/07: Решение на Първоинстанционния съд от 29 април 2009 г. — Bodegas Montebello/СХВП — Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността MONTEBELLO RHUM AGRICOLE — По-ранна национална словна марка MONTEBELLO — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на прилика на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/39

         Решение на Първоинстанционния съд от 29 април 2009 г. — Bodegas Montebello/СХВП — Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE)
   (Дело T-430/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността MONTEBELLO RHUM AGRICOLE - По-ранна национална словна марка MONTEBELLO - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на прилика на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   2009/C 141/79
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Bodegas Montebello, SA (Montilla, Испания) (представители: T. Andrade Boué, I. Lehmann Novo и A. Hernández Lehmann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: P. López Fernández de Corres и J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Montebello SARL (Petit-Bourg, Франция) (представител: G.-G. Lamoureux, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение от 7 септември 2007 г. на втори апелативен състав на СХВП (преписка R 223/2007-2) относно процедура по възражение между Bodegas Montebello, SA и Montebello SARL.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Bodegas Montebello, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело T-186/11: Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Schönberger/Парламент (Жалба за отмяна — Право на петиция — Петиция, отправена до Европейския парламент — Петиция, която е обявена за допустима — Решение, с което се слага край на производството по петицията — Акт, който не подлежи на обжалване — Недопустимост)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/33

         Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Schönberger/Парламент
   (Дело T-186/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Право на петиция - Петиция, отправена до Европейския парламент - Петиция, която е обявена за допустима - Решение, с което се слага край на производството по петицията - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
   2013/C 114/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Schönberger (Люксембург, Люксембург) (представител: O. Mader, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: E. Waldherr и U. Rösslein)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение на комисията по петициите на Европейския парламент от 25 януари 2011 г. за прекратяване на проучването на обявената за допустима петиция, подадена от жалбоподателя на 2 октомври 2010 г. (петиция № 1188/2010)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Г-н Peter Schönberger понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело C-221/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 4 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Stuttgart — Германия) — Krystyna Zablocka-Weyhermüller/Land Baden-Württemberg (Обезщетения, отпускани на преживели съпрузи на жертви на войната — Условие за пребиваване на национална територия — Член 18, параграф 1 ЕО)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 4 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Stuttgart — Германия) — Krystyna Zablocka-Weyhermüller/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-221/07) (1)

   (Обезщетения, отпускани на преживели съпрузи на жертви на войната - Условие за пребиваване на национална територия - Член 18, параграф 1 ЕО)
   (2009/C 19/04)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Sozialgericht Stuttgart
   Страни в главното производство

      Ищец: Krystyna Zablocka-Weyhermüller

      Ответник: Land Baden-Württemberg
   Предмет
   Преюдициално запитване — Sozialgericht Stuttgart — Съответствие с общностното право на национални разпоредби, които ограничават възможността за изнасяне на обезщетения на преживели съпрузи на жертви на войната (Hinterbliebenenversorgung)
   Диспозитив
   Член 18, параграф 1 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава-членка, по силата на което тази държава-членка отказва изплащането на някои обезщетения, предоставяни на преживели съпрузи на жертви на войната, само по съображение че те са с местожителство на територията на определени държави-членки.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело C-674/13: Иск, предявен на 17 декември 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/26

         Иск, предявен на 17 декември 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-674/13)
   2014/C 45/44
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, R. Sauer)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът моли:

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 288 ДФЕС, член 108, параграф 2 ДФЕС, принципа на ефективност, член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), както и по членове 1, 4, 5 и 6 от Решение 2012/636/ЕС на Комисията от 25 януари 2012 година относно мярка C-36/07 (ex NN 25/07), приведена в действие от Германия в полза на Deutsche Post AG (2), доколкото не е взела всички необходими мерки за незабавно и действително изпълнение на решението на Комисията чрез пълно възстановяване на отпуснатите и несъвместими с вътрешния пазар помощи и изменение на схемата за помощи за в бъдеще,

               —

               Федерална република Германия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 288 ДФЕС, член 108, параграф 2 ДФЕС, принципа на ефективност, член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, както и по членове 1, 4, 5 и 6 от Решение 2012/636/ЕС на Комисията от 25 януари 2012 година относно мярка C-36/07 (ex NN 25/07), приведена в действие от Германия в полза на Deutsche Post AG, доколкото не е взела всички необходими мерки за незабавно и действително изпълнение на решението на Комисията чрез пълно възстановяване на отпуснатите и несъвместими с вътрешния пазар помощи и изменение на схемата за помощи за в бъдеще.
   В рамките на изпълнението на Решение 2012/636/ЕС Германия отказала да събере данни, за да определи релевантния предметен пазар на услугите за колетни пратки за периода от 2003 до 2012 г. (за целите на възстановяването), както и за периода след 2012 г. По този начин Германия осуетила изпълнението на Решение 2012/636/ЕС. Това решение се отнасяло до нерегулираните пощенски услуги, както по отношение на възстановяване на помощите, които са неправомерно отпуснати в миналото и са несъвместими с вътрешния пазар, така и по отношение на отмяна/промяна на пенсионните субсидии за в бъдеще. Анализът на релевантния предметен пазар на услуги за колетни пратки обаче бил conditio sine qua non, за да може да се определи кои са тези пощенски услуги.
   Отказът да се извърши този анализ възпрепятствал Германия незабавно и действително да осъществи пълно възстановяване на отпуснатите и несъвместими с вътрешния пазар помощи и да измени за в бъдеще схемата за помощи.
   При условията на евентуалност, в случай че се приеме становището Германия, че при изпълнението на Решение 2012/636/ЕС може да прибегне до влезли в сила решения на компетентните органи, quod non, Германия би следвало да изхожда от отделния пазар на колетни пратки „B2B“. Съществува съгласие между Германия и Комисията, че от 2003 г. Deutsche Post AG в нито един момент не е имало господстващо положение на един такъв отделен пазар на колетни пратки „B2B“. Следователно пазарът на колетни пратки „B2B“ принадлежи към нерегулираните пощенски услуги.
   Следователно както при изчисляване на размера на помощта, която следва да бъде възстановена за периода от 2003 до 2012 г., така и при изменението на схемата за помощи за в бъдеще, Германия е трябвало да квалифицира пенсионните субсидии за тези служители, на които са възложени услугите за колетни пратки „B2B“, като несъвместими с вътрешния пазар помощи. Трябвало е да възстанови тези помощи, отпуснати в миналото и да ги прекрати за в бъдеще.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.

      (2)  Нотифицирано под номер C(2012) 184, ОВ L 289, стр. 1.


title: Дело C-141/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 9 март 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Rennes — Франция) — Doux SA, в производство по оздравяване/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 543/2008 — Член 15, параграф 1 — Член 16 — Замразени или бързо замразени пилета — Пределна стойност за съдържание на вода — Непригодност на тази стойност — Подробни практически правила за проверките — Насрещни анализи — Регламент № 612/2009 — Член 28 — Възстановявания при износ на земеделски продукти — Условия за предоставяне — Добро и задоволително пазарно качество — Продукти, търгувани при нормални условия)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 9 март 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Rennes — Франция) — Doux SA, в производство по оздравяване/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Дело C-141/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 543/2008 - Член 15, параграф 1 - Член 16 - Замразени или бързо замразени пилета - Пределна стойност за съдържание на вода - Непригодност на тази стойност - Подробни практически правила за проверките - Насрещни анализи - Регламент № 612/2009 - Член 28 - Възстановявания при износ на земеделски продукти - Условия за предоставяне - Добро и задоволително пазарно качество - Продукти, търгувани при нормални условия))
   (2017/C 144/02)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Rennes

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Doux SA, в производство по оздравяване

      Ответник: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Диспозитив

               1.

               При разглеждането на третия въпрос не беше открит нито един елемент, който е от естество да засегне валидността на праговете на водно съдържание на замразено птиче месо, определени в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 543/2008 на Комисията от 16 юни 2008 година относно въвеждането на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) 1234/2007 на Съвета по отношение на определени стандарти за предлагането на пазара на месо от домашни птици, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2012 на Комисията от 19 декември 2012 г., и в приложения VI и VII към него.

               2.

               Член 28, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕС) № 173/2011 на Комисията от 23 февруари 2011 г., трябва да се тълкува в смисъл, че замразените или бързо замразените пилета, чието водно съдържание надхвърля пределните стойности, определени в Регламент № 543/2008, изменен с Регламент за изпълнение № 1239/2012, не могат да се предлагат при нормални условия на пазара на територията на Европейския съюз и не отговарят на изискването за добро и задоволително пазарно качество, дори да са придружени от сертификат за годност, издаден от компетентния орган.

               3.

               Доколкото съдържанието на приложения VI и VII към Регламент № 543/2008, изменен с Регламент за изпълнение № 1239/2012, е достатъчно конкретно с цел извършването на проверките на замразени или бързо замразени пилета, предназначени да бъдат изнесени с възстановяване при износ, обстоятелството, че държава членка не е въвела подробни практически правила, приемането на които е предвидено в член 18, параграф 2 от този регламент, не прави тези проверки непротивопоставими на засегнатите предприятия.

               4.

               Износителят на замразени или бързо замразени пилета може, в съответствие с член 118, параграф 2 и с член 119, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс), от една страна, да присъства лично или да бъде представляван при проверката на тези стоки или при вземането на проби, и от друга страна, да поиска допълнителна проверка или вземане на проби от посочените стоки, ако счита, че резултатите, получени от компетентните органи, не са валидни.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело F-98/15: Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. — ZZ/Парламент

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/86

         Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-98/15)
   (2015/C 294/105)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Tymen, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяната на решението от 18 юли 2014 г., което потвърждава функциите на жалбоподателя като началник на отдел, в частта му, в която не се предвижда признаване с обратна сила на статута на началник на отдел и отпускане с обратна сила на увеличението към основното възнаграждение, съответстващо на неговата длъжност (надбавка за заемане на управленска длъжност), и искане за обезщетение на твърдените претърпени имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени член 2 от решението от 18 юли 2014 г., в частта му, с която се предвижда, че увеличението на основното възнаграждение, съответстващо на назначението на жалбоподателя като началник на отдел, се присъжда едва след период от девет месеца;

               —

               да се отмени решението от 20 март 2015 г., получено на 24 март 2015 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 29 август 2014 г.;

               —

               да се поправят имуществените и финансовите вреди на жалбоподателя;

               —

               при всички случаи да се осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски.


title: Дело C-245/07: Иск, предявен на 22 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/17

         Иск, предявен на 22 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-245/07)
   (2007/C 155/33)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun, P. Dejmek, пълномощник)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по Директива 2004/50/EО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за изменение на Директива 96/48/EО (2) на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и Директива 2001/16/EО (3) на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система, като не e приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да транспонира тази директива в националното си законодателство, съответно като не е уведомила на Комисията за тези разпоредби;

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/50/EО е изтекъл на 30 април 2006 г.

      (1)  ОВ L 164, стр. 114.

      (2)  ОВ L 235, стр. 6.

      (3)  ОВ L 110, стр. 1.


title: Дело C-186/11: Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция) на 20 април 2011 г. — Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd и William Hill Plc/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon и Ypourgos Politismou

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/15

         Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция) на 20 април 2011 г. — Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd и William Hill Plc/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon и Ypourgos Politismou
   (Дело C-186/11)
   2011/C 186/26
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd и William Hill Plc

      Ответници: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon и Ypourgos Politismou

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместима ли е с разпоредбите на членове 43 и 49 от Договора за ЕО национална нормативна уредба, която с цел да ограничи предлагането на хазартни игри, предоставя изключителното право във връзка с развитието, управлението, организацията и функционирането на хазартните игри на едно единствено предприятие, учредено като акционерно дружество и котирано на борсата, още повече когато това предприятие рекламира организираните от него хазартни игри, като дейността му обхваща и други държави, играчите участват свободно и максималният размер на залога и на печалбата се определя за отделен фиш, а не за отделен играч?

               2.

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос съвместима ли е с членове 43 и 49 от Договора за ЕО национална нормативна уредба, която сама по себе си противодействайки на престъпността чрез упражняването на контрол над предприятията, действащи в разглеждания сектор, за да осигури развитието на тези дейности изключително в рамките на контролирани схеми, предоставя изключителното право във връзка с развитието, управлението, организацията и функционирането на хазартни игри на едно-единствено предприятие, дори когато по този начин едновременно се стига до неограничено развитие на съответно предлагане; или пък се налага във всеки случай, за да се счита това ограничение подходящо за постигането на целта за противодействие на престъпността, развиването на предлагането да бъде все пак контролирано, т.е. да се запази в рамките на необходимото за постигане на тази цел и да не излиза извън тях? В случай, че посоченото развитие трябва все пак да се контролира, може ли то да се счита за контролирано от тази гледна точка, когато в сектора се предоставя изключително право на образувание, притежаващо характеристиките, изброени в първия преюдициален въпрос? Накрая, в случай, че се приеме, че предоставянето на въпросното изключително право води до контролирано развитие на предлагането на хазартни игри, предоставянето на едно-единствено предприятие надвишава ли необходимото в смисъл, че същата цел може надлежно да се постигне и с предоставянето на това право на повече от едно предприятие?

               3.

               Ако във връзка с предходните два преюдициални въпроса се приеме, че предоставянето с въпросните национални разпоредби на изключително право във връзка с развитието, управлението, организацията и функционирането на хазартните игри не е съвместимо с членове 43 и 49 от Договора за ЕО: а) по смисъла на посочените разпоредби на Договора допустимо ли е в рамките на преходен период, необходим за приемането на разпоредби, съвместими с Договора за ЕО, националните органи да не разглеждат заявленията за започване на такива дейности, представени от субекти, установени в други държави членки; б) при утвърдителен отговор въз основа на какви критерии се определя продължителността на този преходен период; в) ако не се допуска преходен период, въз основа на какви критерии националните органи трябва да преценяват съответните заявления?


title: Дело C-484/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal da Relação do Porto (Португалия) на 30 ноември 2009 г. — Manuel Carvalho Ferreira Santos/Companhia Europeia de Seguros, S.A.

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/20

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal da Relação do Porto (Португалия) на 30 ноември 2009 г. — Manuel Carvalho Ferreira Santos/Companhia Europeia de Seguros, S.A.
   (Дело C-484/09)
   2010/C 37/21
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Relação do Porto

      Страни в главното производство

      Ищец: Manuel Carvalho Ferreira Santos

      Ответник: Companhia Europeia de Seguros, S.A.

      Преюдициален въпрос

   Когато при сблъсък между моторни превозни средства произшествието, в резултат на което са причинени телесни повреди и имуществени вреди на един от водачите (пострадалото лице, което иска обезщетение), не може да се вмени на нито един от водачите поради вина, противоречи ли на общностното право и по-конкретно на член 3, параграф 1 от Първа директива (72/166/ЕИО) (1), на член 2, параграф 1 от Втора директива (84/5/ЕИО) (2) и на член 1 от Трета директива (90/232/ЕИО) (3), в съответствие с даденото им тълкуване от Съда на Европейските общности, възможността да се извърши подялба на отговорността за произшествието (член 506, параграфи 1 и 2 от Гражданския кодекс), имаща пряко отражение върху размера на обезщетението, което трябва да се присъди на пострадалото лице за имуществените и неимуществените вреди, настъпили в резултат от причинените телесни повреди, доколкото тази подялба води до пропорционално намаляване на размера на обезщетението?

      (1)  Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10).

      (2)  Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104).

      (3)  Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240).


title: Дело T-362/16: Жалба, подадена на 29 юни 2016 г. — Tillotts Pharma/EUIPO — Ferring („XENASA“)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/32

         Жалба, подадена на 29 юни 2016 г. — Tillotts Pharma/EUIPO — Ferring („XENASA“)
   (Дело T-362/16)
   (2016/C 314/44)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tillotts Pharma AG (Райнфелден, Швейцария) (представител: M. Douglas, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferring BV (Хофдорп, Нидерландия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „XENASA“ — заявка за регистрация № 11 920 055

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 април 2016 г. по преписка R 3264/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-16/17: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 13 януари 2017 г. — APF/Парламент

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/43

         Иск, предявен на/Жалба, подадена на 13 януари 2017 г. — APF/Парламент
   (Дело T-16/17)
   (2017/C 063/56)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Alliance for Peace and Freedom (APF) (Брюксел, Белгия) (представител: P. Richter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член I.4.1 от решението на ответника от 12 февруари 2016 г. (№ FINS-2017-15) за намаляването на размера на предварителното финансиране на 33 % от установения максимален размер, както и разпореждането за предоставяне на гаранция;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателя посочва две основания, които са по същество идентични или подобни на основанията, изложени по дело T-13/17, Europa Terra Nostra/Парламент.


title: Дело C-496/06: Определение на председателя на Съда от 21 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/23

         Определение на председателя на Съда от 21 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия
   (Дело C-496/06) (1)

   (2008/C 79/41)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-197/14: Жалба, подадена на 20 март 2014 г.  — La Zaragozana/СХВП — Charles Cooper (GREEN'S)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/19

         Жалба, подадена на 20 март 2014 г. — La Zaragozana/СХВП — Charles Cooper (GREEN'S)
   (Дело T-197/14)
   2014/C 235/25
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: La Zaragozana, SA (Сарагоса, Испания) (представител: L. Broschat García, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Charles Cooper Ltd (Лийдс, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят твърди, че Общият съд трябва да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 януари 2014 г., постановено по преписка R 1284/2012-5.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Charles Cooper Ltd

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „GREEN’S“ за стоки от клас 32 — заявка за регистрация на марка на Общността № 8 189 813

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната словна марка „AMBAR-GREEN“

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009


title: Дело T-245/04: Определение на Първоинстанционния съд от 8 януари 2008 г. — Комисия/Lior и др. (Арбитражна клауза — Компетентност на Първоинстанционния съд — Иск, насочен срещу европейско обединение по икономически интереси и срещу неговите настоящи и бивши членове — Частична некомпетентност)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/39

         Определение на Първоинстанционния съд от 8 януари 2008 г. — Комисия/Lior и др.
   (Дело T-245/04) (1)

   (Арбитражна клауза - Компетентност на Първоинстанционния съд - Иск, насочен срещу европейско обединение по икономически интереси и срещу неговите настоящи и бивши членове - Частична некомпетентност)
   (2008/C 64/63)
   Език на производството: френски и гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. Støvlbæk, подпомаган от M. Bra, avocat, впоследствие H. Støvlbæk и M. Konstantinidis, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Ответници: Lior GEIE (Брюксел, Белгия); Lior International NV (Hoeilaart, Белгия); Deira SA (Hoeilaart); Eutec Srl (Forli, Италия); Mindshare Bvba (Sint-Martens-Latem, Белгия); Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl (Città di Castello, Италия); RPA SpA (Pérouse, Италия); Carmen eV (Straubing, Германия) (представител: V. Marien, avocat); University College Dublin — Energy Research Group (Дъблин, Ирландия) (представители: F. Herbert и L. Demeyere, avocats); Beneport SA (Брюксел); Europe Information Service SA (Брюксел); Managium Sprl (Брюксел) (представители: J.-P. Brusseleers, avocat) и Aris Hellas EPE (Kifissia, Гърция) (представител: K. Sakellariadis, avocat)
   Предмет
   Иск на основание член 238 ЕО, с който се цели солидарно осъждане на ответниците да възстановят предварително платените от Комисията суми в изпълнение на шест договора, сключени в рамките на програмата „Thermie“ и на един договор, сключен в рамките на програмата „Altener II“.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като недопустим, доколкото е насочен срещу Deira SA, Eutec Srl, Mindshare BVBA, Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl, RPA Spa, Carmen eV, University College Dublin — Energy Research Group, Beneport SA, Europe Information Service SA, Managium SPRL и Aris Hellas EPE.

               2)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски, свързани с иска срещу Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin — Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service, Managium и Aris Hellas, както и тези на Deira, на Eutec, на Mindshare, на Società politecnica italiana ricerche e progetti, на RPA, на Carmen, на University College Dublin — Energy Research Group, на Beneport, на Europe Information Service и на Managium.

               3)

               Aris Hellas понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 213, 6.9.2003 г. (преди дело С-280/03).


title: Дело C-587/12 P: Жалба, подадена на 13 декември 2012 г. от Италианска република срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-257/10, Италия/Комисия

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/11

         Жалба, подадена на 13 декември 2012 г. от Италианска република срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-257/10, Италия/Комисия
   (Дело C-587/12 P)
   2013/C 63/18
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: адв.G. Palmieri и адв.P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 27 септември 2012 г., съобщено на 3.10.2012 г., постановено от Общия съд по дело T-257/10, Италианска република/Комисия с предмет жалба за отмяна по член 264 ДФЕС на Решение на Комисията от 24 март 2010 година C(2010) 1711 окончателен относно държавна помощ C 4/2003 (бивш NN 102/02), съобщена с писмо от 25 март 2010 г. SG Greffe (2010) D/4224, и като последица да се отмени и посоченото решение;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Италианската република изтъква четири основания.
   На първо място посочената държава твърди, че са нарушени член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС и членове 4, 6, 7, 10, 13, 20 от Регламент (ЕО) № 659/99 (1). Според нея Общият съд неправилно е приел, че в разглеждания случай Комисията е можела да приеме ново решение, без да образува нова състезателна процедура по разглеждане с участието на Италианската република и останалите заинтересувани страни.
   На второ място се извежда нарушение на член 296, параграф 2, ДФЕС и на принципа за силата на пресъдено нещо. Общият съд е трябвало да отмени новото решение на Комисията, доколкото то би възпроизвело същия опорочен анализ, който вече е в основата на първото решение.
   На трето място жалбоподателят извежда нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и на член 1, параграф 1, буква г) и член 2 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 (2). Според жалбоподателя Общият съд неправилно е приел, че спорните мерки не са сред мерките, които по силата на посочения регламент не представляват държавни помощи.
   На четвърто място, се твърди, че обжалваното съдебно решение е в нарушение на член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 и принципа за пропорционалност. Общият съд неправилно бил пропуснал да отбележи, че с решението на Комисията се разпорежда възстановяване на помощ, от която предприятието никога не се било ползвало в действителност.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за прилагане на членове 87 и 88 от договора към минималната помощ (ОВ L 379, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 5, стр. 96).


title: Дело T-160/13: Жалба, подадена на 15 март 2013 г. — Bank Mellat/Съвет

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/25

         Жалба, подадена на 15 март 2013 г. — Bank Mellat/Съвет
   (Дело T-160/13)
   2013/C 147/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Mellat (Техеран, Иран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC, and R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 15 от Регламент (ЕС) № 1263/2012 на Съвета (1), и/или

               —

               да отмени член 1, параграф 15 от Регламент (ЕС) № 1263/2012 на Съвета, доколкото се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да обяви, че член 1, параграф 6 от Решение 2012/635/ОВППС на Съвета (2) не се прилага по отношение на жалбоподателя, и

               —

               за осъди ответника да заплати съдебните разноски във връзка с обжалването.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание, с което се поддържа, че финансовото ембарго не е „необходима мярка“ и поради това не може да се налага на основание член 215 ДФЕС, доколкото не може разумно да се свърже със съответната цел на външната политика.

               2.

               Второ основание, с което се поддържа, че финансовото ембарго е при всяко положение непропорционално по отношение на целта на външната политика, която се твърди, че се преследва, и следователно не може да бъде прието на основание член 215 ДФЕС.

               3.

               Трето основание, с което се поддържа, че финансовото ембарго противоречи на общите принципи на правото на Съюза и в частност на член 215, параграф 3 ДФЕС, че противоречи на принципите на пропорционалност, правна сигурност, недопускане на произвол и на изискването санкциите да съдържат необходимите прани гаранции.

               4.

               Четвърто основание, с което се поддържа, че финансовото ембарго нарушава правото на собственост на жалбоподателя, правото му да осъществява търговска дейност и правото на свободно движение на капитали, както и принципа на пропорционалност.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1263/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) № 267/201 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, 2012 г., стр. 34).

      (2)  Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, 2012 г., стр. 58).


title: Дело T-392/09: Жалба, подадена на 2 октомври 2009 г. — 1. garantovaná/Комисия

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/25

         Жалба, подадена на 2 октомври 2009 г. — 1. garantovaná/Комисия
   (Дело T-392/09)
   2009/C 297/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 1. garantovaná a.s. (Братислава, Словашка република) (представители: M. Powell, Solicitor, A. Sutton и G. Forwood, Barristers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло или частично Решение на Комисията от 22 юли 2009 г. относно производство по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП по дело COMP/F/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост, доколкото негов адресат е жалбоподателят;

               —

               при условията на евентуалност, да намали глобата, наложена на жалбоподателя в член 2 от решението във връзка с производство по член 81 ЕО и член 53 ЕИП по дело COMP/F/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С подадената жалба жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C (2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 г., с което се установява съществуването на картел в секторите на калциевия карбид и магнезия, водещ до нарушение на член 81 ЕО, за което е прието, че е отговорен жалбоподателят солидарно с дружество Novácke chemické závody a.s. („NCHZ“).
   Жалбата се основава на две широки твърдения.
   На първо място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала правна и фактическа грешка приписвайки на жалбоподателя поведението на NCHZ, като е обърнала неправомерно тежестта на доказване върху жалбоподателя и не е понесла сама тази тежест. Жалбоподателят твърди, че Комисията е приложила неправилно към него презумпцията, приложима към дружества-майки, които притежават изцяло собствеността върху дъщерни дружества, тъй като той бил мажоритарен собственик в дружество, осъществяващо пряко нарушение на конкуренцията. Във всеки случай жалбоподателят твърди, че Комисията не е доказала, че той действително и ефективно е упражнил решаващо влияние върху NCHZ по време на периода на нарушението.
   На второ място и при условията на евентуалност, ако Съдът приеме, че жаблопотелелят е виновен за нарушението, последният моли за намаляване на наложената му солидарно с NCHZ глоба съгласно пълната юрисдикция на Съда по член 229 ЕО във връзка с член 31 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) на основание това, че Комисията е приложила неправилно ограничението в размер на 10 % от оборота, което се съдържа в член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003. Според жалбоподателя Комисията е допуснала явна грешка, използвайки 2007 г. като референтна година за изчисляване на ограничението в размер на 10 % от оборота вместо 2008 г.
   Освен това жалбоподателят твърди, че решението на Комисията да се отклони от общото правило, което се съдържа в член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003, води до нарушение на основно процесуално задължение, тъй като Комисията трябвало да уважи правото на изслушване на жалбоподателя преди да направи това.
   По-нататък жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение е опорочено поради това, че Комисията не е мотивирала отклонението си от общото правило да вземе предходната стопанска година с цел изчисляване на ограничението в размер на 10 % от оборота.
   По отношение на размера на глобата жалбоподателят твърди, че този размер е непропорционален във връзка с преследваната легитимна цел, по-специално да се гарантира, че конкуренцията на вътрешния пазар не е нарушена. Според жалбоподателя размерът на глобата ще намали броя на конкурентите и ще засили пазарната мощ на основното дружество Akzo Nobel, като по този начин се противопоставя на преследваната от член 3 ЕО цел.
   На последно място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка като не е взела предвид собствените си Насоки (2) по отношение на възможността на жалбоподателя да заплати глобата. Жалбоподателят поддържа по-специално, че отхвърлянето на неговите твърдения относно невъзможността му да плати глобата е опорочено от обстоятелството, че не е мотивирано в достатъчна степен и е явно неразумно, тъй като Комисията не била взела предвид предоставеното ѝ обективно доказателство, че налагането на глобата ще застраши невъзвратимо икономическата жизнеспособност на жалбоподателя и ще причини загуба на стойността на неговите активи.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Насоки относно метода на определяне на глобите, наложени по член 23, параграф 2, буква a) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, стр.2).


title: Дело C-127/08: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 25 март 2008 г. — Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska/Minister for Justice, Equality and Law Reform

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/19

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 25 март 2008 г. — Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska/Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (Дело C-127/08)
   (2008/C 116/34)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Ireland
   Страни в главното производство

      Ищци: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

      Ответник: Minister for Justice, Equality and Law Reform
   Преюдициални въпроси

               1)

               Директива 2004/38/ЕО (1) позволява ли държава-членка да предвижда общо изискване, според което гражданин на трета страна, който е съпруг на гражданин на Европейския съюз, трябва да е пребивавал законно в друга държава-членка преди да пристигне в приемащата държава-членка, за да има право да се ползва от разпоредбите на Директива 2004/38/ЕО?

               2)

               Член 3, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО прилага ли се за лице, което е гражданин на трета страна и което:

                           (i)

                           е съпруг на гражданин на Европейския съюз, който пребивава в приемащата държава-членка и отговаря на условие, предвидено в член 7, параграф 1, букви а), б) или в) и

                           (ii)

                           към този момент пребивава в приемащата държава-членка с гражданина на Европейския съюз като негов съпруг независимо от това кога и къде е сключен бракът им или кога и как лицето, което е гражданин на трета страна, е влязло в приемащата държава-членка?

               3)

               При отрицателен отговор на предходния въпрос, член 3, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО прилага ли се за съпруг на гражданин на Европейския съюз, който е гражданин на трета страна, и който:

                           (i)

                           е съпруг на гражданин на Европейския съюз, който пребивава в приемащата държава-членка и отговаря на условие, предвидено в член 7, параграф 1, букви а), б) или в), и

                           (ii)

                           пребивава в приемащата държава-членка с гражданина на Европейския съюз като негов съпруг, и

                           (iii)

                           е влязъл в приемащата държава-членка независимо от гражданина на Европейския съюз, и

                           (iv)

                           впоследствие е сключил брак с гражданина на Европейския съюз в приемащата държава-членка?

      (1)  ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.