title: Дело T-211/12: Определение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Hübner/СХВП — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/23

         Определение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Hübner/СХВП — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)
   (Дело T-211/12) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 336/49
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Anton Hübner GmbH & Co. KG (Ehrenkirchen, Германия) (представители: първоначално A. Kirchgäßner, впоследствие R. Kunz-Hallstein, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG (Norf, Германия) (представител: H.-J. Krieger, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 1 март 2012 г. (преписка R 351/2011-1) относно производство по възражение между Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG и Anton Hübner GmbH & Co. KG

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях поотделно да понесе половината от съдебните разноски, направени от ответника.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело C-398/11: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland на 27 юли 2011 г. — Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, Walter Walsh/Minister for Social and Family Affairs, Attorney General

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/5

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland на 27 юли 2011 г. — Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, Walter Walsh/Minister for Social and Family Affairs, Attorney General
   (Дело C-398/11)
   2011/C 290/07
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, Walter Walsh

      Ответници: Minister for Social and Family Affairs и Attorney General

      Преюдициални въпроси

               1.

               Прилага ли се Директива 2008/94/ЕО (1) по отношение на положението на жалбоподателите, като се вземе предвид член 1, параграф 1 от Директивата и обстоятелството, че по ирландското право твърдяната от жалбоподателите загуба на плащания за пенсия не поражда задължение за техния работодател, което да бъде признато в производството за принудително изпълнение или при каквато и да е ликвидация на работодателя на жалбоподателите и която освен това не е правно основание за иск срещу техния работодател при обстоятелствата по настоящото дело?

               2.

               Има ли право националният съд, когато преценява дали държавата е изпълнила задълженията си по член 8, да вземе предвид държавната пенсия въз основа на плащани вноски, която жалбоподателите ще получат (получаването на тази пенсия не зависи от връзка със схема за допълнително пенсионно осигуряване) и да сравни а) общата сума на държавната пенсия и стойността на пенсията, която жалбоподателите
                     реално
                   ще получат или е вероятно да получат от съответната допълнителна пенсионна схема с б) общия размер на държавната пенсия въз основа на плащани вноски и стойността на придобитите права на пенсия на всеки от жалбоподателите към датата на ликвидацията на схемата, в който държавната пенсия е взета предвид при определяне на размера на правото на пенсия, която претендират жалбоподателите?

               3.

               Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, достатъчна ли е някоя от сумите, които е вероятно да бъдат реално получени от жалбоподателите, за да се приеме, че държавата е изпълнила задълженията си по член 8?

               4.

               Необходимо ли е за прилагането на член 8 от Директивата да се установи някаква причинно следствена връзка между загубите на плащания за пенсия на жалбоподателите и неплатежоспособността на техния работодател, освен факта, че i) пенсионната схема не разполага с достатъчно средства към датата на несъстоятелността на работодателя и ii) неплатежоспособността на работодателя означава, че той не разполага със средства, за да внесе достатъчно пари в пенсионната схема, за да бъде възможно пенсиите на членовете да бъдат изцяло изплатени (като се вземе предвид, че работодателят не е задължен да постъпи по този начин след като схемата е ликвидирана).

               5.

               Изпълнила ли е Ирландия с приетите от нея мерки, така както са описани по-долу, наложените с Директивата задължения, като се вземат предвид социалните, търговски и икономически фактори, отчетени от Ирландия при изменение на пенсионната защита след постановяване на Решение по дело Robins (както се установява от свидетелските показания на Orlaigh Quinn) по-конкретно, като се вземе предвид „необходимостта от балансирано икономическо и социално развитие в Общността“, посочена в съображение 3 от Директивата?

               6.

               Представлява ли икономическото положение (както е описано в свидетелските показания на Colm McCarthy, Phillip Lane и Kevin Cardiff) достатъчно изключително положение, което да може да оправдае по-ниско ниво на защита на интересите на жалбоподателите от това, което при други обстоятелства би могло да се претендира, и ако това е така, кое е това по-ниско ниво на защита?

               7.

               Ако отговорът на втория въпрос е не, представлява ли сам по себе си фактът, че приетите от държавата след постановяване на Решение по дело Robins мерки не са довели до резултат, при който жалбоподателите да получат повече от 49 % от стойността на пенсията, на която имат право въз основа на тяхната допълнителна схема за пенсионно осигуряване, такова сериозно нарушение на задължението на държавата, което да бъде основание за жалбоподателите да претендират вреди (т.е. без да докажат отделно, че действията на държавата след постановяване на Решение по дело Robins представляват сериозно и явно несъобразяване на държавата със задълженията по член 8 от Директивата)?

      (1)  Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател ОВ L 283, стр. 36


title: Дело C-335/07: Иск, предявен на 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/9

         Иск, предявен на 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
   (Дело C-335/07)
   (2007/C 235/15)
   Език на производството: финландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: I. Koskinen, M. Patakia и S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Република Финландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Финландия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграфи 2, 3 и 5 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 г. за пречистването на градските отпадъчни води (1), тъй като не е гарантирала подлагането на по-строго пречистване на отпадъчните води от канализационните системи на всички общини с еквивалент жители над 10 000,

               —

               да се осъди Република Финландия да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Всички води във Финландия са чувствителни зони по смисъла на Директива 91/271/ЕИО. Поради това е задължително да се гарантира подлагането на по-строго пречистване на всички отпадни води от канализационните системи с еквивалент жители над 10 000. Азотът е важен фактор за еутрофизацията на части от Selkämeri (Ботническо море), както и преобладаващ фактор в Saaristomeri (Море на Архипелага) и в Suomenlahti (Фински залив). За средната част на Балтийско море са определени гранични стойности на азот през пролетта. Еутрофизацията в тези области е безспорна. Намаляването на количеството азот и фосфор би помогнало да се ограничи цъфтежа на растителния планктон през пролетта и лятото. Тъй като Финландия не е осигурила намаляването на съдържанието на азот в отпадъчните води от канализационните системи на общини с еквивалент жители над 10 000, тя нарушава член 5, параграфи 2, 3 и 5 от Директива 91/271/ЕИО.

      (1)  ОВ L 135, стр. 40.


title: Дело T-90/16: Решение на Общия съд от 4 юли 2017 г. — Murphy/EUIPO — Nike Innovate (Верижка на електронен часовник) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ верижка на електронен часовник — Предходен промишлен дизайн — Основание за обявяване на недействителност — Оригиналност — Различно цялостно впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Задължение за мотивиране — Член 62 от Регламент № 6/2002)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/39

         Решение на Общия съд от 4 юли 2017 г. — Murphy/EUIPO — Nike Innovate (Верижка на електронен часовник)
   (Дело T-90/16) (1)

   ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ верижка на електронен часовник - Предходен промишлен дизайн - Основание за обявяване на недействителност - Оригиналност - Различно цялостно впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Задължение за мотивиране - Член 62 от Регламент № 6/2002))
   (2017/C 277/58)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Thomas Murphy (Дъблин, Ирландия) (представители: N. Travers, SC, J. Gormley, barrister, и M. O’Connor, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Nike Innovate CV (Бийвъртън, Орегон, Съединени американски щати) (представители: C. Spintig, S. Pietzcker и M. Prasse, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2015 г. (преписка R 736/2014-3) относно производство за обявяване на недействителност със страни M. Murphy и Nike Innovate.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Thomas Murphy да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 156, 2.5.2016 г.


title: Дело T-386/07: Решение на Първоинстанционния съд от 29 октомври 2009 г. — Peek & Cloppenburg/СХВП — Redfil (Agile) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността Agile — По-ранни национални словни марки и словна марка на Общността Aygill’s — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Прилика между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 29 октомври 2009 г. — Peek & Cloppenburg/СХВП — Redfil (Agile)
   (Дело T-386/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността Agile - По-ранни национални словни марки и словна марка на Общността Aygill’s - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2009/C 312/44
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Peek & Cloppenburg (Хамбург, Германия) (представители: T. Dolde, A. Renck и V. von Bomhard, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Laitinen, впоследствие R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Redfil, SL (Барселона, Испания) (представители: C. Hernández Hernández, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 26 юли 2007 г. (преписка R 1324/2006-2) относно процедура по възражение между Peek & Cloppenburg и Redfil, SL

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 юли 2007 г. (преписка R 1324/2006-2).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, направени от Peek & Cloppenburg.

               3.

               Redfil, SL понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело C-136/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 15 март 2010 г. — Daniel Ionel Obreja/Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/18

      Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 15 март 2010 г. — Daniel Ionel Obreja/Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu
      (Дело C-136/10)
      (2010/C 161/26)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Târgu-Mureș

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Daniel Ionel Obreja

         Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Може ли да се приеме, че с въвеждането на такса за замърсяване за периода от 01.07.2008 г. до 15.12.2008 г. по силата на релевантното национално законодателство, прието от Румъния (O.U.G. № 50/2008), са спазени, на първо място, принципите на митническия съюз и на избягване на двойното данъчно облагане, така както те са предвидени в членове 23, 25 и 90 [ДЕО], доколкото тези разпоредби от договора допускат въвеждането на такса за замърсяване за целта, предвидена от румънския законодател в преамбюла на O.U.G. № 50/2008, цел, която е предвидена и в член 174 [ДЕО] и следващи: гарантиране на защитата на околната среда чрез реализирането на програми и проекти за повишаване на качеството на въздуха и за вписване в граничните стойности, предвидени от общностното законодателство в тази област? С други думи, по-конкретно: може ли да се приеме, че разпоредбите на член 174 [ДЕО] и следващи позволяват да се отклони прилагането на членове 23, 25 и 90 ЕО в хипотезата на въвеждането на такса за замърсяване на околната среда в държава членка на Европейския съюз при първата регистрация в тази държава на нови или на употребявани моторни превозни средства, внасяни от друга държава членка?

                  2.

                  Ако такова превозно средство е обложено в една държава членка с подобна такса, т.е. с такса за замърсяване на околната среда (със същото понятийно съдържание и със същия обхват, а именно имаща за цел опазването на околната среда в съответствие с принципите и целите, определени в член 174 и следващи ЕО, във връзка с първата регистрация в друга държава членка, възможно ли е да се въвежда такава такса за замърсяване на околната среда със същите цели като предвидените в членове 174 ЕО и следващи, дори и моторното превозно средство да е било обложено предварително с такса за замърсяване на околната среда в друга държава членка?

                  3.

                  И накрая, може ли да се счита, че са нарушени принципите на митническия съюз или за забрана на косвена национална закрила, предвидени в членове 23, 25 и 90 ЕО в обратната хипотеза, в която такова моторно превозно средство не е обложено в друга държава членка с такса за замърсяване на околната среда (или защото такава такса не съществува, или по друга причина), но при последващата регистрация в друга държава членка, например в Румъния, където такса от този вид се събира, в тази държава таксата за опазване се събира при първата регистрация?


title: Дело T-271/14: Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Styron Deutschland/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/38

         Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Styron Deutschland/Комисия
   (Дело T-271/14) (1)

   (2015/C 155/48)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-332/15: Решение на Съда (седми състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Treviso — Италия) — Наказателно производство срещу Giuseppe Astone (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност — Директива 2006/112/EО — Членове 167, 168, 178—182, 193, 206, 242, 244, 250, 252 и 273 — Право на приспадане на ДДС — Материални изисквания — Формални изисквания — Преклузивен срок — Национални разпоредби, изключващи правото на приспадане, ако не са спазени повечето от формалните изисквания — Данъчна измама)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/10

         Решение на Съда (седми състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Treviso — Италия) — Наказателно производство срещу Giuseppe Astone
   (Дело C-332/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/EО - Членове 167, 168, 178—182, 193, 206, 242, 244, 250, 252 и 273 - Право на приспадане на ДДС - Материални изисквания - Формални изисквания - Преклузивен срок - Национални разпоредби, изключващи правото на приспадане, ако не са спазени повечето от формалните изисквания - Данъчна измама))
   (2016/C 350/13)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Treviso

      Страна в главното производство

   Giuseppe Astone

      Диспозитив

               1)

               Членове 167, 168 и 178, член 179, първа алинея и членове 180 и 182 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която предвижда преклузивен срок за упражняването на правото на приспадане като разглеждания в главното производство, при условие че са спазени принципите на равностойност и на ефективност, което запитващата юрисдикция следва да провери.

               2)

               Членове 168, 178, 179, 193, 206, 242, 244, 250, 252 и 273 от Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която позволява на данъчната администрация да не признае на данъчнозадължено лице правото на приспадане на данъка върху добавената стойност, когато е установено, че то с измамна цел не е изпълнило повечето от формалните си задължения, които са условие за ползването от това право, което обстоятелство запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-412/13: Решение на Общия съд от 19 март 2015 г. — Chin Haur Indonesia/Съвет (Дъмпинг — Внос на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис — Разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай — Заобикаляне — Неоказване на сътрудничество — Членове 13 и 18 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/38

         Решение на Общия съд от 19 март 2015 г. — Chin Haur Indonesia/Съвет
   (Дело T-412/13) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис - Разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай - Заобикаляне - Неоказване на сътрудничество - Членове 13 и 18 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
   (2015/C 146/51)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chin Haur Indonesia, PT (Tangerang, Индонезия) (представители: T. Müller-Ibold и F.-C. Laprévote, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от R. Bierwagen, avocat)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França) и Maxcom Ltd (Пловдив, България) (представители: L. Ruessmann, avocat, и J. Beck, solicitor)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) № 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис (ОВ L 153, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) № 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, в частта им относно Chin Haur Indonesia PT.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася съдебните разноски, направени от Chin Haur Indonesia, както и собствените си съдебни разноски.

               3)

               Европейската комисия и Maxcom Ltd понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело C-177/12: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Велико херцогство Люксембург) на 17 април 2012 г. — Caisse nationale des prestations familiales/Salim Lachheb, Nadia Lachheb

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/6

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Велико херцогство Люксембург) на 17 април 2012 г. — Caisse nationale des prestations familiales/Salim Lachheb, Nadia Lachheb
   (Дело C-177/12)
   2012/C 200/10
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Caisse nationale des prestations familiales

      Ответници: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

      Преюдициални въпроси

               1.

               Представлява ли обезщетение като предвиденото в Закона от 21 декември 2007 г. относно бонуса за дете семейно обезщетение по смисъла на член 1, буква ф), подточка i) и член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1), в редакцията му, изменена и актуализирана с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година (2)?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли членове 18 и 45 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишни членове 12 и 39 от Договора за създаване на Европейските общности), член 7 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (3), или член 3 от Регламент (ЕИО) № 1408/71, национална правна уредба от вида на разглежданата по делото в главното производство, по силата на която отпускането на обезщетение, като предвиденото в Закона от 21 декември 2007 г. относно бонуса за дете, на заетите лица, които упражняват професионалната си дейност на територията на съответната държава членка и пребивават с членовете на семейството си на територията на друга държава членка, се спира до размера на предвидените за членовете на техните семейства от законодателството на държавата членка по пребиваване семейни обезщетения, тъй като националното законодателство задължава спрямо съответното обезщетение да се прилагат правилата за недопускане на припокриване на семейните обезщетения, предвидени в член 76 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 и член 10 от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 (4) в редакцията му, изменена и актуализирана с Регламент № 118/97?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.

      (2)  Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година за изменение и актуализация на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, и Регламент (ЕИО) № 574/72 за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 (ОВ L 28, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 35), Поправка ОВ L 32, 2008 г., стр. 31;

      (3)  ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11.

      (4)  Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 74, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74).


title: Дело T-129/06: Определение на Първоинстанционния съд от 17 януари 2007 г. — Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret и Akar/Комисия на Европейските общности ( Иск за отмяна — Съществени изисквания за форма — Задължително представителство на физическите или юридическите лица от адвокат, който има право да практикува пред съд на държава-членка — Подаване на жалбата, на която са отстранени нередовностите, след изтичане на срока — Недопустимост на иска )

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/19

         Определение на Първоинстанционния съд от 17 януари 2007 г. — Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret и Akar/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-129/06) (1)

   („Иск за отмяна - Съществени изисквания за форма - Задължително представителство на физическите или юридическите лица от адвокат, който има право да практикува пред съд на държава-членка - Подаване на жалбата, на която са отстранени нередовностите, след изтичане на срока - Недопустимост на иска“)
   (2007/C 69/45)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi и Musa Akar (Анкара, Турция) (представител: Ç. Şahin, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. van Nuffel et F. Hoffmeister)
   Предмет
   Иск, насочен, от една страна, към отмяна на Решение MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 от 23 декември 2005 г. относно възлагането на обществена поръчка за строителни работи във връзка с изграждането на учебни заведения в провинциите Siirt Diyarbakir (EuropeAid/121601/C/W/TR), и от друга страна, към спиране на изпълнението на разглежданата процедура.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като недопустим.

               2)

               Ищците, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi и Musa Akar, понасят собствените си разноски и заплащат солидарно разноските, направени от Комисията.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-627/10: Иск, предявен на 29 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Словения

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/13

         Иск, предявен на 29 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Словения
   (Дело C-627/10)
   2011/C 103/23
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и D. Kukovec)

      Ответник: Република Словения

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че що се отнася до прилагането на първия пакет от мерки за железопътния транспорт, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 3 и приложение II към Директива 91/440/ЕИО (1), изменена, и по член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО (2); по член 6, параграфи 2—5, член 7, параграф 3, член 8, параграф 1, член 11 и член 30, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО;

               —

               да се осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Тъй като управителят на инфраструктурата, който сам предоставя услугите за железопътен транспорт, управлява движението на влаковете и поради това участва при вземането на решения относно разпределението на влаковите маршрути, включително за разпределяне на инфраструктурния капацитет, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 3 и приложение II към Директива 91/440/ЕИО, изменена, и по член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО.
   Според Комисията, като не е осигурила механизъм за стимули за намаляване на разходите за предоставяне на инфраструктура, както и на равнището на таксите за достъп, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 6, параграфи 2—5 от Директива 2001/14/ЕО.
   На следващо място Комисията твърди, че като не е предвидила метод за изчисление, който да гарантира, че таксите за минималния пакет достъп и релсов достъп до обслужващите съоръжения са равни на размера на разходите, произтекли директно вследствие на извършването на влаковата услуга, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 7, параграф 3 от Директива 2001/14/ЕО.
   Освен това, като не е въвела система за подобряване на ефективността, чрез която се насърчават железопътните предприятия и управителите на инфраструктурата да минимизират прекъсванията и да подобрят работата на мрежата, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 11 от Директива 2001/14/ЕО.
   По-нататък, тъй като правната ѝ уредба не предвижда задължение да се провери дали определен сектор на пазара позволява надбавки с оглед постигане на пълно възстановяване на понесените от управителя на инфраструктурата разходи, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 8, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО.
   На последно място, като не е създала регулиращ орган, който при вземане на решения да е независим от всички управители на инфраструктура или кандидати, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 30, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО.

      (1)  ОВ L 237, 1991 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86.

      (2)  ОВ L 75, 2001 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66.


title: Дело C-121/17: Преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство), постъпило на 8 март 2017 г. — Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Limited (извършващо търговска дейност под наименованието „Mylan“)/Gilead Sciences Inc.

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/21

         Преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство), постъпило на 8 март 2017 г. — Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Limited (извършващо търговска дейност под наименованието „Mylan“)/Gilead Sciences Inc.
   (Дело C-121/17)
   (2017/C 151/28)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Limited (извършващо търговска дейност под наименованието „Mylan“)

      Ответник: Gilead Sciences Inc.

      Преюдициални въпроси

   Какви са критериите, за да се установи дали „продуктът е защитен с основен патент, който е в сила“ по смисъла на член 3, буква а) от Регламент № 469/2009 (1)?

      (1)  Регламент (EО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (OВ L 152, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-6/05: Решение на Съда (първи състав) от 14 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Medipac — Kazantzidis AE/Venizeleio-Pananeio (PE.S.Y. KRITIS) (Свободно движение на стоки — Директива 93/42/ЕИО — Придобиване от болнично заведение на медицински продукти с ЕС маркировка — Предпазни мерки — Обществена поръчка за доставка — Обществена поръчка под прага на прилагане на Директива 93/36/ЕИО — Принцип на равнопоставеност и задължение за прозрачност)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/2

         Решение на Съда (първи състав) от 14 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Medipac — Kazantzidis AE/Venizeleio-Pananeio (PE.S.Y. KRITIS)
   (Дело C-6/05) (1)

   (Свободно движение на стоки - Директива 93/42/ЕИО - Придобиване от болнично заведение на медицински продукти с „ЕС маркировка“ - Предпазни мерки - Обществена поръчка за доставка - Обществена поръчка под прага на прилагане на Директива 93/36/ЕИО - Принцип на равнопоставеност и задължение за прозрачност)
   (2007/C 183/02)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Symvoulio tis Epikrateias
   Страни в главното производство

      Ищец: Medipac — Kazantzidis AE

      Ответник: Venizeleio-Pananeio (PE.S.Y. KRITIS)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки (OВ L 199, стp. 1) и на Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно медицинските продукти (OВ 169, стр. 1) — Отхвърляне на оферта относно продукти с маркировка „ЕС“ — Качествен дефект на продуктите от гледна точка на опазване на общественото здраве и на специфичната употреба, за коята са предназначени — Процедура за доставка на медицински продукти на болнично заведение
   Диспозитив

               1.

               Принципът на равно третиране и задължението за прозрачност се противопоставят на това възлагащ орган, който е обявил процедура по покана за представяне на оферти за доставка на медицински продукти и е уточнил, че последните трябва да бъдат съответстващи на европейската фармакопея и снабдени със знака на Европейската общност „CE“, да отхвърли директно и извън рамките на защитната процедура, предвидена в членове 8 и 18 от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските продукти, съответно изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 година, предложените материали, ако последните са съобразени с техническото състояние, изисквано поради съображения, свързани със закрила на общественото здраве. Ако възлагащият орган счете, че посочените продукти могат да застрашат общественото здраве, той е длъжен да уведоми компетентния национален орган с оглед на откриване на посочената защитна процедура.

               2.

               Възлагащ орган, който е сезирал компетентния национален орган с оглед на откриване на защитната процедура, предвидена в членове 8 и 18 от Директива 93/42 по повод медицински продукти, носещи знака на Европейската общност „CE“, е длъжен да спре процедурата по покана за представяне на оферти до изхода на тази процедура, чийто резултат е задължителен за посочения орган. Ако прилагането на подобна процедура води до забавяне, което е в състояние да застраши дейността на публично болнично заведение, а оттам и общественото здраве, възлагащият орган има право да вземе — при спазване на принципа за пропорционалност — всички необходими временни мерки, за да си набави материалите, нужни за нормалната дейност на това болнично заведение.

      (1)  ОВ C 69, 19.3.2005 г.


title: Дело T-299/11: Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./СХВП (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Предоставяне на външни услуги за управление на програма и проект, и техническа консултация в областта на информационните технологии — Класиране на оферент в процедурата съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите — Критерии за възлагане — Равни възможности — Прозрачност — Явна грешка в преценката — Задължение за мотивиране — Извъндоговорна отговорност — Загуба на възможност)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/26

         Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./СХВП
   (Дело T-299/11) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на външни услуги за управление на програма и проект, и техническа консултация в областта на информационните технологии - Класиране на оферент в процедурата съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите - Критерии за възлагане - Равни възможности - Прозрачност - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност - Загуба на възможност))
   (2015/C 398/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Етелбрук, Люксембург); Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) и European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, впоследствие I. Ampazis, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: N. Bambara и M. Paolacci, подпомагани от P. Wytinck и B. Hoorelbeke, адвокати)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на СХВП, прието в процедура за възлагане на обществена поръчка AO/021/10 и озаглавено „Предоставяне на външни услуги за управление на програма и проект, и техническа консултация в областта на информационните технологии“, връчено на жалбоподателите с писмо от 28 март 2011 г., с което офертата на първия жалбоподател е класирана на трето място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите с оглед на сключването на рамков договор, и от друга страна, искания за обезщетения

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на СХВП, прието в процедура за възлагане на обществена поръчка AO/021/10 и озаглавено „Предоставяне на външни услуги за управление на програма и проект, и техническа консултация в областта на информационните технологии“, връчено на European Dynamics Luxembourg SA с писмо от 28 март 2011 г., с което неговата оферта е класирана на трето място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите с оглед на сключването на рамков договор, а офертите на Consortium Unisys SLU и Charles Oakes & Co. Sàrl, от една страна, и на ETIQ Consortium (by everis и Trasys), от друга страна, са класирани съответно на първо и на второ място.

               2)

               Европейският съюз трябва да обезщети понесената от European Dynamics Luxembourg вреда от загубата на възможност да му бъде възложено сключването на рамковия договор в качеството на първа договаряща страна съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите.

               3)

               Отхвърля искането за обезщетение в останалата част.

               4)

               В срок от три месеца от обявяването на настоящото решение страните следва да представят пред Общия съд размера на дължимите обезщетения, установен по общо съгласие.

               5)

               При липса на общо съгласие, в същия срок страните следва да представят пред Общия съд своите искания по размера на обезщетенията.

               6)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Съединени дела T-23/10 и Т-24/10: Решение на Общия съд от 6 февруари 2014 г. — Arkema France/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазари на калаени топлинни стабилизатори и на топлинни стабилизатори ЕСМ/естери — Решение, с което се констатират две нарушения на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Глоби — Продължителност на нарушението — Погасителна давност — Законен интерес от установяване на нарушение — Искане за изменение — Размер на глобите — Продължителност на нарушенията — Правомощия за пълен съдебен контрол)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/6

         Решение на Общия съд от 6 февруари 2014 г. — Arkema France/Комисия
   (Съединени дела T-23/10 и Т-24/10) (1)

   (Конкуренция - Картели - Европейски пазари на калаени топлинни стабилизатори и на топлинни стабилизатори ЕСМ/естери - Решение, с което се констатират две нарушения на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Глоби - Продължителност на нарушението - Погасителна давност - Законен интерес от установяване на нарушение - Искане за изменение - Размер на глобите - Продължителност на нарушенията - Правомощия за пълен съдебен контрол)
   2014/C 78/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Arkema France (Коломб, Франция) (представители: първоначално J. Joshua, barrister, и E. Aliende Rodríguez, адвокат, впоследствие J.-P. Gunther и C. Breuvart, адвокати) (дело T-23/10); и CECA SA (Ла Гарен- Коломб, Франция) (представители: първоначално J. Joshua, barrister, и E. Aliende Rodríguez, адвокат, впоследствие J.-P. Gunther и C. Breuvart, адвокати) (дело T-24/10)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Mojzesowicz, F. Ronkes Agerbeek и J. Bourke, подпомагани от J. Holmes, barrister)

      Предмет

   Искания за отмяна на Решение C(2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38.589 — Топлинни стабилизатори) и при условията на евентуалност — искания за намаляване на размера на глобите, наложени на жалбоподателите

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Осъжда Arkema France и CECA SA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-60/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Ragusa (Италия) на 9 февруари 2011 г. — Наказателно производство срещу Mohamed Mrad

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/8

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Ragusa (Италия) на 9 февруари 2011 г. — Наказателно производство срещу Mohamed Mrad
   (Дело C-60/11)
   2011/C 113/15
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Ragusa

      Страни в главното производство

   Mohamed Mrad

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли Директива 2008/115/ЕО (1) да се счита за пряко приложима във вътрешния правен ред в Италия, считано от 25 декември 2010 г.?

               2.

               Несъвместим ли е член 14, параграф 5б и параграф 5в от Законодателен декрет № 286/98, съответно изменен, с членове 15 и 16 от посочената общностна директива, така че за настоящия съд да възниква задължение да не прилага националната правна уредба?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело C-437/10: Определение на председателя на Съда от 20 май 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial de Vieira do Minho — Португалия) — Manuel Afonso Esteves/Axa — Seguros de Portugal SA

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/23

         Определение на председателя на Съда от 20 май 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial de Vieira do Minho — Португалия) — Manuel Afonso Esteves/Axa — Seguros de Portugal SA
   (Дело C-437/10) (1)

   2011/C 232/38
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело T-85/14: Решение на Общия съд от 10 февруари 2015 г.  — Infocit/СХВП — DIN (DINKOOL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „DINKOOL“  — По-ранна международна фигуративна марка „DIN“  — По-ранен национален търговски идентификатор „DIN“  — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/19

         Решение на Общия съд от 10 февруари 2015 г. — Infocit/СХВП — DIN (DINKOOL)
   (Дело T-85/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „DINKOOL“ - По-ранна международна фигуративна марка „DIN“ - По-ранен национален търговски идентификатор „DIN“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 096/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Infocit — Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Луанда, Ангола) (представител: A. Oliveira, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: DIN — Deutsches Institut für Normung eV (Берлин, Германия) (представител: M. Bagh, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 12 ноември 2013 г. (преписка R 1106/2012-2), постановено в производство по възражение със страни DIN — Deutsches Institut für Normung eV и Infocit — Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Infocit — Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda понася освен направените от него съдебни разноски и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

               3)

               DIN — Deutsches Institut für Normung eV понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело F-83/08: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 септември 2013 г. — Gheysens/Съвет (Публична служба — Договорно нает служител със спомагателни функции — Условия за назначаване — Функционална група — Съответствие между видовете задачи и функционалните групи — Срок на служба)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/35

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 септември 2013 г. — Gheysens/Съвет
   (Дело F-83/08) (1)

   (Публична служба - Договорно нает служител със спомагателни функции - Условия за назначаване - Функционална група - Съответствие между видовете задачи и функционалните групи - Срок на служба)
   2013/C 313/65
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Johan Gheysens (Malines, Белгия) (представители: първоначално S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, впоследствие S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Bauer и K. Zieleśkiewicz, впоследствие M. Bauer и J. Herrmann)

      Предмет

   Отмяна на решението на Съвета за определяне на условията за назначаване на жалбоподателя в частта, с която продължителността на договора му е ограничена на две години и той е класиран във функционална група III, степен 11, стъпка 1, както и установяване на незаконосъобразност на член 88 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности, тъй като разрешава подновяване на срочни договори в рамките общо на три години.Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Съвета на Европейския съюз за назначаване на г-н Gheysens в частта относно класирането му във функционална група III.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски на г-н Gheysens.

               4.

               Г-н Gheysens понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г., стр. 59.


title: Дело C-341/15: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien (Австрия), постъпило на 8 юли 2015 г. — Hans Maschek

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/3

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien (Австрия), постъпило на 8 юли 2015 г. — Hans Maschek
   (Дело C-341/15)
   (2015/C 346/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hans Maschek

      Ответник: Magistratsdirektion der Stadt Wien

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместима ли е с член 7 от Директива 2003/88/ЕО национална правна разпоредба като член 41а, параграф 2 от Wiener Besoldungsordnung 1994 (Правилник за възнагражденията на служителите на администрацията на град Виена от 1994 г.), която не предвижда каквото и да било финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск по смисъла на член 7 от Директива 2003/88/ЕО (1) за работник или служител, който е поискал прекратяване от определена дата на трудовото или служебното си правоотношение?
               В случай на отрицателен отговор, [съвместима ли е с член 7 от Директива 2003/88/ЕО] национална правна разпоредба, съгласно която всеки работник или служител, който е поискал прекратяване на трудовото или служебното си правоотношение, трябва да направи всичко необходимо, за да изчерпи неизползвания си платен годишен отпуск в оставащото му до това прекратяване време, като в такива случаи има право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск само ако е подал молба да го използва, считано от датата, на която е заявил желанието си за прекратяването на трудовото или служебното правоотношение, но не е бил в състояние да го изчерпи в частта, за която иска обезщетение?

               2)

               Следва ли да се приеме, че работникът или служителят има право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск в случаите, когато поради неработоспособност не е бил в състояние да го изчерпи непосредствено преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение само ако: а) е уведомил работодателя си за неработоспособността (например поради заболяване) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение), и б) е представил доказателство за неработоспособността си (например поради заболяване) (по-специално болничен лист) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение)?
               В случай на отрицателен отговор, съвместима ли е с член 7 от Директива 2003/88 национална правна разпоредба, съгласно която работник или служител, който поради неработоспособност не е бил в състояние да изчерпи платения си годишен отпуск непосредствено преди прекратяването на трудовото или служебното си правоотношение, има право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск само ако: а) е уведомил работодателя си неработоспособността (например поради заболяване) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото правоотношение), и б) е представил доказателство за неработоспособността си (например поради заболяване) (по-специално болничен лист) без ненужно забавяне (и следователно по принцип преди прекратяването на трудовото или служебното правоотношение)?

               3)

               Съгласно постоянната практика на Съда на Европейския съюз (вж. решения от 18 март 2004 г., C-342/01 [Gomez], т. 31, от 24 януари 2012 г., C-282/10 [Dominguez], т. 47 — 50 и от 3 май 2012 г., C-337/10 [Neidei], т. 37) държавите членки могат да приемат законови разпоредби, предвиждащи в полза на работника или служителя по-големи от гарантираните с член 7 от Директива 2003/88 минимални права по отношение на платения годишен отпуск и на обезщетението за неизползването му. Правата по член 7 от Директива 2003/88 имат непосредствен ефект (вж. решения от 24 януари 2012 г., C-282/10 [Dominguez], т. 34 — 36 и от 12 юни 2014 г., C-118/13 [Boilacke], т. 28).
               При такова тълкуване на член 7 от Директива 2003/88 фактът, че националният законодател е предвидил в полза на определена категория лица право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск, което значително надхвърля предвиденото в тази разпоредба от директивата, означава ли, че поради пряката приложимост на член 7 от Директива 2003/88 лицата, на които в нарушение на същата директива националният закон не е предоставил право на финансово обезщетение за неизползван платен годишен отпуск, имат право на такова обезщетение в значително по-голям от предвидения в посочената разпоредба от директивата размер също като лицата, които националната правна уредба поставя в по-благоприятно положение?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3)


title: Дело T-541/14: Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/СХВП — Vicente Gandía Pla (ILLIRIA) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността ILLIRIA — По-ранна словна марка на Общността CASTILLO DE LIRIA — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/40

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/СХВП — Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)
   (Дело T-541/14) (1)

   ((Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността ILLIRIA - По-ранна словна марка на Общността CASTILLO DE LIRIA - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 098/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl (Salice Salentino, Италия) (представители: D. Russo и V. Wellens, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: V. Melgar и H. Kunz)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Vicente Gandía Pla, SA (Chiva, Испания) (представител: I. Temiño Ceniceros, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 май 2014 г. (преписка R 917/2013-4) относно процедура по възражение между Vicente Gandía Pla, SA и Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-397/12: Жалба, подадена на 6 септември 2012 г. — Diputación Foral de Bizkaia/Комисия

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/15

         Жалба, подадена на 6 септември 2012 г. — Diputación Foral de Bizkaia/Комисия
   (Дело T-397/12)
   2012/C 319/29
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Diputación Foral de Bizkaia (Испания) (представител: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 2 от обжалваното решение, доколкото обявява за неправомерни помощите, предвидени с договорите, за които е извършено уведомяване на 15 април 2009 г., и при условията на евентуалност — доколкото обявява за неправомерна помощта, предвидена с договора относно терена;

               —

               да отмени членове 5 и 6 от обжалваното решение, доколкото при извършване на предвидената в член 108, параграф 2 от ДФЕС преценка за съвместимост с Договора Комисията се е основала на предпоставката, че става въпрос за неправомерни помощи;

               —

               във всички случаи да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното решение (1) квалифицира като неправомерни помощи, съответно съвместима и несъвместима с вътрешния пазар, два договора „относно терена“ и „относно жилищата“, сключени на 15 декември 2006 г. между, от една страна, дружеството Bizkailur S.A. (публично дружество, изцяло притежавано от Diputación) и, от друга страна, дружествата Habidite Technologies Pais Vasco S.A., Grupo Empresarial Afer S.L. и Grupo Habidite във връзка с откриването на фабрика Habidite в Алонсотеги.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания.

               1.

               Първото е, че е допусната грешка при прилагане на правото, състояща се в квалифицирането като неправомерни на помощите, предвидени в договорите от 2006 г., вследствие на тълкуването, че към тази дата е съществувало правнообвързващо и безусловно задължение за изплащане на помощите в полза на Habidite. Комисията не взема предвид правните последици от тълкуването на договорите в съответствие с нормите на вътрешното право, които ги уреждат (в частност член 1 258 от Гражданския кодекс).

               2.

               Второто, изложено при условията на евентуалност по отношение на първото, е, че в обжалваното решение е допусната грешка при прилагане на правото, състояща се в обявяване за неправомерна на помощта, включена в т.нар. „договор относно терена“, тъй като не е взето предвид, че посоченият договор изрично поставя правомерността като условие за изпълнението му („ако е правно възможно“), и по този начин са нарушени чрез неправилно тълкуване и прилагане член 108, параграф 3 от ДФЕС и член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (2).

               3.

               Третото е, че е нарушен член 6, параграф 1 от Регламент № 659/1999 и общият принцип на добра администрация и в частност процесуалните права и гаранции на Diputación като заинтересована страна в производството, предвидено в член 108, параграф 2 от ДФЕС, тъй като на практика неоснователно е направено невъзможно, затруднено е или е ограничено адекватното ѝ участие в административното производство пред Комисията и ефективното и надлежно изразяване на становището ѝ относно това дали при всяко положение става въпрос за неправомерни помощи.

               4.

               Четвъртото е, че липсват мотиви или мотивите са опорочени, тъй като Комисията е разгледала съвместимостта по член 108, параграф 2 от ДФЕС като е изходила от предпоставката, че става въпрос за неправомерни помощи, а не за помощи, за които е направено уведомяване.

      (1)  Решение на Европейската комисия от 27 юни 2012 г. относно държавна помощ № SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009), Habidite Alonsotegui (COM (2012) 4194 окончателен).

      (2)  ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело C-272/10: Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 31 май 2010 г. — Souzana Berkizi-Nikolakaki/Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.) и Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/25

         Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 31 май 2010 г. — Souzana Berkizi-Nikolakaki/Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.) и Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
   (Дело C-272/10)
   ()
   2010/C 221/40
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis

      Страни в главното производство

      Ищец: Souzana Berkizi-Nikolakaki

      Ответници: Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.) и Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместими ли са разпоредбите на член 11, втора алинея от Президентски декрет № 164/2004, съгласно които, за да се установи изпълнението на условията за преобразуване на срочните трудови договори в безсрочни трудови договори, работникът трябва да се обърне към компетентния орган в преклузивния двумесечен срок от влизането в сила на този декрет с молба, съдържаща доказателствата за изпълнение на посочените условия, с целта с оглед на член 139, алинея втора ЕО, и с постигането на резултат с оглед на член 249, трети параграф ЕО, на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, като се има пред вид, че с изтичането на този срок работникът губи правото да преобразува своя договор, ако не е подал молбата си в двумесечния срок?

               2.

               Като се има пред вид целта на Директива 1999/70/ЕО с оглед на член 139, алинея втора ЕО, достатъчно ли е, че двумесечният срок за нуждите на работниците, попадащи в приложното поле на член 11 от Президентски декрет № 164/2004 и за постигането на резултат по отношение на целите на тази директива, съгласно член 249, трети параграф ЕО, е определен само с публикуване на член 11 от Президентски указ № 164/2004 в Държавния вестник [на Гръцката република]?

               3.

               Представлява ли неудължаването на двумесечния срок, в сравнение с удължаването на сходни срокове, разрешавано с равностойни законови разпоредби, предхождащи Президентски декрет № 164/2004, намаляване на общото равнище на закрила на работниците в нарушение на клауза 8, точка 3 от Директива 1999/70/ЕО?


title: Дело C-39/11: Решение на Съда (трети състав) от 7 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — VBV — Vorsorgekasse AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA) (Свободно движение на капитали — Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Професионални осигурителни фондове — Инвестиране на активи — Колективни инвестиционни фондове, установени в друга държава членка — Инвестиране в такива фондове, което се допуска само ако последните са получили разрешение да търгуват дяловете си на територията на страната)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/4

         Решение на Съда (трети състав) от 7 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — VBV — Vorsorgekasse AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
   (Дело C-39/11) (1)

   (Свободно движение на капитали - Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС - Професионални осигурителни фондове - Инвестиране на активи - Колективни инвестиционни фондове, установени в друга държава членка - Инвестиране в такива фондове, което се допуска само ако последните са получили разрешение да търгуват дяловете си на територията на страната)
   2012/C 217/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: VBV — Vorsorgekasse AG

      Ответник: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 63 и сл. ДФЕС — Свободно движение на капитали — осигурителен фонд, който инвестира задължителните вноски на наети и самонаети лица, предназначени за финансиране на плащанията при пенсиониране — Правна уредба на държава членка, която ограничава тези инвестиции до фондове, получили разрешение да търгуват дяловете си на територията на страната

      Диспозитив

   Член 63, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която позволява на професионален осигурителен фонд или на предприятието за колективно инвестиране, учредено от него за да управлява авоарите му, да инвестира посочените авоари в дялове от установен в друга държава членка колективен инвестиционен фонд само ако последният е получил разрешение да търгува дяловете си на територията на страната.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Съединени дела C-317/08—C-320/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от Giudice di Pace di Ischia, Италия) — Rosalba Alassini (C-317/08) и Filomena Califano/Wind SpA (C-318/08) и Lucia Anna Giorgia Iacono/Telecom Italia SpA (C-319/08) и Multiservice Srl/Telecom Italia SpA (C-320/08) (Преюдициално запитване — Принцип на ефективна съдебна защита — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/22/ЕО — Универсална услуга — Спорове между крайни потребители и доставчици — Задължителен опит за постигане на споразумение в извънсъдебна помирителна процедура)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от Giudice di Pace di Ischia, Италия) — Rosalba Alassini (C-317/08) и Filomena Califano/Wind SpA (C-318/08) и Lucia Anna Giorgia Iacono/Telecom Italia SpA (C-319/08) и Multiservice Srl/Telecom Italia SpA (C-320/08)
   (Съединени дела C-317/08—C-320/08) (1)

   (Преюдициално запитване - Принцип на ефективна съдебна защита - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/22/ЕО - Универсална услуга - Спорове между крайни потребители и доставчици - Задължителен опит за постигане на споразумение в извънсъдебна помирителна процедура)
   2010/C 134/04
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Giudice di Pace di Ischia

      Страни в главното производство

      Ищци: Rosalba Alassini (C-317/08), Filomena Califano (C-318/08), Lucia Anna Giorgia Iacono (C-319/08), Multiservice Srl (C-320/08)

      Ответници: Telecom Italia SpA (C-317/08), Wind SpA (C-318/08) Telecom Italia SpA (C-319/08), Telecom Italia SpA (C-320/08)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Giudice di Pace di Ischia — Тълкуване на Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213), на Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89) и на член 6 от Европейската конвенция за правата на човека — Спорове в областта на електронните съобщения между крайни потребители и оператори, насочени към обезщетяване на вредите, понесени поради твърдяно неизпълнение на договора с предмет предоставяната от оператора телефонна услуга — Национална правна уредба, която предвижда задължителен опит за помирение преди предявяването на иск по съдебен ред — Възможност за предявяване на иск по съдебен ред, без да се прибягва до опита за помирение

      Диспозитив

               —

               Член 34 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, по силата на която при спорове в областта на електронните съобщителни услуги между крайни потребители и доставчици на такива услуги относно предоставени от същата директива права трябва да се направи задължителен опит за постигане на споразумение в извънсъдебна помирителна процедура като условие за допустимост на исковете по съдебен ред.

               —

               Принципите на равностойност и ефективност, както и принципът на ефективна съдебна защита също допускат национална правна уредба, която изисква за такива спорове предварително прилагане на извънсъдебна помирителна процедура, когато тази процедура не води до задължително за страните решение, не забавя съществено предявяването на иск по съдебен ред, спира погасителната давност за съответните права и не причинява разходи или причинява незначителни разходи за страните, доколкото обаче заявление за посочената помирителна процедура може да се подава не само по електронен път и доколкото в изключителни случаи са допустими временни мерки, когато неотложността на положението ги налага.

      (1)  ОВ C 236 от 13.9.2008 г.


title: Дело T-414/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2011 г. — Companhia Previdente/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Решение на Комисията за налагане на глоба — Банкова гаранция — Молба за спиране на изпълнението — Финансова вреда — Липса на извънредни обстоятелства — Липса на неотложност)

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/17

         Определение на председателя на Общия съд от 10 юни 2011 г. — Companhia Previdente/Комисия
   (Дело T-414/10 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията за налагане на глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на извънредни обстоятелства - Липса на неотложност)
   2011/C 219/25
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Companhia Previdente — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Лисабон, Португалия) (представители: D. Proença de Carvalho и J. Caimoto Duarte, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, V. Bottka и P. Costa de Oliveira, подпомагани от M.J. Marques Mendes, avocat)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), както и молба за освобождаване от задължението да се предостави банкова гаранция, за да се избегне незабавното принудително събиране на глобата, наложена по силата на член 2 от посоченото решение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-261/12 P: Жалба, подадена на 29 май 2012 г. от Annunziata Del Prete срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 27 март 2012 г. по дело T-420/10, Giorgio Armani/СХВП

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/14

         Жалба, подадена на 29 май 2012 г. от Annunziata Del Prete срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 27 март 2012 г. по дело T-420/10, Giorgio Armani/СХВП
   (Дело C-261/12 P)
   2012/C 227/20
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Annunziata Del Prete (представител: R. Bocchini, avvocato)

      Други страни в производството: Giorgio Armani SpA, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло Решение от 27 март 2012 г. на Общия съд на Европейския съюз и в резултат да се потвърди решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 юли 2010 г., съобщено на 19 юли 2010 г., тъй като е в пълно съответствие с уредбата, предвидена в Регламента относно марката на Общността (1) и по-специално с член 8, параграф 1, буква б), посочен единствено във възражение № B1309485,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, разходи и хонорари.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Оспорване на графичното сходство и, доколкото е подходящо, на фонетичното сходство между марката на Общността № 6314462 „AMICI JUNIOR“ и италианските национални фигуративни марки № 912114 „AJ ARMANI JEANS“ и № 998554 „ARMANI JUNIOR“.

               2.

               Прилагане на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 и на принципа на известност в обжалваното съдебно решение, при липса на съответно обжалване от страна на ответника, Giorgio Armani S.p.A.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-604/13: Жалба, подадена на 20 ноември 2013 г. — Levi Strauss/СХВП — L&O Hunting Group (101)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/32

         Жалба, подадена на 20 ноември 2013 г. — Levi Strauss/СХВП — L&O Hunting Group (101)
   (Дело T-604/13)
   2014/C 24/58
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Levi Strauss & Co. (Сан Франциско, Съединени щати) (представители: адв. V. von Bomhard и адв. J. Schmitt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: L&O Hunting Group GmbH (Исни им Алгой, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 септември 2013 г., постановено по преписка R 1538/2012-2,

               —

               да осъди ответника и встъпилата страна, в случай че има такава, да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „101“ за стоки от класове 13, 25 и 28 — заявка за марка на Общността № 9 446 634

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „501“ за стоки от класове 16, 18 и 25, регистрирана като марка на Общността под № 26 708

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-601/13: Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 25 ноември 2013 г. — AMBISIG-Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda/NERSANT-Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria Lda

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/8

         Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 25 ноември 2013 г. — AMBISIG-Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda/NERSANT-Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria Lda
   (Дело C-601/13)
   2014/C 39/13
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Ищец: AMBISIG-Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda

      Ответник: NERSANT-Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria Lda

      Преюдициален въпрос

   За възлагането на предоставянето на услуги от интелектуален характер — по обучение и консултиране, Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година, съответно изменена, допуска ли след коефициентите, съставящи критерия за възлагане на офертите в процедура по обществена поръчка, да се предвиди коефициент, по който се оценяват екипите, конкретно предложени от предприятията за изпълнение на поръчката, който отчита съответните състави, доказания опит и анализа на биографиите?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело T-382/06: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Tomkins/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Отговорност за неправомерното поведение — Продължителност на нарушението)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/21

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Tomkins/Комисия
   (Дело T-382/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Продължителност на нарушението)
   2011/C 145/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tomkins plc (Лондон, Обединено кралство) (представители: T. Soames, S. Jordan, solicitors, и J. Joshua, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от S. Kinsella и K. Daly, solicitors)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги) и искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя с посоченото решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1 от Решение C(2006) 4180 на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги) по отношение на Tomkins plc в частта, която се отнася до периода между 31 декември 1988 г. и 29 октомври 1993 г.

               2.

               Определя глобата, наложена на Tomkins с член 2, буква з) от Решение C(2006) 4180, на 4,25 милиона евро, 3,4 милиона евро от които се дължат при условията на солидарност с Pegler Ltd.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело T-283/07: Иск, предявен на 24 юли 2007 г. — Tailor/СХВП (Десен заден джоб)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/16

         Иск, предявен на 24 юли 2007 г. — Tailor/СХВП (Десен заден джоб)
   (Дело T-283/07)
   (2007/C 235/29)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Tom Tailor GmbH (Хамбург, Германия) (представители: Rechtsanwälte S. O. Gillert, K. Vanden Bossche и F. Schiwek)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 15 май 2007 г. (дело R 668/2006-1);

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „Десен заден джоб“ за стоки от клас 25 (заявка № 4 287 769).

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като заявената фигуративна марка има достатъчно отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1); (Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-358/08: Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. — Испания/Комисия (Кохезионен фонд — Регламент (ЕО) № 1164/94 — Проект за подобряване на пречиствателната мрежа в Сарагоса — Частична отмяна на финансовата помощ — Обществени поръчки — Понятие за строеж — Член 14, параграфи 10 и 13 от Директива 93/38/ЕИО — Разделяне на обществените поръчки — Оправдани правни очаквания — Задължение за мотивиране — Срок за приемане на решение — Определяне на финансовите корекции — Член З, параграф 2 от приложение II към Регламент № 1164/94 — Пропорционалност — Погасителна давност)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/29

         Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-358/08) (1)

   (Кохезионен фонд - Регламент (ЕО) № 1164/94 - Проект за подобряване на пречиствателната мрежа в Сарагоса - Частична отмяна на финансовата помощ - Обществени поръчки - Понятие за строеж - Член 14, параграфи 10 и 13 от Директива 93/38/ЕИО - Разделяне на обществените поръчки - Оправдани правни очаквания - Задължение за мотивиране - Срок за приемане на решение - Определяне на финансовите корекции - Член З, параграф 2 от приложение II към Регламент № 1164/94 - Пропорционалност - Погасителна давност)
   2013/C 252/45
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално J. Rodríguez Cárcamo, впоследствие A. Rubio González, abogados del Estado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana и A. Steiblytė)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2008) 3249 на Комисията от 25 юни 2008 г. за намаляване на помощта, предоставена в рамките на Кохезионния фонд на Кралство Испания по проект № 96/11/61/018 — „Saneamiento de Zaragoza“, с Решение C(96) 2095 на Комисията от 26 юли 1996 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело C-6/13 P: Определение на Съда от 7 ноември 2013 г. — IDT Biologika GmbH/Европейска комисия (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Обществени поръчки за доставка — Процедура за възлагане на обществена поръчка за доставката на противобясна ваксина в Сърбия — Отхвърляне на офертата — Явно недопустима или явно неоснователна жалба)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/4

         Определение на Съда от 7 ноември 2013 г. — IDT Biologika GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-6/13 P) (1)

   (Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Обществени поръчки за доставка - Процедура за възлагане на обществена поръчка за доставката на противобясна ваксина в Сърбия - Отхвърляне на офертата - Явно недопустима или явно неоснователна жалба)
   2013/C 377/07
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: IDT Biologika GmbH (представители: R. Gross и T. Kroupa, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и T. Scharf)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (втори състав) от 25 октомври 2012 г. по дело IDT Biologika/Комисия (T–503/10), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на решението на делегацията на Европейския съюз в Република Сърбия от 10 август 2010 г., с което на обединение от дружества под ръководството на дружеството „Biovet a.s.“ се възлага обществена поръчка, референтен номер EuropAid/129809/C/SUP/RS, за доставката на противобясна ваксина за нуждите на ваксинационните кампании в Сърбия и се отхвърля офертата на жалбоподателя — Превишаване на границите, които следва да съобразява Комисията при упражняване на правото си на преценка

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда IDT Biologika GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г.


title: Дело C-275/15: Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), постъпило на 8 юни 2015 г. — ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/21

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), постъпило на 8 юни 2015 г. — ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited
   (Дело C-275/15)
   (2015/C 279/26)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Ищци: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

      Ответници: TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

      Встъпили страни: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited

      Преюдициални въпроси

   Относно тълкуването на член 9 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (1) (наричана по-нататък „Директивата“), по-конкретно на израза „Настоящата директива не засяга разпоредбите, отнасящи се по-специално до […]достъпа до кабела на радио- и телевизионните услуги“:

               1)

               Позволява ли цитираният израз разпоредба от национално законодателство да продължи да се прилага като се изхожда от обхвата на понятието „кабел“, както е определено в националното законодателство, или обхватът на тази част от член 9 се определя от значението на понятието „кабел“, дефинирано в правото на ЕС?

               2)

               Ако понятието „кабел“ в член 9 е дефинирано в правото на ЕС, какво е неговото значение? По-конкретно:

                           а)

                           има ли специфично от технологична гледна точка значение, което се ограничава до традиционните кабелни мрежи, управлявани от доставчици на конвенционални кабелни услуги?

                           б)

                           евентуално, има ли неутрално от технологична гледна точка значение, което включва функционално сходни услуги, пренасяни чрез интернет?

                           в)

                           и в двата случая, включва ли пренос на микровълнова енергия между фиксирани наземни точки?

               3)

               Прилага ли се цитираният израз към 1) разпоредби, които изискват кабелни мрежи да препредават определени телевизионни предавания или към 2) разпоредби, които разрешават препредаването чрез кабел на телевизионни предавания, а) когато препредаването е едновременно и ограничено до териториите, за които телевизионните предавания са предназначени да бъдат приемани, и/или б) когато се препредават телевизионни предавания по канали, за които се прилагат определени задължения за обществена услуга?

               4)

               Ако обхватът на понятието „кабел“ по смисъла на член 9 е определен в националното законодателство, следва ли националната разпоредба да зачита принципите на ЕС за пропорционалност и справедлив баланс между правата на носителите на авторско право, собствениците на кабел и обществения интерес?

               5)

               Прилага ли се член 9 само за националните разпоредби, действащи към датата на приемане на Директивата, датата на която тя влиза в сила, или крайната дата за прилагането ѝ, или се прилага и по отношение на приети по-късно национални разпоредби, които се отнасят до достъпа до кабела на радио- и телевизионните услуги?

      (1)  OВ L 167, стp. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.


title: Дело C-306/11: Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. от XXXLutz Marken GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 24 март 2011 г. по дело T-54/09, XXXLutz Marken GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Natura Selection S.L.

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/12

         Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. от XXXLutz Marken GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 24 март 2011 г. по дело T-54/09, XXXLutz Marken GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Natura Selection S.L.
   (Дело C-306/11)
   2011/C 238/17
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: XXXLutz Marken GmbH (представител: H. Pannen, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството:

               —

               Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

               —

               Natura Selection S.L.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Общият съд нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1), тъй като приел, че знаците „Linea Natura Natur hat immer Stil“ и „natura selection“ са сходни, само защото и двата знака съдържат словния елемент „natura“. Този словен елемент обаче не бил определящият елемент на по-ранната марка на Общността.
   При преценката относно сходството на знаците Общият съд изходил от неправилно от правна гледна точка разбиране на понятията „отличителен характер“ и „описателен характер“.
   На следващо място, изводите на Общия съд във връзка със сходството на знаците били противоречиви и в това отношение показвали, че е налице липса на мотиви.
   В допълнение, Общият съд постановил обжалваното съдебно решение въз основа на изопачени факти. Обратно на констатациите на Общия съд, в производството пред отдела по споровете и пред апелативния състав жалбоподателят вече доказал, че съществува връзка между разглежданите стоки и словния елемент „natura“.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-295/15 P: Определение на Съда (девети състав) от 22 юни 2016 г. — Matratzen Concord GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Марка на Европейския съюз — Словна марка на Европейския съюз „ARKTIS“ — Искане за отмяна — Реално използване на марката — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 51, параграф 1, буква a) — Форма на използване на марката — Доказателства за използване на марката — Съгласие на притежателя — Частичен отказ на искането за отмяна)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/12

         Определение на Съда (девети състав) от 22 юни 2016 г. — Matratzen Concord GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita
   (Дело C-295/15 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Марка на Европейския съюз - Словна марка на Европейския съюз „ARKTIS“ - Искане за отмяна - Реално използване на марката - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 51, параграф 1, буква a) - Форма на използване на марката - Доказателства за използване на марката - Съгласие на притежателя - Частичен отказ на искането за отмяна))
   (2016/C 343/17)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (представител: I. Selting, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schfko), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (представител: K. Schulze Horn, Rechtsanwältin)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Matratzen Concord GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.