title: Дело T-174/09: Жалба, подадена на 27 април 2009 г. — Complejo Agrícola/Комисия

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/48

         Жалба, подадена на 27 април 2009 г. — Complejo Agrícola/Комисия
   (Дело T-174/09)
   2009/C 153/91
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Complejo Agrícola, SA (Мадрид, Испания) (представители: A. Menéndez Menéndez, abogado и G. Yanguas Montero, abogada)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви за допустима настоящата жалба;

               —

               да се отмени частично член 1 във връзка с приложение 1 от Решение 2009/95/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 година (1), що се отнася до избирането на „Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz“ (код ES 6120015) за територия от значение за Общността (наричана по-нататък „ТЗО Acebuchales“) и да се възстанови в пълен обем упражняването на правото на собственост на COMPLEJO AGRÍCOLA върху тази част от земеделското стопанство, която не съдържа екологичните ценности, изискващи се за избирането му за територия от значение за Общността (наричана по-нататък „ТЗО“);

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното в настоящото производство решение утвърждава актуализирания списък на териториите от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион съгласно разпоредбите на член 4, параграф 2 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (2). Сред избраните и запазени в обжалваното решение ТЗО фигурира ТЗО Acebuchales с площ от 26 475,31 хектара и със следните координати: географска дължина 5° 57' 4'' W и географска ширина 36° 24' 2''.
   По силата на обжалваното решение площ от 1 759 хектара от притежаваното от жалбоподателя земеделско стопанство (наричано по-нататък „земеделското стопанство“) е било включено в ТЗО Acebuchales. От избирането на ТЗО Acebuchales към тази площ от терена автоматично се прилага юридическият режим за защита, предвиден в член 6, параграфи 2, 3 и 4 от Директива 92/43. Този юридически режим ограничава възможностите за ползване и владение на жалбоподателя по отношение на включената в ТЗО Acebuchales част от земеделското стопанство.
   В подкрепа на своите претенции жалбоподателят твърди, че:

               —

               при определянето на периметъра на ТЗО Acebuchales, засягащо земеделското стопанство на жалбоподателя, Комисията е допуснала превишение на правомощията си, произтичащо от неправилното прилагане на критериите, предвидени в приложения I, II и III от Директива 92/43;
               Както се доказва от екологичния доклад, изготвен от дружеството за екологични консултации Istmo' 94, 877 хектара от 1759-те хектара на земеделското стопанство, засегнато от ТЗО Acebuchales, не отговарят на екологичните условия, които се изискват от Директива 92/43 за включване в зона ТЗО. От допуснатото от Комисията погрешно прилагане на съдържащите се в приложение III от Директива 92/43 критерии произтича, че голяма част от лишените от екологична ценност терени, притежавани от жалбоподателя, са обявени за ТЗО, което освен това предполага нарушение на присъщите на общностното право принципи на пропорционалност и законосъобразност;

               —

               налице е необосновано и несъразмерно ограничаване на възможностите за ползване и владение, присъщи на правото на собственост на жалбоподателя върху засегнатите от ТЗО Acebuchales и лишени от екологична ценност зони от земеделското стопанство;

               —

               в нарушение на принципите на право на изслушване и на правна сигурност жалбоподателят не е имал възможност преди публикуването на обжалваното решение да вземе участие в процедурата по избиране на ТЗО Acebuchales, нито дори да бъде уведомен за нейното съществуване.

      (1)  Решение на Комисията от 12 декември 2008 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на втори актуализиран списък на териториите от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион [нотифицирано под номер С(2008) 8049] (ОВ L 43, стр. 393).

      (2)  ОВ L 59, стр. 63; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело C-165/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 април 2013 г. — Stanislav Gross/Hauptzollamt Braunschweig

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/3

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 април 2013 г. — Stanislav Gross/Hauptzollamt Braunschweig
   (Дело C-165/13)
   2013/C 207/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stanislav Gross

      Ответник: Hauptzollamt Braunschweig

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли член 9, параграф 1, втора алинея от Директива 92/12/ЕИО относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (1), без да се засяга неговата систематична връзка с член 7, параграф 3 от Директива 92/12/ЕИО, законова уредба на държава членка, съгласно която лице, което държи с търговска цел подлежащи на облагане с акциз стоки, освободени за потребление в друга държава членка, не е данъчно задължено, ако е придобило стоките от друго лице едва след приключването на действието по въвеждането им?

      (1)  ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129.


title: Дело T-532/08: Определение на Общия съд от 7 септември 2010 г. — Norilsk Nickel Harjavalta и Umicore/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда и опазване на здравето на хората — Класификация, опаковане и етикетиране на някои съединения на никелов карбонат като опасни вещества — Директива 2008/58/ЕО — Директива 67/548/ЕИО — Регламент (ЕО) № 790/2009 — Регламент (CE) № 1272/2008 — Промяна на исканията — Прилагане във времето на член 263, четвърта алинея ДФЕС — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/29

         Определение на Общия съд от 7 септември 2010 г. — Norilsk Nickel Harjavalta и Umicore/Комисия
   (Дело T-532/08) (1)

   (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на хората - Класификация, опаковане и етикетиране на някои съединения на никелов карбонат като опасни вещества - Директива 2008/58/ЕО - Директива 67/548/ЕИО - Регламент (ЕО) № 790/2009 - Регламент (CE) № 1272/2008 - Промяна на исканията - Прилагане във времето на член 263, четвърта алинея ДФЕС - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2010/C 301/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Norilsk Nickel Harjavalta Oy (Espoo, Финландия) и Umicore SA/NV (Брюксел, Белгия) (представители: K. Nordlander, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Oliver и D. Kukovec)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Nickel Institute (Торонто, Канада) (представители: K. Nordlander, avocat, D. Anderson, QC, S. Kinsella и H. Pearson, solicitors)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh)

      Предмет

   Искане за частична отмяна, от една страна, на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 246, стр. 1) и, от друга страна, на Регламент (ЕО) № 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 235, стр. 1), доколкото тези актове променят класификацията на някои съединения на никелов карбонат

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Norilsk Nickel Harjavalta Oy и Umicore SA/NV понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3.

               Кралство Дания и Nickel Institute понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело T-16/11: Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г.  — Нидерландия/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“  — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Разходи, осъществени в рамките на европейската квотна система за производството на картофено нишесте — Право на защита)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/25

         Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-16/11) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, осъществени в рамките на европейската квотна система за производството на картофено нишесте - Право на защита))
   2014/C 282/32
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, M. de Ree, M. Noort, M. Bulterman и J. Langer)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Kranenborg, F. Wilman и P. Rossi)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/668/ЕС на Комисията от 4 ноември 2010 година за изключване на финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 288, стр. 24), доколкото с него се нанася финансова корекция по отношение на Кралство Нидерландия в рамките на европейската квотна система за производство на картофено нишесте за 2003 г. — 2008 г. в общ размер на 2 8 9 47  149,31 EUR.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2010/668/ЕС на Комисията от 4 ноември 2010 година за изключване на финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), доколкото с него се нанася финансова корекция по отношение на Кралство Нидерландия в рамките на европейската квотна система за производство на картофено нишесте за 2003 г. — 2008 г.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3)

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело C-91/15: Преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 25 февруари 2015 г. — Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/27

         Преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 25 февруари 2015 г. — Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Дело C-91/15)
   (2015/C 146/33)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kawasaki Motors Europe NV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Преюдициален въпрос

   Валиден ли е Регламент (ЕО) № 1051/2009 (1) на Комисията от 3 ноември 2009 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура?

      (1)  ОВ L 290, стр. 56.


title: Дело T-678/13: Определение на Общия съд от 11 септември 2014 г.  — AEMN/Парламент

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/65

         Определение на Общия съд от 11 септември 2014 г. — AEMN/Парламент
   (Дело T-678/13) (1)

   2014/C 409/87
   Език на производството: френски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 85, 22.3.2014 г.


title: Дело C-268/09: Преюдициално запитване отправено от Районен съд Пловдив (България) на 10 юли 2009 г. — Васил Иванов Георгиев / Технически университет — София, филиал Пловдив

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/28

         Преюдициално запитване отправено от Районен съд Пловдив (България) на 10 юли 2009 г. — Васил Иванов Георгиев / Технически университет — София, филиал Пловдив
   (Дело C-268/09)
   2009/C 220/53
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Районен съд Пловдив

      Страни в главното производство

      Ищец: Васил Иванов Георгиев

      Ответник: Технически университет — София, филиал Пловдив

      Преюдициални въпроси

               1)

               Дали разпоредбите на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) изключват приложението на национален закон, който не допуска сключването на безсрочни трудови договори с професори, навършили 65 годишна възраст? По-конкретно, съобразявайки чл. 6, пар. 1 от директивата, обективно и обосновано оправдани от законосъобразна цел, както и пропорционални ли са предвидените в чл. 7, ал. 1, т. 6 от Закона за защита от дискриминация предвиждания, въвеждащи възрастови ограничения при заемането на конкретна длъжност, имайки предвид, че директивата е транспонирана в българското законодателство изцяло?

               2)

               Дали разпоредбите на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите изключват приложението на национален закон, който предвижда задължително пенсиониране на професори, навършили 68 годишна възраст? Възможно ли е при изложените факти и обстоятелства по настоящото дело и в случай на констатирано противоречие между разпоредбите на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите и релевантното национално законодателство, в което въпросната директива е транспонирана, тълкуването на разпоредби от общностното право да доведе до неприлагане на националното законодателство?

               3)

               Дали националното законодателство установява навършването на посочената възраст като единствено условие за прекратяване на безсрочното трудово правоотношение и за възможността за продължаването му като срочно трудово правоотношение между същия работник и същия работодател на същата длъжност? Дали националното законодателство установява максимална продължителност и брой на продължаванията на срочното трудово правоотношение със същия работодател след трансформирането на безсрочния договор в срочен, след изтичането на които е невъзможно продължаването на трудовото правоотношение между страните?

      (1)  ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-186/17: Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 12 април 2017 г. — flightright GmbH/Iberia Express SA

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/8

         Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 12 април 2017 г. — flightright GmbH/Iberia Express SA
   (Дело C-186/17)
   (2017/C 221/10)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: flightright GmbH

      Ответник: Iberia Express SA

      Преюдициални въпроси

   Съществува ли право на обезщетение по член 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) и тогава когато поради относително незначително закъснение при пристигането пътникът не е могъл да вземе директен свързващ полет и това е довело до закъснение от три часа или повече при пристигане в крайния пункт, като двата полета обаче са осъществени от различни въздушни превозвачи и резервацията е направена чрез туроператор, който извършва резервацията на целия полет чрез друга авиокомпания?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-665/14 P: Определение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Klar и Fernandez Fernandez/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Комитет на персонала на Комисията — Оттегляне от местната секция на Люксембург на един от титулярните ѝ членове в централния комитет на персонала — Решение, с което се отказва да се признае законосъобразността на решението за оттегляне — Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима — Непровеждане на досъдебно производство — Акт с неблагоприятни последици — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/19

         Определение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Klar и Fernandez Fernandez/Комисия
   (Дело T-665/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Комитет на персонала на Комисията - Оттегляне от местната секция на Люксембург на един от титулярните ѝ членове в централния комитет на персонала - Решение, с което се отказва да се признае законосъобразността на решението за оттегляне - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима - Непровеждане на досъдебно производство - Акт с неблагоприятни последици - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
   (2015/C 221/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Robert Klar (Гревенмахер, Люксембург) и Francisco Fernandez Fernandez (Штайнсел, Люксембург) (представител: А. Salerno, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и J. Currall)

      Предмет

   Жалба за отмяна на определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 16 юли 2014 г., Klar и Fernandez Fernandez/Комисия (F-114/13, СбСПС, EU:F:2014:192)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Robert Klar и г-н Francisco Fernandez Fernandez да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело C-187/06: Определение на председателя на Съда от 26 септември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/18

         Определение на председателя на Съда от 26 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-187/06) (1)

   (2009/C 6/31)

      Език на производството: френски

   Председателят на Голям състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело T-162/09: Жалба, подадена на 24 април 2009 г. — Würth и Fasteners (Shenyang)/Съвет

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/13

         Жалба, подадена на 24 април 2009 г. — Würth и Fasteners (Shenyang)/Съвет
   (Дело T-162/09)
   2009/C 167/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Adolf Würth GmbH & Co. KG (Künzelsau, Германия) и Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd (Shenyang, Китай) (представители: M. Karl и M. Mayer, Rechtsanwälte)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република или при условията на евентуалност,

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, доколкото с него е индивидуално засегнат всеки жалбоподател, и

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски, включително разходите, необходими за защитата му, и други разходи.

      Правни основания и основни доводи

   На 26 януари 2009 г., по предложение на Комисията, Съветът, като се позовава на т.нар. основен антидъмпингов регламент (1), приема Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (2). Жалбоподателите изтъкват, че са засегнати от въведените с този регламент антидъмпингови мита и искат (в този смисъл) отмяната на регламента.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите се позовават в първото правно основание на процедурна грешка в антидъмпинговата процедура.
   В правни основания 2—6 жалбоподателите посочват нарушение на общностното право от по-висок ранг:

               —

               Комисията не била разгледала подробно и безпристрастно всички релевантни гледни точки в конкретния случай и била изследвала в недостатъчна степен и непълно фактите и обстоятелствата, което довело до нарушение на задължението за мотивиране по член 253 ЕО.

               —

               Нормалната стойност, на която се основава Регламент № 91/2009, била определена неправилно в нарушение на член 2, параграф 7, буква а) от Регламент № 384/96.

               —

               Праговете за допустимост на антидъмпингова процедура съгласно член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент № 384/96 не били достигнати.

               —

               Обхватът на понятието за „сходен продукт“ в член 1, параграф 4 от Регламент № 384/96 бил разширен в обжалвания регламент, тъй като съответните продукти, произведени в Китайската народна република и тези, произведени в Общността, не били нито сравними, нито взаимозаменяеми.

               —

               Не била налице необходимата вреда, претърпяна от промишленост на Общността съгласно член 1, параграф 1 и член 3 от Регламент № 384/96, за да бъдат установени антидъмпингови мита.

         В заключение, в седмото правно основание, жалбоподателите се основават на злоупотреба с власт на общностните органи при изследване на критериите, свързани с вредата, причинно-следствената връзка и общностния интерес.

      (1)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 1996 г., L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2117/2005 (ОВ L 340, стр. 17).

      (2)  Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 29, стр. 1).


title: Дело F-145/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 май 2008 г. — Pascual-García/Комисия (Публична служба — Общ конкурс — Условия за допускане — Необходим професионален опит — Отказ да се назначи кандидат от списъка с резервите — Право на преценка на конкурсната комисия и на органа по назначаването)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/71

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 май 2008 г. — Pascual-García/Комисия
   (Дело F-145/06) (1)

   (Публична служба - Общ конкурс - Условия за допускане - Необходим професионален опит - Отказ да се назначи кандидат от списъка с резервите - Право на преценка на конкурсната комисия и на органа по назначаването)
   (2008/C 209/129)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Cesar Pascual-García (Мадрид, Испания) (представители: B. Cortese и C. Cortese, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и M. Velardo)
   Предмет
   Отмяна на Решение от 7 април 2006 г. на генералния директор на Съвместния изследователски център на Комисията да не вземе предвид кандидатурата на жалбоподателя за длъжността, посочена в обявлението за свободно място COM/2005/2969 — B*3/B*11 — IHCP — Ispra, и да направи отбелязване в списъка с резервите на конкурс EPSO/B/23/04, с което се уведомяват службите на Комисията, че жалбоподателят не отговаря на установените в обявлението за посочения конкурс условия за допускане до конкурса.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на генералния директор на Съвместен изследователски център (СИЦ) на Комисията на Европейските общности от 7 април 2006 г., с което не се взема предвид кандидатурата на г-н Pascual García във връзка с обявлението за свободно място COM/2005/2969 и се прави отбелязване върху списъка с резервите на общия конкурс EPSO/B/23/04, уведомяващо службите, че жалбоподателят не отговаря на условията за допускане до посочения общ конкурс.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело T-100/11: Жалба, подадена на 17 февруари 2011 г. — MSE Pharmazeutika/СХВП — Merck Sharp & Dohme (SINAMIT)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/28

         Жалба, подадена на 17 февруари 2011 г. — MSE Pharmazeutika/СХВП — Merck Sharp & Dohme (SINAMIT)
   (Дело T-100/11)
   2011/C 145/48
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: MSE Pharmazeutika GmbH (Bad Homburg, Германия) (представител: T. Büttner, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Merck Sharp & Dohme Corp. (Ню Джърси, САЩ)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 декември 2010 г. по преписка R 724/2010-1;

               —

               да се отмени Решение на отдела по споровете на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 март 2010 г., с което се уважава възражение № B 1441684.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SINAMIT“ за стоки от класове 3, 5 и 32 — заявка за регистрация като марка на Общността № 951596

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: австрийска регистрация № 57446 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; регистрация в Бенелюкс № 320194 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; датска регистрация № VR197302373 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; финландска регистрация № 49091 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; гръцка геристрация № 34959 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; унгарски регистрация № 116223 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; латвийска регистрация № M18257 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; литовска регистрация № 12963 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за част от спорните стоки.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав неправилно е приел, че съществува вероятност от объркване между марките, предмет на спора, поради голямата прилика между марките от една страна и от друга страна поради идентичност или сходство на стоките, за които марките се отнасят.


title: Дело F-3/09: Жалба, подадена на 16 януари 2009 г.  — Ridolfi/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/53

         Жалба, подадена на 16 януари 2009 г. — Ridolfi/Комисия
   (Дело F-3/09)
   (2009/C 55/98)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Roberto Ridolfi (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството
   Отмяна на решението на ОН, с което на жалбоподателя се отказва преквалифициране и запазване на увеличените надбавки за образование за неговите две по-големи деца.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ОН от 5 март 2008 г., с което на жалбоподателя се отказва преквалифициране и запазване на увеличените надбавки за образование за неговите две по-големи деца;

               —

               да се отмени всяко решение на Комисията, взето в изпълнение на горепосоченото решение на ОН от 5 март 2008 г., по-конкретно нотата на началника на отдел „Права и задължения на длъжностните лица и на договорно наетия персонал“ в Дирекция Външна служба на ГД RELEX от 12 декември 2008 г. за възстановяване на сумата от 1 295,38 EUR;

               —

               ако е необходимо да се отмени изричното решение на Комисията от 6 октомври 2008 г. за отхвърляне на жалбата, подадена на 5 юни 2008 г. от жалбоподателя по член 90, параграф 2;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-138/09: Жалба, подадена на 7 април 2009 г. — Muñoz Arraiza/СХВП — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (RIOJAVINA)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/40

         Жалба, подадена на 7 април 2009 г. — Muñoz Arraiza/СХВП — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (RIOJAVINA)
   (Дело T-138/09)
   2009/C 153/79
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Félix Muñoz Arraiza (Logroño, Испания) (представители: J. Grimau Muñoz и J. Villamor Muguerza, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (Logroño, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да отмени Решение на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 29 януари 2009 г. по преписка R 721/2008-2, вследствие на което да се уважи заявката за регистрация като марка на Общността на „RIOJAVINA“ (словна марка) за класове 29, 30 и 35.

               —

               Да се произнесе изрично по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „RIOJAVINA“ (заявка за регистрация № 4 121 621) за стоки и услуги от класове 29, 30 и 35

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Различни регистрирани марки, сред които следва да се отличи фигуративната марка на Общността „RIOJA“ (№ 226 118) за стоки от клас 33 и международната фигуративна марка „RIOJA“ (№ 655 291) за стоки от клас 33.

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1) [заменен с Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, ОВ L 78, стр. 1].


title: Дело T-689/14 P: Жалба, подадена на 12 септември 2014 г. от Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA) срещу решението, постановено на 2 юли 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-63/13, Psarras/ENISA

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/36

         Жалба, подадена на 12 септември 2014 г. от Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA) срещу решението, постановено на 2 юли 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-63/13, Psarras/ENISA
   (Дело T-689/14 P)
   (2014/C 431/59)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA) (представители: P: Empadinhas и C. Meidanis, адвокат)

      Друга страна в производството: Aristidis Psarras (Candia, Гърция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Решение на Съда на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) от 2 юли 2014 г. по дело F-63/13,

               —

               да отхвърли изцяло исканията на жалбоподателя по дело F-63/13

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати всички съдебни разноски както за производството пред СПС, така и за това пред Общия съд.

      Основания и доводи

   Жалбоподателят излага пет основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е изопачаване на фактическите обстоятелства по отношение на събитията от 4 май 2012 г. и следващия период, както и грешка при прилагане на правото по отношение на член 41, параграф 2, буква а) от Хартата и член 47 от Условията за работа на другите служители (наричани по-нататък „УРДС), във връзка с член 59 от Правилника за длъжностните лице на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“).

               2.

               Второто основание е грешка при прилагана на правото по отношение на член 41, параграф 2, буква a) от Хартата, от една страна, доколкото е прието, че установяването на нарушение на тази разпоредба води автоматично до отмяна ex lege на обжалвания акт, което не е съобразено със съдебната практика, изискваща жалбоподателят освен това да е доказал, че при липса на нарушение съдържанието на обжалвания акт е можело да бъде различно и, от друга страна, доколкото следването на установеното ново тълкуване би довело до „окончателно изпразване от съдържание“ на прилаганата до този момент съдебна практика.

               3.

               Третото основание е нарушение на задължението на СПС да се произнесе по възраженията за недопустимост, повдигнати от жалбоподателя в рамките на първоинстанционното производство, липса на мотиви, както и нарушение на задължението за спазване на досъдебните фази на производството във връзка с искането за обезщетение.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение на съдебната практика, съгласно която отмяната на обжалвания акт по принцип съответства на достатъчно обезщетение, липса на мотиви и твърдението, че СПС се е произнесъл ultra vires, както и явна грешка в преценката.

               5.

               Петото основание се изразява в съмнения за липса на безпристрастност на СПС.


title: Дело C-347/13: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия) на 25 юни 2013 г. — Erich Pickert/Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/3

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия) на 25 юни 2013 г. — Erich Pickert/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-347/13)
   2013/C 274/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Страни в главното производство

      Ищец: Erich Pickert

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли извънредното обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1) да се отнася пряко за резервирания полет?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, какъв следва да е броят на предходните курсове, които могат да бъдат извършени с определения за планирания полет самолет, за да може да се вземе предвид настъпило извънредно обстоятелство? Съществува ли ограничение във времето, в рамките на което да може да се вземат предвид извънредните обстоятелства, настъпили при осъществяване на предходните курсове с този самолет?
               Ако това е така, как следва да се изчислява това ограничение?

               3.

               В случай че извънредни обстоятелства, които са настъпили при осъществяване на предходните курсове, са от значение също и за по-късно осъществявания полет със същия самолет, трябва ли необходимите мерки, които следва да се вземат от опериращия въздушен превозвач по член 5, параграф 3 от Регламента, да бъдат насочени единствено към предотвратяване на извънредните обстоятелства или също и към предотвратяване на по-голямо закъснение?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ. L 46,стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-437/10: Определение на Общия съд от 22 януари 2014 г. — Gap granen & producten/Комисия

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/17

         Определение на Общия съд от 22 януари 2014 г. — Gap granen & producten/Комисия
   (Дело T-437/10) (1)

   2014/C 78/34
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/5

         Разпределение на г-н Gratsias по състави
   2010/C 317/11
   На 26 октомври 2010 г. в резултат на встъпването в длъжност на г-н Gratsias пленумът на Общия съд реши да измени решението на пленума от 20 септември 2010 г. за разпределянето на съдиите по състави, както следва.
   За периода от 26 октомври 2010 г. до встъпването в длъжност на българския член

                     в I разширен състав от петима съдии заседават:

               г-н Azizi, председател на състав, г-жа Cremona, г-жа Labucka, г-н Frimodt Nielsen и г-н Gratsias, съдии.

                     в III разширен състав от петима съдии заседават:

               г-н Czúcz, председател на състав, г-жа Cremona, г-жа Labucka, г-н Frimodt Nielsen и г-н Gratsias, съдии.

                     в 3-ти състав от трима съдии заседават:

                           г-н Czúcz, председател на състав;

                           г-жа Labucka, съдия;

                           г-н Gratsias, съдия.


title: Дело T-235/10: Решение на Общия съд от 6 юли 2011 г. — Timehouse/СХВП (Форма на часовник с назъбена рамка) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на триизмерна марка — Форма на часовник с назъбена рамка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/16

         Решение на Общия съд от 6 юли 2011 г. — Timehouse/СХВП (Форма на часовник с назъбена рамка)
   (Дело T-235/10) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за регистрация на триизмерна марка - Форма на часовник с назъбена рамка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 238/24
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Timehouse GmbH (Eystrup, Германия) (представител: V. Knies, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 март 2010 г. по преписка R 0942/2009-1 относно заявка за регистрация на триизмерен знак във формата на часовник като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Timehouse GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209 от 31.7.2010 г.


title: Дело T-74/11: Жалба, подадена на 1 февруари 2011 г. — Omnis Group/Комисия

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/10

         Жалба, подадена на 1 февруари 2011 г. — Omnis Group/Комисия
   (Дело T-74/11)
   2011/C 95/16
   Език на производството: румънски

      Страни

      Жалбоподател: Omnis Group Srl (Букурещ, Румъния) (представител: D.-A.-F. Tarara, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи настоящата жалба за отмяна на решението, прието от ответника на 1 декември 2010 година по дело COMP/39.784 — Omnis/Microsoft);

               —

               да върне преписката на ответника за нейното решаване;

               —

               при условията на евентуалност, делото да бъде решено от Общия съд и да бъде уважена жалбата, подадена по административен ред от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска, в съответствие с член 263 ДФЕС, отмяна на решението на ответника от 1 декември 2010 г. по преписка COMP/39.784 — Omnis/Microsoft, с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя по административен ред, във връзка с твърдяно антиконкурентно поведение на Microsoft.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят изтъква следните правни основания.

               1.

               Първото правно основание се състои в обстоятелството, че отказът на ответника да разследва злоупотребите на дружеството Microsoft на пазара EAS/ERP (Entreprise Application Software/Entreprise Resource Planning) е неоснователен и необоснован.

               2.

               Второто правно основание се състои в обстоятелството, че ответникът е дал неправилна преценка на значението на преписката, като е стигнал до неоснователния извод, че поставеният за разглеждане въпрос от жалбоподателя не представлява интерес за ЕС.

               3.

               Третото правно основание се състои в обстоятелството, че решението на ответника да не дава ход на административната жалба на жалбоподателя, е неоснователно и неправомерно, като нарушава правата на последния.

               4.

               Четвъртият мотив се основава на обстоятелството, че решението на ответника е взето без оглед на документи, които могат да докажат твърденията на Microsoft, като в резултат на това решение разглежданото в подадената административна жалба антиконкурентно поведение продължава, като по този начин развитието на жалбоподателя е блокирано


title: Дело C-62/15 P: Жалба, подадена на 11 февруари 2015 г. от DTL Corporación, S.L. срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 декември 2015 г. по дело T-176/13, DTL Corporación/СХВП

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/14

         Жалба, подадена на 11 февруари 2015 г. от DTL Corporación, S.L. срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 декември 2015 г. по дело T-176/13, DTL Corporación/СХВП
   (Дело C-62/15 P)
   (2015/C 146/22)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: DTL Corporación, S.L. (представител: A. Zuazo Araluze, abogado)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени частично, що се отнася до всички продукти и услуги от класове 9 и 37, решението на четвърти апелативен състав от 24 януари 2013 г. по преписка R 661/2012-4, с което се отхвърля жалбата, подадена срещу отказа за регистрация на заявката за марка на Общността № 8830821 „Generia“;

               —

               да се осъди СХВП и другите страни, които встъпят в подкрепа на нейните искания, да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

      Нарушение на правото на Съюза от Общия съд: В решението си от 24 януари 2013 г по преписка R 661/2012-4 четвърти апелативен състав е изменил мотивите на решението на отдела по споровете за отхвърляне на заявката за марка на Общността № 8830821 „Generia“ за класовете 9 и 37. Всъщност отделът по споровете е основал този отказ на сходството на продуктите и услугите от класове 9 и 37 с продуктите от клас 7 на противопоставената марка. От своя страна апелативният състав е потвърдил отхвърлянето на заявката, но е направил това въз основа на сходството на посочените продукти и услуги от класове 9 и 37 с услугите от клас 40 на противопоставената марка. По този начин апелативният състав е нарушил 64, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета (1) относно марката на Общността, тъй като услугите от клас 40 на противопоставената марка никога не са били изтъквани срещу продуктите и услугите от класове 9 и 37 на заявената марка (въпреки че са били противопоставени на услугите от други класове). Освен това апелативният състав е нарушил член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността, тъй като не е поканил жалбоподателя да представи становище по посочената промяна на мотивите. В обжалваното решение е прието, че производството е било редовно, което е нарушение на правото на Съюза (член 64, параграф 1 и член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността).

      (1)  ОВ L 78, стр. 1


title: Дело F-105/13: Жалба, подадена на 22 октомври 2013 г. — ZZ и др./Сметна палата

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/21

         Жалба, подадена на 22 октомври 2013 г. — ZZ и др./Сметна палата
   (Дело F-105/13)
   2014/C 15/32
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: A. Coolen, J-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, адвокати)

      Ответник: Сметна палата

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Сметната палата от 13 декември 2012 г. да не сезира Съда с искане за проверка на това дали г-жа S., която към съответния момент е била член на Сметната палата, е престанала да отговаря на изискванията за изпълнението на задълженията, произтичащи от нейната длъжност, да не се произнесе по оплакванията на жалбоподателите, да не вземе никакви мерки, с които да признае публично, че те са били жертви на тормоз, техните страдания и да предприеме мерки за поправяне на засегнатата им репутация, на доверието в тях и на достойнството им и да ги обезщети за понесените имуществени и неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени решението от 13 декември 2012 г. на Сметната палата, в качеството и на ОН, да не се произнесе по оплакванията на жалбоподателите, да не вземе никакви мерки, с които да признае публично, че те са били жертви на тормоз, техните страдания и да предприеме мерки за поправяне на засегнатата им репутация, на доверието в тях и на достойнството им и да ги обезщети за понесените имуществени и неимуществени вреди,

               —

               да се осъди Сметната палата да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-560/07: Преюдициално запитване, отправено от Tallinna Halduskohus на 18 декември 2007 г. — Balbiino AS/EV Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/20

         Преюдициално запитване, отправено от Tallinna Halduskohus на 18 декември 2007 г. — Balbiino AS/EV Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Дело C-560/07)
   (2008/C 64/31)
   Език на производството: естонски
   Препращаща юрисдикция
   Tallinna Halduskohus
   Страни в главното производство

      Ищец: Balbiino AS

      Ответник: EV Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли да се счита, че правото на Европейския съюз, и по-специално разпоредбите на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 60/2004 (1) на Комисията, на третото съображение от преамбюла от Регламент (ЕО) № 832/2005 (2) на Комисията и на член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1972/2003 (3) на Комисията, разгледани заедно, допускат да се определя количеството на излишъка от запаси на оператора като от излишъка от запаси (разглеждан като резерв за пренос) автоматично се приспада средния запас към 1 май на последните години, през които операторът е осъществявал дейност преди 1 май 2004 г., но не повече от четири години, умножен по 1,2?
               При утвърдителен отговор, би ли бил различен отговорът, ако при определяне на количеството на резерва за пренос и на излишъка от запаси е възможно да се вземе предвид увеличението на обема на производството, на преработката или на продажбите на оператора, на сроковете за узряване на селскостопанските продукти, на периода, през който запасите са натрупани, както и на други обстоятелства, които не зависят от оператора?

               2)

               В съответствие с целта на правото на Европейския съюз и по-специално с целта на Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията ли е всички запаси от селскостопански продукти, намиращи се у оператора към 1 май 2004 г., да се разглеждат като излишък от запаси?

               3)

               В хипотезата, в която оператор е започнал своята дейност със разглежданите селскостопански продукти по-малко от една година преди 1 май 2004 г., допуска ли правото на Европейския съюз, и по-специално член 4 от Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията и член 6 от Регламент (ЕО) № 60/2004 на Комисията, посоченият оператор да бъде задължен сам да докаже, че количествата запаси от селскостопански продукти, които се намират у него към 1 май 2004 г. отговарят на количеството запаси от селскостопански продукти, които той може нормално да произведе, продаде или по друг начин възмездно или безвъзмездно да прехвърли или придобие?
               При утвърдителен отговор, би ли бил различен отговорът ако, независимо от задължението на оператора за доказване, при определяне на резерва за пренос и на излишъка от запаси на оператора въз основа на подадената от него декларация относно определен селскостопански продукт, административните органи са длъжни да вземат предвид увеличението на запасите и на обема на производството, на преработката или на продажбите на оператора и неговите запаси след 1 май 2004 г.?

               4)

               Събирането на такси върху излишъка от запаси отговаря ли също така на целта на Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията и на Регламент (ЕО) № 60/2004 на Комисията в хипотезата, в която се установявя наличие на излишък от запаси у оператора към 1 май 2004 г., но последният докаже, че предлагането на пазара на излишъка от запаси след 1 май 2004 г. не му е донесло действителна облага под формата на разлика в цените?

               5)

               Разпоредбата на член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 60/2004 на Комисията, съгласно която при установяването на търгувания или преработен излишък от запаси на захар, изоглюкоза или фруктоза, наред с другите критерии се отчита и капацитетът на складовите съоръжения, може ли да се тълкува в смисъл, че в случай на нарастване на капацитета на складовите съоръжения на оператора през годината, предшестваща присъединяването, е оправдано да се намалят излишъците от запаси от селскостопански продукти, съхранявани от оператора към 1 май 2004 г., независимо от стопанската дейност на оператора, от обема преработени селскостопански продукти и от големината на запаса през годините, когато е осъществявал дейност преди 1 май 2004 г. и през двете години след 1 май 2004 г.?

               6)

               Член 10 от Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията допуска ли таксата върху излишъците от запаси да бъде събрана от оператора посредством акт за установяване на данъчни задължения, в случай, че този акт със сигурност е постановен по време на действието на регламента, а именно на 30 април 2007 г., но съгласно националното право става задължителен по отношение на оператора едва след края на действието на регламента и националното право не предвижда крайна дата за събиране на таксата върху запасите?

      (1)  Регламент (ЕО) № 60/2004 на Комисията от 14 януари 2004 година за определяне на преходни мерки в сектора на захарта във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 9, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 52, стр. 202).

      (2)  Регламент (ЕО) № 832/2005 на Комисията от 31 май 2005 година относно определянето на излишъка в количествата захар, изоглюкоза и фруктоза за Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 138, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 64, стр. 3).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта,Полша, Словения и Словакия (ОВ L 293, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 100).


title: Дело T-368/10: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Rubinetteria Cisal/Комисия (Конкуренция — Картели — Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Съгласуване на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация — Понятие за нарушение — Известие от 2002 г. относно сътрудничеството — Сътрудничество — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Определяне на размера на глобата — Неплатежоспособност)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/24

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Rubinetteria Cisal/Комисия
   (Дело T-368/10) (1)

   (Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Съгласуване на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация - Понятие за нарушение - Известие от 2002 г. относно сътрудничеството - Сътрудничество - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Определяне на размера на глобата - Неплатежоспособност)
   2013/C 325/39
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Италия) (представители: M. Pinnarò и P. Santer, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis и L. Malferrari, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Като главно искане, отмяна на Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно производство съгласно член 101 от ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.092 — Оборудване за баня) в частта, която се отнася до жалбоподателя, и при условията на евентуалност, искане да се намали размерът на наложената му глоба

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Rubinetteria Cisal SpA да понесе направените от него съдебни разноски и тези, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело T-238/09: Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Sniace/Комисия (Държавни помощи — Споразумения за разсрочване на задължения — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с общия пазар — Задължение за мотивиране)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/48

      Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. — Sniace/Комисия
      (Дело T-238/09) (1)

      (Държавни помощи - Споразумения за разсрочване на задължения - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с общия пазар - Задължение за мотивиране)
      (2012/C 25/92)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Sniace SA (Мадрид, Испания) (представители: F. J. Moncholí Fernández и S. Rating, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представител: C. Urraca Caviedes)

         Предмет

      Искане за отмяна на Решение 2009/612/ЕО на Комисията от 10 март 2009 година относно мярка C 5/2000 (ex NN 118/97), приведена в действие от Испания в полза на предприятието SNIACE SA със седалище Torrelavega, Cantabria, и за изменение на Решение 1999/395/ЕО (ОВ L 210, стр. 4).

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Sniace SA да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия, включително направените във връзка с обезпечителното производство разноски.

         (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело T-237/09: Жалба, подадена на 17 юни 2009 г. — Région Wallonne/Комисия

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/27

         Жалба, подадена на 17 юни 2009 г. — Région Wallonne/Комисия
   (Дело T-237/09)
   2009/C 193/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Région Wallonne (представители: J.-M. De Backer, A. Lepièce, I.-S. Brouhns, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 27 март 2009 г. относно белгийския национален план за разпределение, доколкото с това решение се отхвърля разпределението на квоти на инсталация № 116 за периода 2008—2012 г. и да се позволи разпределение чрез годишни партиди в съответствие с приложение Vа към националния план за разпределение,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяната на решение на Комисията от 27 март 2009 г. относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, нотифициран от Белгия за периода от 2008 г. до 2012 г., с което Комисията отхвърля поправката в „националната таблица с план на разпределение на квотите“, с която се разпределят квоти на инсталация № 116.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на член 44, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията (1), доколкото Комисията се основала на съображения, които не са предвидени в приложимата разпоредба,

               —

               нарушение на задължението за мотивиране на обжалваното решение, тъй като то не позволява да се определи по какъв начин поправката в „националната таблица с план на разпределение на квотите“ на Белгия относно инсталация № 116, не е основана на националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, преди това нотифициран от Белгия и одобрен от Комисията,

               —

               нарушение на принципа на правната сигурност и на оправданите правни очаквания, доколкото обжалваното решение противоречало на белгийския национален план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, одобрен от Комисията,

               —

               нарушение на принципа на задължението за лоялност към Общността и на добра администрация, тъй като Комисията приела решение, което противоречи на прието шест месеца по-рано предходно решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията от 21 декември 2004 година за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 386, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 37, стр. 250).


title: Дело T-580/13: Определение на Общия съд от 21 април 2015 г. — Real Express/СХВП — MIP Metro („real“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „real“ — По-ранни национални фигуративни марки „Real“ и „Real mark“ — Отхвърляне на възражението — Правило 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/38

         Определение на Общия съд от 21 април 2015 г. — Real Express/СХВП — MIP Metro („real“)
   (Дело T-580/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „real“ - По-ранни национални фигуративни марки „Real“ и „Real mark“ - Отхвърляне на възражението - Правило 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правило 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95))
   (2015/C 198/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Real Express Srl (Румъния) (представител: C. Anitoae, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: M. Rajh и J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 септември 2013 г. (преписка R 1519/2012-4), относно производство по възражение между Real Express SRL и MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като частично явно недопустим и частично явно лишена от всякакво правно основание.

               2)

               Осъжда Real Express SRL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело C-238/08: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 3 юни 2008 г. — Google France/CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger, франчайзополучател на Unicis

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/27

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 3 юни 2008 г. — Google France/CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger, франчайзополучател на „Unicis“
   (Дело C-238/08)
   (2008/C 209/41)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation (chambre commerciale, financière et économique)
   Страни в главното производство

      Ищец: Google France

      Ответници: CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger, франчайзополучател на „Unicis“
   Преюдициални въпроси

               1)

               Запазването, от страна на икономически оператор, чрез възмезден договор за каталогизиране в Интернет на ключова дума, водеща, при търсене, в което тази дума е използвана, до изобразяването на връзка, предлагаща свързване към сайт, използван от този оператор за предлагане на стоки или услуги за продажба и възпроизвеждаща или имитираща, регистрирана от трето лице марка за означаване на идентични или подобни стоки, без разрешение на притежателя на тази марка, представлява ли, само по себе си, нарушаване на изключителното право, гарантирано на последния с член 5 от Първа директива 89/104/EИО на Съвета от 21 декември 1988 година (1)?

               2)

               Трябва ли член 5, параграф 1, букви а) и б) от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките да се тълкува в смисъл, че доставчикът на възмездна услуга за каталогизиране, който предоставя на разположение на рекламодателите ключови думи, които възпроизвеждат или имитират заявени марки, и организира посредством договора за каталогизиране създаването или привилегированото изобразяване, от тези ключови думи, на рекламни препратки към сайтове, на които се предлагат идентични стоки или стоки, подобни на обхванатите от регистрацията на марки, извършва използване на тези марки, което притежателят им има право да забрани?

               3)

               В хипотезата, в която едно такова използване не би представлявало използване, което може да се забрани от притежателя на марката в приложение на директивата и регламента [(ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността] (2), може ли доставчикът на възмездна услуга за каталогизиране да се счита за предоставящ услуга на информационното общество, състояща се в съхраняване на информация, предоставена на получателя на услугата по смисъла на член 14 от Директива 2000/13/ЕО от 8 юни 2000 година (3), така че от него да не може да се търси отговорност, преди той да е бил информиран от притежателя на марката за незаконното използване на знака от рекламодателя?

      (1)  Първа директива на Съвета 89/104/EИО от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (OВ 1989 г., L 40, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).

      (2)  OВ 1994 г., L 11, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17 том 1, стр. 146.

      (3)  Директива 2000/31/EО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (OВ L 178, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257).


title: Дело T-358/06: Определение на Първоинстанционния съд от 4 юли 2008 г. — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans/Комисия (Жалба за отмяна — Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО — Жалба, подадена от предприятие, посочено в мотивите на решение, което не му е съобщено — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/42

         Определение на Първоинстанционния съд от 4 юли 2008 г. — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans/Комисия
   (Дело T-358/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Жалба, подадена от предприятие, посочено в мотивите на решение, което не му е съобщено - Липса на правен интерес - Недопустимост)
   (2008/C 223/71)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV (Rosmalen, Нидерландия) (представители: M. Smeets и A. Van den Oord, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и A. Nijenhuis, подпомагани от F. Wijckmans, F. Tuytschaever и L. Gyselen, avocats)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2007/534/ЕО на Комисията от 13 септември 2006 г. относно производство по член 81 ЕО [Преписка COMP/F/38.456] — Битум (Нидерландия)] или, при условията на евентуалност — за намаляване на глобата, наложена на Heijmans NV и на Heijmans Infrastructuur BV.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV понася направените от него съдебни разноски и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело C-274/06: Решение на Съда (трети състав) от 14 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 56 ЕО — Национална разпоредба, която ограничава правата на глас на акционерите в предприятията от енергийния сектор — Ограничение, приложимо за публичните образувания)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/4

         Решение на Съда (трети състав) от 14 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-274/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Член 56 ЕО - Национална разпоредба, която ограничава правата на глас на акционерите в предприятията от енергийния сектор - Ограничение, приложимо за публичните образувания)
   (2008/C 79/06)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 56 ЕО — Национална разпоредба, която предвижда в определени случаи ограничаване на правата на глас в предприятията от енергийния сектор
   Диспозитив

               1)

               Като е запазило в сила мерки като предвидените в двадесет и шеста допълнителна разпоредба към Закон 55/1999 от 29 декември 1999 г. за данъчните, административните и социални мерки, в редакцията на тази разпоредба съгласно член 94 от Закон 62/2003 от 30 декември 2003 г., които мерки ограничават правата на глас, съответстващи на притежаваните от публичните образувания акции в испанските предприятия от енергийния сектор, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 56 ЕО.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-196/13: Иск, предявен на 16 април 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/9

         Иск, предявен на 16 април 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-196/13)
   2013/C 207/16
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички необходими мерки, за да изпълни Решение на Съда на Европейските общности от 26 април 2007 г. по дело C-135/05, в което се установява, че Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 4, 8 и 9 от Директива 75/442 (1), изменена с Директива 91/156/ЕИО (2), по член 2, параграф 1 от Директива 91/689/ЕИО (3) на Съвета от 12 декември 1991 година относно опасните отпадъци и по член 14, букви а)—в) от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (4), Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС;

               —

               да се разпореди на Италианската република да заплаща на Комисията периодична имуществена санкция в размер на 256 819,2 EUR дневно за всеки ден забава на изпълнението на решение по дело C-135/05 от деня на постановяване на настоящото съдебно решение до деня на изпълнението на решение по дело C-135/05;

               —

               да се разпореди на Италианската република да заплати еднократно на Комисията сума, чиито размер е резултат от умножаването на сума в размер на 28 089,6 EUR дневно по броя на дните, през които продължава нарушението, считано от деня на постановяването на съдебното решение по дело C-135/05 до датата на постановяването на решението по настоящото дело,

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Във връзка с нарушението на членове 4, 8 и 9 от Директива 75/442/ЕИО, изменена с Директива 91/156/ЕИО, и на член 2, параграф 1 от Директива 91/689/ЕИО относно опасните отпадъци, въз основа на предоставената от италианските органи информация на територията на Италия все още съществували най-малко 218 незаконни депа за отпадъци, разпръснати във всички региони в Италия. Поради неправомерния си характер, 218-те незаконни депа не са в съответствие с посочените по-горе разпоредби.
   Във връзка с нарушението на член 14, букви a)—в) от Директива 1999/31/ЕО относно депонирането на отпадъци, въз основа на предоставените от италианските органи информация съществували още 5 депа, за които не били представени или одобрени съответните планове за подобряване на условията в тях, но които въпреки това не били затворени от компетентните органи в нарушение на предвиденото в посочената по-горе разпоредба.
   Предлаганата санкция (периодична имуществена санкция за всеки ден забава и еднократно платима сума) била пропорционална на тежестта и продължителността на нарушението, като се вземе предвид и необходимостта да се гарантира възпиращото действие на санкцията.

      (1)  Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39).

      (2)  Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година за изменение на Директива 75/442/ЕИО относно отпадъците (ОВ L 78, стр. 32).

      (3)  Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година относно опасните отпадъци (ОВ L 377, стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 91).

      (4)  Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94).


title: Дело T-223/11: Иск, предявен на 20 април 2011 г. — Siemens/Комисия

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/17

         Иск, предявен на 20 април 2011 г. — Siemens/Комисия
   (Дело T-223/11)
   2011/C 194/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Siemens AG (Мюнхен, Германия) (представители: J. Risse, R. Harbst и H. Haller, lawyers)

      Ответник: Европейска общност за атомна енергия, представлявана от Европейската комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца сума в размер на 16 114 147 EUR, заедно с лихвите при лихвен процент, по-висок с 8 % от основния лихвен процент, приложим в Германия от 20 април 2011 г., и

               —

               да се осъди ответникът да заплати всички разноски, направени от ищеца във връзка с настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага две правни основания:

               1.

               В рамките на първото правно основание ищецът твърди, че съгласно сключения с ответника договор той има право на обезщетение за направените допълнителни разходи.

               2.

               В рамките на второто правно основание ищецът твърди при условията на евентуалност, че това обезщетение за разходите трябва да се изплати съгласно приложимото за договора германско право и по-специално съгласно член 313 от германския Граждански кодекс (BGB).


title: Поправка на публикуваното в Официален вестник известие по дело T-161/17 (ОВ C 151, 15.5.2017 г.)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/57

         Поправка на публикуваното в Официален вестник известие по дело T-161/17
   (
         Официален вестник на Европейския съюз C 151от 15 май 2017 г.
      )
   (2017/C 231/74)
   Известието по дело T-161/17, Le Pen/Парламент, трябва да се чете по следния начин:

      Жалба, подадена на 11 март 2017 г. — Le Pen/Парламент
      (Дело T-161/17)
      (2017/C 151/49)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Marion Le Pen (Сен-Клу, Франция) (представители: M. Ceccaldi и J.-P. Le Moigne, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент с дата 6 януари 2017 г., прието на основание членове 33, 43, 62, 67 и 68 от Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май и от 9 юли 2008 г.„за установяване на мерки по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент“, изменено, с което се установява наличието на вземане срещу жалбоподателя в размер на 41 554 EUR въз основа на недължимо изплатени суми за парламентарни сътрудници и с което се обосновава събирането на тази сума, като на компетентния разпоредител с бюджетни средства се възлага в сътрудничество със счетоводството на институцията да я събере на основание член 68 от Мерките по прилагане и членове 66, 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;

                  —

                  да отмени дебитно известие № 2017-22 от 11 януари 2017 г., с което жалбоподателят се уведомява, че спрямо него е констатирано вземане в размер от 41 554 EUR с решението на Генералния секретар от 6 януари 2017 г. за възстановяване на недължимо изплатени суми за парламентарни сътрудници и за прилагане на член 68 от Мерките по прилагане и членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски в настоящото производство;

                  —

                  да осъди Европейския парламент да плати на г-жа Le Pen сумата от 50 000 EUR за покриване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

                  1.

                  Първо основание: пороци, засягащи процесуалната законосъобразност на обжалваните актове. Това основание съдържа пет части.

                              —

                              Първа част, съгласно която компетентността за вземане на финансови решения, засягащи членовете на Европейския парламент, принадлежи на Бюрото му, а не на Генералния секретар.

                              —

                              Втора част, съгласно която Бюрото на Европейския парламент не може да измени естеството и обхвата на своята компетентност. Генералният секретар впрочем не се позовал на никакво надлежно делегиране от страна на председателя на Бюрото на Парламента, което да го овластява да приеме и връчи обжалваните актове по повод уреждане на финансови въпроси, засягащи член на Европейския парламент.

                              —

                              Трета част, съгласно която обжалваните актове не били мотивирани в достатъчна степен и разкривали наличието на пристрастност.

                              —

                              Четвърта част, изведена от нарушение на съществени процесуални правила.

                              —

                              Пета част, изведена от липсата на лично разглеждане на преписката от Генералния секретар на Европейския парламент.

                  2.

                  Второ основание: пороци, засягащи материалноправната законосъобразност на обжалваните актове. Това основание съдържа шест части.

                              —

                              Първа част, изведена от накърняване на принципите на оправдани правни очаквания и на правна сигурност.

                              —

                              Втора част, изведена от несъществуването на фактите, на които се основават обжалваните актове.

                              —

                              Трета част, съгласно която обжалваните актове били опорочени от злоупотреба с власт.

                              —

                              Четвърта част, съгласно която обжалваните актове били опорочени от злоупотреба с процесуални права.

                              —

                              Пета част, изведена от дискриминационния характер на обжалваните актове и от наличието на fumus persecutionis.

                              —

                              Шеста част, изведена от липсата на независимост на OLAF.


title: Дело T-317/15: Жалба, подадена на 18 юни 2015 г. — Италия/Комисия

text:
               3.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 254/21

         Жалба, подадена на 18 юни 2015 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-317/15)
   (2015/C 254/24)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: P. Gentili, avvocato dello Stato, и G. Palmieri)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обявлението за конкурс EPSOAD/302/15 — Администратори в областта на одита (AD 5),

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи съвпадат с изтъкнатите по дело T-17/15, Италианска република/Комисия (ОВ C 81, 9.3.2015 г., стр. 27).


title: Дело T-112/07: Решение на Общия съд от 12 юли 2011 г. — Hitachi и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Разпределяне на пазара — Право на защита — Доказване на нарушението — Едно-единствено продължавано нарушение — Глоби — Тежест и продължителност на нарушението — Възпиращ ефект — Сътрудничество)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/30

         Решение на Общия съд от 12 юли 2011 г. — Hitachi и др./Комисия
   (Дело T-112/07) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Разпределяне на пазара - Право на защита - Доказване на нарушението - Едно-единствено продължавано нарушение - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Възпиращ ефект - Сътрудничество)
   2011/C 252/70
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Hitachi Ltd (Токио, Япония), Hitachi Europe Ltd (Maidenhead, Обединеното кралство) и Japan AE Power Systems Corp. (Токио) (представители: M. Reynolds, P. Mansfield и B. Roy, solicitors, D. Arts, avocat, N. Green, QC, и S. Singla, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Arbault, впоследствие X. Lewis, впоследствие P. Van Nuffel и J. Bourke, и накрая P. Van Nuffel, N. Khan и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от J. Holmes, barrister)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация), в частта, която се отнася до жалбоподателите, и искане за отмяна на наложените им глоби, при условията на евентуалност — искане за отмяна на член 2 от посоченото решение в частта, която се отнася до жалбоподателите, и при условията на последваща евентуалност — искане за отмяна или за намаляване на размера наложените на жалбоподателите глоби.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело C-48/10: Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/24

         Иск, предявен на 28 януари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-48/10)
   2010/C 100/35
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не приело необходимите мерки, за да гарантира, че компетентните органи осигуряват в срок до 30 октомври 2007 г. привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б) и член 15, параграф 2, посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане, а в конкретния случай актуализиране на условията, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (Директива КПКЗ).

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В съответствие с член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО срокът за изпълнение на задължението за адаптиране на съществуващите инсталации към изискванията на Директива КПКЗ посредством предоставяне на интегрални екологични разрешителни, изтича на 30 октомври 2007 г.
   Към тази дата в Испания множество съществуващи инсталации продължават да функционират без посоченото разрешително. С образуването на производство във връзка с това нарушение е ускорен процесът на предоставяне на екологични разрешителни, без обаче да е сложен край на това нарушение в рамките на срока, предвиден в мотивираното становище, нито, според информацията, с която разполага Комисията, до настоящия момент. В съответствие с данните, предоставени от националните органи в отговор на мотивираното становище, към датата на изтичане на предвидения в него срок за съобразяване със задълженията по член 5, параграф 1 от директивата, 533 съществуващи инсталации продължават да функционират без задължителното разрешително КПКЗ.
   При тези обстоятелства е очевидно, че Кралство Испания продължава да не изпълнява задълженията си по посочената разпоредба.

      (1)  ОВ L 24, стр. 8.


title: Дело C-116/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Люксембург) на 3 март 2010 г. — Велико херцогство Люксембург, Administration de l’enregistrement et des domaines/Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/33

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Люксембург) на 3 март 2010 г. — Велико херцогство Люксембург, Administration de l’enregistrement et des domaines/Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA
   (Дело C-116/10)
   2010/C 113/52
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Страни в главното производство

      Ищци: Велико херцогство Люксембург, Administration de l'enregistrement et des domaines

      Ответници: Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA

      Преюдициални въпроси

   Може ли извършването на услуги от собственика на кораб, който срещу заплащане го предоставя заедно с екипажа на разположението на физически лица за пътувания за отдих в открито море, да бъде освободено по силата на член 15, параграф 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (1), ако тези услуги се считат едновременно за услуги по даване под наем на кораб и транспортни услуги?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-401/12 P: Жалба, подадена на 3 септември 2012 г. от Съвет на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 14 юни 2012 г. по дело T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Комисия

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/25

         Жалба, подадена на 3 септември 2012 г. от Съвет на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 14 юни 2012 г. по дело T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Комисия
   (Дело C-401/12 P)
   2013/C 9/42
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel)

      Други страни в производството: Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, Европейска комисия, Кралство Нидерландия, Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени Решение на Общия съд от 14 юни 2012 г. по дело T-396/09,

               —

               изцяло да се отхвърли жалбата, подадена в първоинстанционното производство,

               —

               жалбоподателите в първоинстанционното производство да бъдат осъдени да заплатят солидарно разноските на Съвета в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Според Съвета с решението си по това дело Общият съд допуснал две грешки при прилагането на правото. Общият съд не тълкувал и не приложил правилно съдебната практика от решенията по дело Nakajima (1) и по дело Fediol (2). Затова Общият съд неправилно постановил, че законосъобразността на Регламент (ЕО) № 1367/2006 (3) може да се преценява от гледна точка на Орхуската конвенция (4) за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда.
   Освен това Съветът смята, че направеният от законодателя избор в Регламент № 1367/2006 при всички случаи е в пълно съответствие с Орхуската конвенция. В това отношение Общият съд дал неправилно тълкуване на член 9, параграф 3 от Орхуската конвенция, доколкото не съобразил свободата на действие, предоставена на страните по конвенцията.
   Затова Съветът моли да се отмени посоченото решение на Общия съд и да се постанови решение по съществото на делото, с което изцяло да бъде отхвърлена жалбата, подадена в първоинстанционното производство.

      (1)  Решение на Съда от 7 май 1991 г. по дело Nakajima/Съвет (C-69/89, Recueil, стр. I-2069).

      (2)  Решение на Съда от 22 юни 1989 г. по дело Fediol/Комисия (70/87, Recueil, стр. 1781).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (4)  Орхуска конвенция от 25 юни 1998 г. за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, одобрена с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201).