title: Дело C-673/13 P: Жалба, подадена на 17 декември 2013 г. от Европейската комисия срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 8 октомври 2013 г. по дело T-545/11, Stichting Greenpeace Nederland and Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Европейска комисия

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/10

      Жалба, подадена на 17 декември 2013 г. от Европейската комисия срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 8 октомври 2013 г. по дело T-545/11, Stichting Greenpeace Nederland and Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Европейска комисия
      (Дело C-673/13 P)
      (2014/C 71/17)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Smulders, P. Oliver, P. Ondrůšek)

         Други страни в производството: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да отмени решението на Общия съд;

                  —

                  Съгласно член 61 Статута на Съда или сам да постанови окончателно решение по първото и третото основания или да върне делото на Общия съд за постановяване на решение по тези основания; и

                  —

                  Да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се изтъкват три основания, а именно, че Общият съд е тълкувал неправилно понятието за информация,„свързана с емисии в околната среда“ в изречение първо на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) №1367/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (1) („Орхуския регламент“) и отхвърлил становището на Комисията, че това понятие трябва да се тълкува последователно и съгласувано в светлината на другите разглеждани разпоредби. Това основание се подразделя на три части:

                  i)

                  Общият съд е допуснал грешка, като не е взел предвид необходимостта да се осигури „вътрешна“ съгласуваност на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2), във връзка с член 6, параграф 1 от Орхуския регламент, в светлината на член 4, параграф 4 Конвенцията за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда, подписана в Орхус на 25 юни 1998 г. („Орхуската конвенция“);

                  ii)

                  Общият съд не е взел предвид разпоредбите, свързани с поверителността, конкретно в законодателството в областта на пускането на пазара на продукти за растителна защита, а именно Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (3) и Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (4); и

                  iii)

                  Общият съд е допуснал грешка в преценката на необходимостта член 6, параграф 1 от Орхуския регламент да се тълкува доколкото е възможно в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз и със Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуалната собственост (TRIPS).

         (1)  ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126.

         (2)  ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.

         (3)  ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30.

         (4)  ОВ L 309, стр. 1.


title: Дело T-80/15 P: Жалба, подадена на 19 февруари 2015 г. от Luigi Macchia срещу определението, постановено на 12 декември 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-63/11, RENV, Macchia/Комисия

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/33

         Жалба, подадена на 19 февруари 2015 г. от Luigi Macchia срещу определението, постановено на 12 декември 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-63/11, RENV, Macchia/Комисия
   (Дело T-80/15 P)
   (2015/C 127/45)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Macchia (Рим, Италия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба от 12 декември 2014 г. по дело F-63/11 RENV,

               —

               с оглед на това да уважи исканията на жалбоподателя в първоинстанционното производство и следователно:

                           —

                           да обяви жалбата му за допустима,

                           —

                           като главно искане:

                                       —

                                       да отмени мълчаливия отказ от 12 август 2010 г. на генералния директор на OLAF, в качеството му на ООСД, да поднови договора му, предвид липсата на отговор на молбата му от 12 април 2010 г.,

                                       —

                                       да отмени, доколкото е необходимо, решението, прието на 22 февруари 2011 г. от ООСД, с което се отхвърля жалбата му по административен ред, подадена на основание член 90, параграф 2 от Правилника,

                                       —

                                       вследствие на което да възстанови жалбоподателя на длъжността, която е заемал в OLAF, чрез продължаване на договора му съгласно изискванията на Правилника,

                           —

                           при условията на евентуалност, в случай че изложеното по-горе искане за възстановяване на работа не бъде уважено, да осъди Комисията да обезщети жалбоподателя за претърпените от него имуществени вреди, оценени неокончателно и по справедливост като разликата между възнаграждението, получавано като срочно нает служител в OLAF, и възнаграждението, получавано на заеманата от него понастоящем длъжност (т.е около 3  000 EUR месечно), поне за срок, приблизително равняващ се на срока на първоначалния му договор (четири години) и за по-дълъг срок в хипотезата, при която посоченият договор би бил подновен за трети път, като по този начин за него би възникнало право да сключи договор за неопределено време,

                           —

                           във всички случаи да осъди ответника да заплати сума, определена неокончателно и по справедливост на 5  000 EUR, като обезщетение за претърпените неимуществени вреди, заедно с лихва за забава в размер на законоустановената лихва към датата на съдебното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, в това число и направените в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на едно-единствено основание, изведено от нарушение на член 81 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба (СПС), нарушение на обхвата на съдебния контрол на СПС, нарушение на задължението за мотивиране, изопачаване на фактите по делото и допусната от СПС фактическа грешка в констатациите, основани на материалите по делото.


title: Дело T-551/11: Определение на Общия съд от 5 февруари 2013 г. — BSI/Съвет (Жалба за отмяна — Дъмпинг — Разширяване на обхвата на антидъмпинговото мито, наложено върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай, върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия — Несвързан вносител — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Липса на лично засягане — Подзаконов акт, който включва мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/17

         Определение на Общия съд от 5 февруари 2013 г. — BSI/Съвет
   (Дело T-551/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Дъмпинг - Разширяване на обхвата на антидъмпинговото мито, наложено върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай, върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия - Несвързан вносител - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Липса на лично засягане - Подзаконов акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост)
   2013/C 86/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Brugola Service International Srl (BSI) (Cassano Magnago, Италия) (представители: S. Bariatti и M. Farneti, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и P. Mahnič Bruni, подпомагани първоначално от G. Berrisch и M. de Morpurgo, а впоследствие от G. Berrisch, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и D. Grespan)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 723/2011 на Съвета от 18 юли 2011 година за разширяване обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 91/2009 върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия, с деклариран или не произход от Малайзия (ОВ L 194, стр. 6)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Brugola Service International Srl (BSI) да заплати направените от него съдебни разноски и разноските на Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


title: Дело C-335/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Craiova (România) на 6 юли 2010 г. — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/7

         Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Craiova (România) на 6 юли 2010 г. — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan
   (Дело C-335/10)
   ()
   2010/C 274/10
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Craiova

      Страни в главното производство

      Ищец: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Ответник: Claudia Norica Vijulan

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 110, първа алинея ДФЕС (предишен член 90 ЕО) да се тълкува в смисъл, че забранява на държава членка да въвежда данък с характеристиките на данъка върху замърсяването, уреден от OUG № 50/2008, изменен с OUG № 218/2008, като се има предвид, че от посочения данък са освободени моторните превозни средства M1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4 и с цилиндрична мощност по-малко от 2 000 cm3, както и всички моторни превозни средства N1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в Румъния или в друга държава членка в периода от 15 декември 2008 г. до 31 декември 2009 г., но не и регистрираните преди 15 декември 2008 г. подобни или конкурентни употребявани моторни превозни средства с произход от друга държава членка, и като се има предвид, че посоченият данък може да представлява вътрешен данък върху стоките с произход от други държави членки, който е косвено дискриминиращ спрямо данъците върху местните стоки, и осигурява закрила на местното производство на нови коли?

               2)

               Трябва ли член 110, първа алинея ДФЕС (предишен член 90 ЕО) да се тълкува в смисъл, че забранява на държава членка да въвежда данък с характеристиките на данъка върху замърсяването, установен с OUG № 50/2008, изменен с OUG № 218/2008, като се има предвид, че от посочения данък са освободени моторните превозни средства M1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4 и с цилиндрична мощност по-малко от 2 000 cm3, както и всички моторни превозни средства N1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в Румъния или в друга държава членка в периода от 15 декември 2008 г. до 31 декември 2009 г., но не и превозните средства с различни от горепосочените технически характеристики, регистрирани през същия период в други държави членки, като се има предвид че посоченият данък може да представлява вътрешен данък върху стоките с произход от други държави членки, който е косвено дискриминиращ спрямо данъците върху местните стоки и осигурява закрила на местното производство на нови коли?


title: Дело C-198/08: Иск, предявен на 14 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/10

         Иск, предявен на 14 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-198/08)
   (2008/C 197/15)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Mölls)

      Ответник: Република Австрия
   Искания на ищеца

               —

               1. Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 9, параграф 1 от Директива 95/59/EО на Съвета от 27 ноември 1995 година (1), като е приела и запазила в сила правни разпоредби, съгласно които минималните продажни цени за цигари и за фино нарязан тютюн за свиване на цигари се определят от държавата.

               —

               2. Да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Тютюневите изделия представляват една от трите групи стоки, които на общностно ниво са предмет на хармонизирана уредба на акциза. Директива 95/59/EО съдържа някои общи разпоредби, приложими за всички тютюневи изделия, като регламентира също структурата на акциза върху цигарите. Член 9, параграф 1 установява принципа, че производителите както и вносителите имат право да определят максималната цена на тютюневите изделия. Тази разпоредба не само гарантира, че за облагаемата основа във всички държави-членки се прилагат едни и същи принципи, но тя същевременно предотвратява държавното регулиране на цените, с която се нанася вреда на конкуренцията и на вътрешния пазар, да попречи на осъществяването на целите на директивата.
   С въведената през 2006 г. в Австрия правна уредба, съгласно която минималните цени на цигарите и на фино нарязания тютюн за свиване на цигари се определят от държавните органи, се нарушавала посочената разпоредба на Директива 95/59/EО. Определянето на минимални цени премахвало разликите в цените на различните продукти, които разлики можели да съществуват поради различните фактори при ценообразуването, като цените на дребно се повишавали пряко от долния ценови праг до едно минимално ценово равнище. Такъв механизъм неизбежно водел до нарушения в търговските потоци между държавите-членки, дори ако минималната цена бъде изведена от средната пазарна цена както в Австрия.
   Към интересите, които държавите-членки могат да преследват чрез търговската си и данъчната си политика, спада естествено и интересът от опазване на общественото здраве. В него се включва също целта цените на тютюневите изделия да бъдат поддържани на високо ниво. Доколкото обаче държавите-членки могат да постигнат тази цел изцяло по пътя на данъчното облагане, за тях не било възможно да се позовават на подобни интереси, за да дерогират от въпросната разпоредба на директивата, тъй като така те биха нанесли вреда на функционирането на общия пазар.
   Според Комисията данъчното облагане е ефикасно и удовлетворяващо средство за регулиране на цените. Примерите от други държави-членки показват също, че тютюневите изделия могат да бъдат оскъпени от самата данъчна тежест, тъй като нивото на данъчно облагане може да бъде променяно по желание в посока на неговото нарастване, с цел извеждане на крайната цена на високо ниво, независимо от маржа на печалбата на съответните производители и/или степента, в която те са готови да продават без печалба или дори на загуба. Този подход, при който данъчното облагане действа като обективен фактор по отношение на разходите, предотвратява не само отрицателните последици, които минималните цени оказват върху конкуренцията, но и друг недостатък, свързан с маржовете, а именно гарантиране на свободата на действие на производителите на тютюневи изделия. Подобен резултат по никакъв начин не допринасял за опазване на здравето, а по-скоро бил насочен срещу тази цел. Комисията също така е убедена, че желаното опазване на общественото здраве може да бъде гарантирано с активна и успешна държавна данъчна политика, без да е необходимо да се прибягва до минимални цени, несъвместими с член 9 от Директива 95/59/EО.

      (1)  ОВ L 291, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 5.


title: Дело C-446/11 P: Жалба, подадена на 30 август 2011 г. от Европейската комисия срещу решението на Общия съд (шести разширен състав), постановено на 16 юни 2011 г. по дело T-196/06, Edison/Комисия

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/27

         Жалба, подадена на 30 август 2011 г. от Европейската комисия срещу решението на Общия съд (шести разширен състав), постановено на 16 юни 2011 г. по дело T-196/06, Edison/Комисия
   (Дело C-446/11 P)
   2011/C 311/45
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и V. Bottka)

      Друга страна в производството: Edison SpA

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г., връчено на Комисията на 20 юни 2011 г.,

               —

               да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               Съдът да не се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване,

               —

               в случай, че Съдът намери, че може да вземе решение по същество, да отхвърли първоинстанционната жалба и да осъди Edison SpA да заплати съдебните разноски по производствата пред двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.

               i)

               Общият съд нарушава член 253 ЕО във връзка с член 81 ЕО, тъй като е определил неправилно предмета и обхвата на задължението за мотивиране по отношение вменяването на отговорността за нарушение на член 81 ЕО на дружеството, притежаващо целия капитал на дружеството, което участва пряко в нарушението — вменяване на отговорност, основано на презумпция, която трябва да бъде съответно оборена. По-специално Общият съд не е взел предвид контекста и правните норми, уреждащи материята, в частност тежестта на доказване, възложена на жалбоподателя. Общият съд неправилно приема, че Комисията има задължение за мотивиране във връзка с „нелишени от значение“ доводи, без да изисква, както е трябвало да направи, тези доводи да са можели да оборят презумпцията за отговорност на дружеството майка.

               ii)

               При условията на евентуалност, Общият съд нарушава членове 230 и 253 ЕО доколкото стига до извода, че мотивите към решението са непълни. На първо място, той е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с тълкуването на обжалваното решение, пропускайки да разгледа някои относими пасажи. На второ място, той е смесил въпроси относно мотивите и въпроси относно съществото при отказа си да вземе предвид обясненията, предоставени в обжалваното решение, постановявайки или че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя, или че тези обяснения не са били убедителни.

               iii)

               Общият съд нарушава членове 230 и 253 ЕО и принципите на правото на Съюза във връзка с правото на защита и правото на изслушване пред съдилищата на Съюза. Всъщност Общият съд неправилно е постановил, че Комисията не може да се позове на доводи, които не са посочени в изложението на възраженията или не са възпроизведени в решението в отговор на доводите на жалбоподателя, целящи да оборят презумпцията за отговорността на дружеството майка. Това важи по-специално когато, както в настоящото дело, става въпрос за документи, на които се позовава жалбоподателят, или за които той е знаел и не е можел да изключи вероятността Комисията да ги вземе предвид като доказателства срещу него, или когато той е могъл основателно да заключи от въпросните документи какви изводи е възнамерявала да изведе от тях Комисията.

               iv)

               Общият съд нарушава член 230 ЕО във връзка с членове 231 и 253 ЕО, като неправилно постановява, че трябва да отмени обжалваното решение поради непълнота на мотивите, въпреки че приетото в него разрешение е правилно по същество.


title: Дело T-375/06: Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — Viega/Комисия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/26

         Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — Viega/Комисия
   (Дело T-375/06)
   (2007/C 42/47)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Viega GmbH & Co. KG (Attendorn, Германия) (представители: J. Burrichter, T. Mäger и F. W. Bulst, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени член 1, параграф 1 на решението, доколкото в него се установява извършено от страна на ищеца нарушение на член 81, параграф 1 ЕО и на член 53, параграф 1 от Споразумението за Европейското икономическо пространство,

               —

               да се отмени член 2 на решението, доколкото с него се налага глоба на ищеца в размер на 54,29 милиона EUR,

               —

               евентуално, да се намали съответно размерът на наложената на ищеца глоба в член 2 от решението,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията С(2006) 4180 окончателен от 20 септември 2006 годинапо дело СОМР/F-1/38.121 — Тръбни съединители. С оспорваното решение му е наложена глоба за нарушение на член 81, параграф 1 ЕО както и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според Комисията, от 12 декември 1991 г. до 22 март 2001 г. ищецът е участвувал в редица споразумения под формата на определяне на цени, договаряне на ценови листи и отстъпки, договаряне на механизми за въвеждане на повишения на цените, разпределяне на пазари и на клиенти и обмяна на друга икономическа информация на пазара за тръбни съединители от мед и медни сплави.
   В подкрепа на иска си, ищецът се позовава на четири основания.
   На първо място се твърди, че оспорваното решение нарушава член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), тъй като ответникът неправилно е установил релевантния оборот и по този начин е нарушил съществени основни принципи относно определянето на размера на глобите. При преценката на тежестта на твърдяното нарушение на ищеца, за да установи оборота, ответникът е взел предвид оборота на ищеца от тръбни съединители за високо налягането (Pressfittings), въпреки че ищецът никога не е участвал в нарушения на конкуренцията във връзка с тях.
   На второ място ищецът твърди, че като е установила неправилно участието му във вменените практики, съответно като е установила неправилно продължителността на това участие, Комисията е нарушила член 81, параграф 1 и член 253 ЕО. Според ищеца, спрямо него ответникът не е направил цялостна и обоснована преценка на доказателствата и неправилно е установил наличието на нарушения.
   Освен това, при условията на евентуалност, ищецът твърди, че е налице нарушение на член 81, параграф 1 ЕО и на член 253 ЕО, тъй като в член 1 на оспорваното решение териториалният обхват на нарушението е установен неправилно по отношение на ищеца.
   В заключение, при условията на евентуалност, ищецът се позовава на нарушение на член 23, параграф 1 на Регламент (EO) № 1/2003, тъй като Комисията е нарушила основни принципи при определянето на глобата. В тази връзка ищецът изтъква, че Насоките относно метода за определяне на размера на глобите (2) са неправилно приложени, доколкото нарушението е квалифицирано като особено тежко, неправилно е установена продължителността на нарушението, увеличението на основния размер на глобата поради продължителността на нарушението е извършено неправилно и не са били взети предвид смекчаващите обстоятелства.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1).

      (2)  Насоки относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 от Договора за Европейска общност за въглища и стомана (OB 1998, C 9, S. 3).


title: Дело T-176/17: Жалба, подадена на 13 март 2017 г. — Sequel Naturals/EUIPO — Fernandes (VeGa one)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/58

         Жалба, подадена на 13 март 2017 г. — Sequel Naturals/EUIPO — Fernandes (VeGa one)
   (Дело T-176/17)
   (2017/C 144/78)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sequel Naturals ULC (Порт Кокитлам, Британска Колумбия, Канада) (представител: H. Lindström, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Carlos Fernandes (Грос-Умщад, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „VeGa one“ — заявка за регистрация № 12 649 612

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 9 януари 2017 г. по преписка R 2466/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-206/96: Определение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Van Bennekom/Съвет и Комисия

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/28

         Определение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Van Bennekom/Съвет и Комисия
   (Дело T-206/96) (1)

   2011/C 204/51
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 74, 8.3.1997 г.


title: Дело T-258/16: Решение на Общия съд от 7 юни 2017 г. — Mediterranean Premium Spirits/EUIPO — G-Star Raw (GINRAW) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „GINRAW“ — По-ранни словни марки на Европейския съюз „RAW“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Доказателства, представени за първи път пред Общия съд — Задължение за мотивиране)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/26

         Решение на Общия съд от 7 юни 2017 г. — Mediterranean Premium Spirits/EUIPO — G-Star Raw (GINRAW)
   (Дело T-258/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „GINRAW“ - По-ранни словни марки на Европейския съюз „RAW“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 249/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mediterranean Premium Spirits, SL (Барселона, Испания) (представители: J. A. Mora Granell и J. Romaní Lluch, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и K. Sidat Humphreys)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: G-Star Raw CV (Амстердам, Нидерландия) (представители: L. Dijkman и J. van Manen, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 март 2016 г. (преписка R 1583/2015-4), постановено в производство по възражение със страни G-Star Raw и Mediterranean Premium Spirits

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Mediterranean Premium Spirits, SL понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на EUIPO и G-Star Raw CV.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело T-477/08: Решение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Mundipharma/СХВП — ALK-Abelló (AVANZALENE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността AVANZALENE — По-ранна словна марка на Общността AVANZ — Вероятност от объркване — Сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/42

         Решение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Mundipharma/СХВП — ALK-Abelló (AVANZALENE)
   (Дело T-477/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността AVANZALENE - По-ранна словна марка на Общността AVANZ - Вероятност от объркване - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 113/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mundipharma AG (Базел, Швейцария) (представител: F. Nielsen, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Дания) (представител: S. Palomäki Arnesen, avocat)

      Предмет

   Жалба за отмяна срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 август 2008 г. (преписка № R 1694/2007-4) относно производство по възражение между ALK Abelló A/S и Mundipharma AG

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Mundipharma AG да заплати съдебните разноски с изключение на тези, направени от ALK Abelló A/S.

               3.

               ALK-Abelló понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело C-483/10: Решение на Съда (първи състав) от 28 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Развитие на железниците в Общността — Директива 2001/14/ЕО — Разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура — Таксуване — Такси — Независимост на управлението)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/6

         Решение на Съда (първи състав) от 28 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-483/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Развитие на железниците в Общността - Директива 2001/14/ЕО - Разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура - Таксуване - Такси - Независимост на управлението)
   2013/C 114/05
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания (представители: S. Centeno Huerta и B. Plaza Cruz)

      Встъпили страни, подпомагащи ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Očková и T. Müller), Френска република (представители: G. de Bergues и M. Perrot)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение както на член 10, параграф 7 от Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86), така и на член 4, параграф 1, член 11, член 13, параграф 2, член 14, параграф 1 и член 30, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66) — Такси — Независимост на управлението

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими, за да се съобрази с член 4, параграф 1, член 11, член 13, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура, изменена с Директива 2007/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г., Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тези разпоредби.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

               3.

               Чешката република и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-216/16: Решение на Общия съд от 23 март 2017 г. — Vignerons de la Méditerranée/EUIPO — Bodegas Grupo Yllera (LE VAL FRANCE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LE VAL FRANCE“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „VIÑA DEL VAL“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/40

         Решение на Общия съд от 23 март 2017 г. — Vignerons de la Méditerranée/EUIPO — Bodegas Grupo Yllera (LE VAL FRANCE)
   (Дело T-216/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LE VAL FRANCE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „VIÑA DEL VAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 144/53)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vignerons de la Méditerranée (Нарбон, Франция) (представители: M. Karsenty-Ricard и M. Merli, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Bodegas Grupo Yllera SL (Руеда, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 2 март 2016 г. (преписка R 427/2015-5), постановено в производство по възражение със страни Bodegas Grupo Yllera и Vignerons de la Méditerranée

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Vignerons de la Méditerranée да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-59/09: Решение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Германия/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, свързани с приключено производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка — Документи, произхождащи от държава членка — Предоставяне на достъп — Предварително съгласие на държава членка)

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/20

         Решение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-59/09) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, свързани с приключено производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка - Документи, произхождащи от държава членка - Предоставяне на достъп - Предварително съгласие на държава членка)
   2012/C 89/32
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma, B. Klein и A. Wiedmann)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Smulders, P. Costa de Oliveira и F. Hoffmeister)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално M. Muñoz Pérez, впоследствие S. Centeno Huerta); и Република Полша (представители: първоначално M. Dowgielewicz, M. Szpunar и B. Majczyna)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: първоначално J. Bering Liisberg и B. Weis Fogh, впоследствие S. Juul Jørgensen и C. Vang); Република Финландия (представител: J. Heliskoski); и Кралство Швеция (представители: K. Petkovska, A. Falk и S. Johannesson)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение SG.E.3/RG/mbp D(2008) 10067 на Комисията от 5 декември 2008 година за предоставяне на достъп на граждани до някои документи, представени от Федерална република Германия в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка № 2005/4569

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3.

               Кралство Дания, Кралство Испания, Република Финландия, Република Полша и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г.


title: Дело C-293/11: Иск, предявен на 9 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/21

         Иск, предявен на 9 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-293/11)
   2011/C 232/33
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и C. Soulay)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е приложила специален режим за туристическите агенти в областта на ДДС в случаите, когато туристическите услуги се продават лице, различно от пътуващото лице, Република Гърция не е изпълнила задълженията са по членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО (1).

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Режимът на туристическите агенти се прилага единствено към услугите, предоставяни директно на пътуващите лица, в съответствие с текста на Директивата на повечето езици. Дори текстът на английски език, в който терминът „клиент“ („customer“) се използва само веднъж, не би имал смисъл ако не се отнасяше единствено до пътуващите лица. Същият извод произтича от прочит на всички свързани разпоредби („системно тълкуване“). И историческо тълкуване води до същия извод, тъй като Директивата за ДДС единствено кодифицира Шеста директива, без да изменя съдържанието ѝ. Що се отнася до телеологическото тълкуване, от значение е, че да не се допуска двойно облагане на туристическите агенти от някои държави членки (с изключване на приспадането в случай на разширено прилагане на режима на туристическите агенти). Отделна държава членка не може да заобиколи това ограничение на Директивата, без да е налице официално изменение в текста на последната.

      (1)  ОВ L 347, 11.12.2006 г.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-237/06 P: Определение на Съда от 8 март 2007 г. — Guido Strack/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Публична служба — Решение за приключване на разследване на ОLAF — Твърдения за измама, направени от длъжностно лице — Процесуална легитимация на последния)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/24

         Определение на Съда от 8 март 2007 г. — Guido Strack/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-237/06 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Решение за приключване на разследване на ОLAF - Твърдения за измама, направени от длъжностно лице - Процесуална легитимация на последния)
   (2007/C 96/43)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Guido Strack (представител: L. Füllkrug, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: H. Kraemer и C. Ladenburger)
   Предмет
   Жалба срещу определението на Първоинстанционния съд (първи състав) от 22 март 2006 г. по дело Strack/Комисия (Т-4/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустим иск за — от една страна — отмяна на решението за приключване на разследване на ОLAF, предприето след направени от ищеца твърдения за измама и на заключителния доклад, както и — от друга страна — започване отново на това разследване и изготвяне на нов заключителен доклад — Решения, които могат да бъдат предмет на иск за отмяна — Понятие за „акт, който засяга интересите “от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности — Задължение да се изпрати делото отново пред Съда на публичната служба
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Г-н Stark се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 165, 15.7.2006 г.


title: Дело C-202/05: Определение на Съда (осми състав) от 17 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство) — Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem/Comptroller-General of Patents (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник — Патентно право — Лекарствени продукти — Регламент (ЕИО) № 1768/92 — Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Понятие за продукт — Понятие за комбинация от активни съставки)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/19

         Определение на Съда (осми състав) от 17 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство) — Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem/Comptroller-General of Patents
   (Дело C-202/05) (1)

   (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник - Патентно право - Лекарствени продукти - Регламент (ЕИО) № 1768/92 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Понятие за продукт - Понятие за комбинация от активни съставки)
   (2007/C 96/33)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Страни в главното производство

      Ищец: Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem

      Ответник: Comptroller-General of Patents
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на чл. 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1) — Понятие за продукт — Понятие за комбинация от активни съставки на лекарствен продукт — Лекарствен продукт с две съставки, като едната има терапевтичен ефект, признат за определено показание, а другата позволява представянето на лекарствения продукт под форма, гарантираща ефикасността му
   Диспозитив
   Член 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, в редакцията му, произтичаща от Акта, който съдържа условията за присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и измененията на Договорите, на които се основава Европейският съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата, в която основният патент закриля повторна медицинска употреба на активна съставка, тази употреба не е съставна част от определението за продукт.

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г.


title: Дело C-514/12: Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg — Австрия) — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg (Свободно движение на работници — Член 45 ДФЕС — Регламент (ЕС) № 492/2011 — Член 7, параграф 1 — Национална правна уредба, предвиждаща частично отчитане на периодите, които са прослужени при работодатели, различни от провинция Залцбург — Ограничаване на свободното движение на работници — Обосноваване — Императивни съображения от общ интерес — Цел да се възнагради лоялността — Административно опростяване — Прозрачност)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/15

         Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg — Австрия) — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg
   (Дело C-514/12) (1)

   (Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС - Регламент (ЕС) № 492/2011 - Член 7, параграф 1 - Национална правна уредба, предвиждаща частично отчитане на периодите, които са прослужени при работодатели, различни от провинция Залцбург - Ограничаване на свободното движение на работници - Обосноваване - Императивни съображения от общ интерес - Цел да се възнагради лоялността - Административно опростяване - Прозрачност)
   2014/C 45/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesgericht Salzburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH

      Ответник: Land Salzburg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landesgericht Salzburg — Тълкуване на член 45 ДФЕС и на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (OB L 141, стр. 1) — Заплащане на договорно наетите служители в публичната администрация на държава членка — Национална правна уредба, съгласно която прослужените периоди при определен работодател — публичноправен субект — се отчитат изцяло, но прослужените периоди при други работодатели — частноправни или публичноправни субекти — се отчитат само отчасти

      Диспозитив

   Член 45 ДФЕС и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, по силата на която при определянето на референтната дата за повишението на служителите на орган на местно самоуправление в по-горните степени на заплащане от длъжностното им ниво се отчитат изцяло периодите, които са прослужени без прекъсване при този орган, докато всеки друг прослужен период се отчита само отчасти.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г.


title: Дело T-30/07: Определение на Първоинстанционния съд от 27 юни 2008 г. — Denka International/Комисия (Жалба за отмяна — Директива 2006/92/ЕО — Максимални количества на остатъци за дихлорвос — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/43

         Определение на Първоинстанционния съд от 27 юни 2008 г. — Denka International/Комисия
   (Дело T-30/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 2006/92/ЕО - Максимални количества на остатъци за дихлорвос - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   (2008/C 223/74)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Denka International BV (Barneveld, Нидерландия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)
   Предмет
   Жалба за частична отмяна на Директива 2006/92/ЕО на Комисията от 9 ноември 2006 г. за изменение на приложенията към Директиви 76/895/ЕИО, 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максималните количества на остатъци за каптан, дихлорвос, етион и фолпет (ОВ L 311, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 76, стр. 222).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Denka International BV следва да понесе както направените от него съдебни разноски, така и съдебните разноски, направени от Комисията.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело C-23/12: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 17 януари 2012 г. — Mohamad Zakaria

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/12

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 17 януари 2012 г. — Mohamad Zakaria
   (Дело C-23/12)
   2012/C 80/18
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mohamad Zakaria

      Преюдициални въпроси

               1.

               Предвижда ли член 13, параграф 3 от Регламент № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година (1) за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) правото да се обжалва не само отказа за влизане в страната, но и нарушенията, извършени в хода на производството по приемане на решението, с което е разрешено влизането?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, дали с оглед на предвиденото в съображение 20 и в член 6, параграф 1 от Регламент № 562/2006, както и в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, посочената правна норма налага на държавите членки задължението да гарантират ефективно право на обжалване пред съдебен орган?

               3.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос и отрицателен отговор на втория въпрос, дали с оглед на предвиденото в съображение 20 и в член 6, параграф 1 от Регламент № 562/2006, и в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз член 13, параграф 3 от същия регламент налага на държавите членки задължението да гарантират право на ефективно обжалване пред административен орган, който от институционална и функционална гледна точка предоставя същите гаранции, като тези на съдебен орган?

      (1)  ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5 и Поправка в ОВ L 275, 20.10.2010 г., стр. 11.


title: Дело C-305/10: Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2011 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава членка — Железопътен транспорт — Директива 2005/47/ЕО — Условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения в железопътния сектор — Споразумение на европейско равнище на социалните партньори в сектора — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/9

         Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2011 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-305/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Железопътен транспорт - Директива 2005/47/ЕО - Условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения в железопътния сектор - Споразумение на европейско равнище на социалните партньори в сектора - Липса на транспониране в предвидения срок)
   2011/C 160/08
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: V. Peere и M. van Beek)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)

      Предмет

   Жалба за отмяна — Неприемане и/или несъобщаване в предвидените срокове на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, предвидени в Директива 2005/47/ЕО на Съвета от 18 юли 2005 година относно Споразумението между Общността на европейските железници (CER) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно определени аспекти на условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения в железопътния сектор (ОВ L 195, стр. 15; ОВ L 195, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 32)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в предвидения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/47/ЕО на Съвета от 18 юли 2005 година относно Споразумението между Общността на европейските железници (CER) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно определени аспекти на условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения в железопътния сектор, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дела T-582/11 и Т-583/11: Решение на Общия съд от 17 януари 2013 г. — Solar-Fabrik/СХВП (Premium XL и Premium L) (Марка на Общността — Заявки за словни марки на Общността „Premium XL“ и „Premium L“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/19

         Решение на Общия съд от 17 януари 2013 г. — Solar-Fabrik/СХВП (Premium XL и Premium L)
   (Дела T-582/11 и Т-583/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявки за словни марки на Общността „Premium XL“ и „Premium L“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 63/37
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Solar-Fabrik AG für Produktion und Vertrieb von solartechnischen Produkten (Фрайбург, Германия) (представители: M. Douglas, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Две жалби срещу две решения на първи апелативен състав на СХВП от 1 септември 2011 г. (съответно по преписки R 245/2011-1 и R 246/2011-1) относно заявки за регистрация на словните знаци „Premium XL“ и съответно „Premium L“ като марки на Общността

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-582/11 и T-583/11 за целите на съдебното решение.

               2.

               Отхвърля жалбите.

               3.

               Осъжда Solar-Fabrik AG für Produktion und Vertrieb von solartechnischen Produkten да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-5/13: Преюдициално запитване, отправено от Szombathelyi Törvényszék (Унгария) на 3 януари 2013 г. — Ferenc Tibor Kovács/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/23

         Преюдициално запитване, отправено от Szombathelyi Törvényszék (Унгария) на 3 януари 2013 г. — Ferenc Tibor Kovács/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Дело C-5/13)
   2013/C 114/35
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szombathelyi Törvényszék

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ferenc Tibor Kovács

      Ответник: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли правилото за недопускане на дискриминация и това за свободното движение на хора, както и правото на справедлив процес да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба на държава членка като тази на член 25/B от Закон I от 1988 г., според който по пътищата в Унгария могат да се движат моторни превозни средства, които са снабдени с административно разрешение и табели с регистрационен номер, предоставени от унгарските власти, а наличието на условията, които позволяват да се приложи изключението от тази разпоредба, може да се установи единствено по време на проверка?


title: Дело C-203/06: Решение на Съда (шести състав) от 18 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 93/16/ЕИО — Лекари — Взаимно признаване на дипломи, сертификати и други официални документи за професионална квалификация — Нетранспониране в предвидения срок)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/14

         Решение на Съда (шести състав) от 18 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-203/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 93/16/ЕИО - Лекари - Взаимно признаване на дипломи, сертификати и други официални документи за професионална квалификация - Нетранспониране в предвидения срок)
   (2007/C 95/23)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Walkerová и H. Støvlbæk)

      Ответник: Чешка република (представител: T. Boček)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нетранспониране в предвидения срок на Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация (ОВ L 165, стр.1 [Специално издание 2007 г., глава 06, том 02, стр. 139])
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, Чешката република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 44 на тази директива.

               2)

               Чешката република се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело C-327/05: Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Дания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 85/374/ЕИО — Отговорност за дефектни стоки — Отговорност на доставчика на дефектна стока)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/7

         Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Дания
   (Дело C-327/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 85/374/ЕИО - Отговорност за дефектни стоки - Отговорност на доставчика на дефектна стока)
   (2007/C 199/10)
   Език на производството: датски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Rasmussen, A. Caeiros и H. Støvlbæk)

      Ответник: Кралство Дания (представител: J. Molde)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неправилно трaнспониране на Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (ОВ L 210, стр. 29) — Национално законодателство, което предвижда отговорност на дистрибутора на дефектна стока, същата като тази на производителя
   Диспозитив

               1)

               Като приема и поддържа в сила разпоредби, с които за междинните доставчици в мрежата за разпространение се предвижда отговорност при същите условия като производителя, в нарушение на член 3, параграф 3 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си съгласно посочената директива.

               2)

               Кралство Дания се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 257, 15.10.2005 г.


title: Дело C-80/17: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 14 февруари 2017 г. — Fundo de Garantia Automóvel/Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/30

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça (Португалия), постъпило на 14 февруари 2017 г. — Fundo de Garantia Automóvel/Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana
   (Дело C-80/17)
   (2017/C 144/39)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal de Justiça

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fundo de Garantia Automóvel

      Ответник: Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 3 от Директива 72/166/ЕИО (1) на Съвета от 24 април 1972 г. (в сила към датата на произшествието) да се тълкува в смисъл, че задължението за сключване на застраховка „Гражданска отговорност“ се отнася и до положения, при които по желание на собственика превозното средство е спряно от движение в частен имот и е извън обществените пътища?
               или
               Независимо от отговорността, която се поема от Fundo de Garantia Automóvel [Фонд за автомобилно гарантиране] по отношение на трети лица, по-специално в случай на противозаконно отнемане на превозното средство, при тези обстоятелства собственикът не е длъжен да сключи застраховка?

               2)

               Трябва ли член 1, параграф 4 от Директива 84/5/ЕИО (2) на Съвета от 30 декември 1983 г. (в сила към датата на произшествието) да се тълкува в смисъл, че Fundo de Garantia Automóvel [Фонд за автомобилно гарантиране], който при липса на договор за застраховка „Гражданска отговорност“ изплаща обезщетение на увредени трети лица поради пътно транспортно произшествие, причинено от превозно средство, което без знанието и разрешението на собственика, е отнето от частния имот, на който се намира спряно от движение, има право на суброгация срещу собственика на превозното средство, независимо от отговорността му за произшествието?
               или
               Суброгацията на Fundo de Garantia Automóvel [Фонд за автомобилно гарантиране] по отношение на собственика зависи от проверката на предпоставките на гражданската отговорност, а именно обстоятелството, че към момента на настъпване на произшествието превозното средство не се е намирало във фактическата власт на собственика?

      (1)  Директива на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите-членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка ОВ 1972, L 103, стр. 1; 13 F2 стр. 113

      (2)  Втора директива на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) ОВ 1984, L 8, стр. 17; EE 13 F15 стр. 244


title: Дело C-590/10: Определение на Съда (шести състав) от 22 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива 91/439/ЕИО — Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 — Член 7, параграф 1 — Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства — Оттегляне на национално разрешение за управление — Издаване на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория B от друга държава членка — Неспазване на условието за пребиваване — Последващо издаване от същата държава членка на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория C — Спазване на условието за пребиваване — Задължение за притежаване на валидно свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория B към момента на издаването на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория C)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/3

         Определение на Съда (шести състав) от 22 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern
   (Дело C-590/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 91/439/ЕИО - Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 - Член 7, параграф 1 - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Оттегляне на национално разрешение за управление - Издаване на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория B от друга държава членка - Неспазване на условието за пребиваване - Последващо издаване от същата държава членка на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория C - Спазване на условието за пребиваване - Задължение за притежаване на валидно свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория B към момента на издаването на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория C)
   2012/C 109/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wolfgang Köppl

      Ответник: Freistaat Bayern

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване, предвид член 2, параграф 1 и член 3, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 1, параграф 2 и на член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62) — Свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория B, издадено от държава членка без да е спазено условието за пребиваване, на гражданин на друга държава членка, след оттеглянето на неговото национално свидетелство за управление на моторни превозни средства и след изтичането на периода, през който има забрана да се иска издаване на нова свидетелство — Последващо издаване от същата държава членка на свидетелство от категория C при спазване на условието за пребиваване — Възможност за държавата членка по пребиваване да откаже да признае валидността на тези свидетелства

      Диспозитив

   Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства, изменена с Директива 2000/56/ЕО на Комисията от 14 септември 2000 г., допуска държава членка да откаже да признае разрешенията за управление на моторни превозни средства от категории B и C, издадени от друга държава членка, на лице, по отношение на което първата държава членка преди това е взела мерки по смисъла на член 8, параграф 2 от тази директива, когато разрешението за управление за моторни превозни средства от категория B е било издадено във втората държава членка без да е спазено — както е видно от отметките, съдържащи се в свидетелството за управление на това лице — условието за обичайно пребиваване, предвидено в член 7, параграф 1, буква б) от посочената директива и когато разрешението за управление на превозни средства от категория C е издадено въз основа на първото разрешение, без от новото свидетелство за управление, издадено въз основа на това разрешение за управление от категория С, да е видно неспазване на посоченото условие за обичайно пребиваване.

      (1)  ОВ C 95, 26.03.2011 г.


title: Дело C-52/10: Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Eleftheri tileorasi A.E. „ALTER CHANNEL“ , Konstantinos Giannikos/Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (Директива 89/552/ЕИО — Телевизионни дейности — Член 1, буква г) — Понятие за скрита реклама — Преднамерен характер — Представяне на естетично стоматологично лечение в телевизионно предаване)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/5

         Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Eleftheri tileorasi A.E. „ALTER CHANNEL“, Konstantinos Giannikos/Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis
   (Дело C-52/10) (1)

   (Директива 89/552/ЕИО - Телевизионни дейности - Член 1, буква г) - Понятие за скрита реклама - Преднамерен характер - Представяне на естетично стоматологично лечение в телевизионно предаване)
   2011/C 226/08
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Eleftheri tileorasi A.E. „ALTER CHANNEL“, Konstantinos Giannikos

      Ответници: Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

      Предмет

   Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 1, буква в) от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215), изменен с член 1, буква в) от Директива 1997/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година (ОВ L 202, стр. 60; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 232) — Телевизионно предаване, представящо естетично стоматологично лечение — Понятие за скрита реклама

      Диспозитив

   Член 1, буква г) от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност, изменена с Директива 97/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година, трябва да се тълкува в смисъл, че наличието на възнаграждение или подобно заплащане не представлява необходимо условие за установяване на преднамерения характер на скрита реклама.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-76/16: Определение на Общия съд от 1 март 2017 г. — Ikos/EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „AEGYPTISCHE ERDE“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Отхвърляне на заявката — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Жалба, която отчасти е явно недопустима и отчасти е явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/18

         Определение на Общия съд от 1 март 2017 г. — Ikos/EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE)
   (Дело T-76/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „AEGYPTISCHE ERDE“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Отхвърляне на заявката - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Жалба, която отчасти е явно недопустима и отчасти е явно лишена от всякакво правно основание))
   (2017/C 202/32)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ikos GmbH (Льоррах, Германия) (представител: A. Masberg, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 7 декември 2015 г. (преписка R 1257/2015-1) относно заявка за регистрация на словния знак „AEGYPTISCHE ERDE“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ikos GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.


title: Дело C-84/14 P: Жалба, подадена на 18 февруари 2014 г. от Forgital Italy SpA срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 4 декември 2013 г. по дело T-438/10, Forgital Italy SpA/Съвет на Европейския съюз

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/14

         Жалба, подадена на 18 февруари 2014 г. от Forgital Italy SpA срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 4 декември 2013 г. по дело T-438/10, Forgital Italy SpA/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-84/14 P)
   2014/C 129/17
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Forgital Italy SpA (представители: R. Mastroianni, V. Turinetti di Priero, avvocati)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определението от 4 декември 2013 г., с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата по дело T-438/10, целяща отмяната на Регламент (ЕС) № 566/2010 на Съвета от 29 юни 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1255/96 относно временно суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени промишлени и селскостопански и рибни продукти (ОВ L 163, стр. 4) в частта, в която изменя описанието на определени стоки, за които се суспендират автономните мита по Общата митническа тарифа,

               —

               да се върне, по смисъла на член 61 от Статута на Съда на Европейския съюз, дело T-438/10 на Общия съд за постановяване на решение по същество,

               —

               да се осъди Съветът и Комисията да заплатят съдебните разноски в настоящото производство, както и съдебните разноски във връзка с дело T-438/10.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква нарушение на член 113 от Процедурния правилник на Общия съд, на правото на ефективни правни средства за защита съгласно член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на общия принцип на ефективна съдебна защита на правата и на правото на защита. Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като повдигнал служебно въпрос за недопустимостта на жалбата, подадена от жалбоподателя по дело T-438/10, без да изложи фактическите и правните основания, на които се базира това възражение, и без да позволи на страните да изложат становища в тази връзка, както изисква член 113 от Процедурния правилник на Общия съд. В този смисъл било ирелевантно обстоятелството, че Общият съд е отправил питане до страните относно значението за дело T-438/10 на неговото определение от 5 февруари 2013 г. (дело T-551/11, BSI/Съвет), тъй като страните не били длъжни да заключат от това, както твърди Общият съд, че последният е обмислял възможността служебно да повдигне възражение за недопустимост.
   На второ място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото относно тълкуването на член 263, четвърта алинея, последно предложение ДФЕС във връзка с общия принцип на ефективна съдебна защита съгласно член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Регламент (ЕС) № 566/2010 на Съвета от 29 юни 2010 г. не представлявал нормативен акт, който включва мерки за изпълнение.


title: Дело C-146/12: Иск, предявен на 26 март 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/4

         Иск, предявен на 26 март 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-146/12)
   2012/C 157/05
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch и G. Braun)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е привела в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с член 1, член 2, член 4, параграф 2, член 5, параграфи 2, 5, 6 и 8, член 6, параграфи 1, 2, 3, 9 и 10, членове 7, 8 и 9, член 11, параграфи 4 и 5, член 12, член 13, параграф 5, членове 15, 16 и 17, член 18, параграфи 1, 2, 4 и 5, член 19, параграф 3, членове 20—27, член 28, параграфи 4 и 6, членове 32—35 от Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (1), както и с приложения I—IX към тази директива, или не е уведомила Комисията за това,

               —

               поради неизпълнение на задълженията ѝ да уведоми Комисията за мерките по транспониране на Директивата Федерална република Германия да бъде осъдена на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да заплаща периодична имуществена санкция от 215 409,6 EUR дневно по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“,

               —

               Федерална република Германия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 19 юли 2010 г.

      (1)  ОВ L 191, стр. 1.


title: Дело T-298/10: Жалба, подадена на 7 юли 2010 г. — Arrieta D. Gross/СХВП — Toro Araneda (BIODANZA)

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/17

         Жалба, подадена на 7 юли 2010 г. — Arrieta D. Gross/СХВП — Toro Araneda (BIODANZA)
   (Дело T-298/10)
   ()
   2010/C 260/24
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Christina Arrieta D. Gross (Хамбург, Германия) (представител: J.-P. Ewert, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Rolando Mario Toro Araneda (Santiago de Chile, Чили)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 април 2010 г. по преписка R 1149/2009-2,

               —

               да бъде осъден ответникът да понесе разноските за производството и

               —

               да бъде осъдена другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските за производството, включително тези, направени от жалбоподателя за производството пред апелативния състав, в случай че направи искане за встъпване в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „BIODANZA“ за стоки и услуги от класове 16, 41 и 44

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрираната в Германия под № 2905152 словна марка „BIODANZA“ за стоки и услуги от класове 16 и 41; регистрираната в Дания под № VA 199500708 словна марка „BIODANZA“ за стоки и услуги от класове 16, 41 и 44

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението за част от оспорените стоки и услуги и допуска регистрацията за оставащите стоки по заявката

      Решение на апелативния състав: Уважава жалбата, отменя оспорваното решение и отхвърля изцяло възражението.

      Изложени правни основания: В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи две правни основания.
   С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че с оспорваното решение е нарушен член 42, параграф 2 и член 42, параграф 5 от Регламент на Съвета (ЕО) № 207/2009, тъй като апелативният състав неправилно приел, че жалбоподателят не е доказал, че по-ранната марка е била реално използвана в държава членка, в която по-ранната национална марка е защитена за употреба в Общността.
   С второто си правно основание жалбоподателят сочи, че с оспорваното решение е нарушено правило 22, параграф 2 от Регламент на Комисията (ЕО) № 2868/95, тъй като апелативният състав не поканил жалбоподателя да представи исканото доказателство, което следвало да направи.


title: Дело T-364/13: Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Mocek et Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/СХВП — Lacoste (KAJMAN) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „KAJMAN“ — По-ранна фигуративна марка на Общността, представляваща рисунка на крокодил — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Искане за отмяна и искане за изменение, подадени от встъпилата страна — Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник от 2 май 1991 година)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/33

         Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Mocek et Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/СХВП — Lacoste (KAJMAN)
   (Дело T-364/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „KAJMAN“ - По-ранна фигуративна марка на Общността, представляваща рисунка на крокодил - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Искане за отмяна и искане за изменение, подадени от встъпилата страна - Член 134, параграф 3 от Процедурния правилник от 2 май 1991 година))
   (2015/C 389/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Eugenia Mocek и Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna (Хойнице, Полша) (представители: K. Grala и B. Szczepaniak, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално P. Geroulakos, впоследствие D. Gája, представители)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Lacoste SA (Париж, Франция) (представител: P. Gaultier, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 май 2013 г. (преписка R 2466/2010-4) в производство по възражение между, от една страна Lacoste SA, и от друга страна, Eugenia Mocek и Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Отхвърля исканията за отмяна и за изменение, подадени от Lacoste SA.

               3)

               Осъжда Eugenia Mocek и Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna да понесат всички съдебни разноски, свързани с производството по жалбата, както и направените от тях съдебни разноски относно исканията за отмяна и и изменение, подадени от Lacoste SA.

               4)

               Lacoste SA понася направените от него съдебни разноски във връзка със своите искания за отмяна и изменение.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-296/05: Определение на председателя на Съда от 21 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/I. Günes

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/31

         Определение на председателя на Съда от 21 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/I. Günes
   (Дело C-296/05) (1)

   (2008/C 64/46)

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 296 от 26.11.2005 г.


title: Дело C-626/15: Жалба, подадена на 23 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/5

         Жалба, подадена на 23 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-626/15)
   (2016/C 059/04)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, E. Paasivirta, C. Hermes)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени частично решението на Съвета от 11 септември 2015 г., съдържащо се в заключението на председателя на Комитета на постоянните представители от 11 септември 2015 г. за одобряване на представянето от името на Съюза и неговите държави членки на документ за обсъждане относно бъдещо предложение до Комисията за опазването на живите морски ресурси на Антарктика, насочен към създаването на защитена морска зона в море Уедъл, възпроизведено в обобщения протокол от 23 септември 2015 г. от 2554-то заседание на Комитета на постоянните представители (документ 11837/15, точка 65, страници 19 и 20, и документ 11644/1/15/REV), доколкото Съветът е предвидил документът за обсъждане да се представи от името на Съюза и неговите държави членки, вместо да бъде представен само от името на Съюза,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С жалбата си Комисията моли Съда да отмени решението на Съвета от 11 септември 2015 г., в частта, в която Съветът е предвидил документът за обсъждане до Комисията за опазването на живите морски ресурси на Антарктика, насочен към създаването на защитена морска зона в море Уедъл, да се представи от името на Съюза и неговите държави членки, вместо да бъде представен само от името на Съюза.
   Комисията е на мнение, че тъй като в обжалваното решение е прието, че компетентността в тази област е споделена и е счетено, че поради това решението по документа за обсъждане трябва да се вземе с консенсус и да се представи от името на Съюза и неговите държави членки, обжалваното решение е незаконосъобразно, доколкото възпрепятства Комисията да представи този документ само от името на Съюза в нарушение на изключителната компетентност на Съюза в тази област (и на правомощията на Комисията да представлява Съюза).
   Комисията изтъква две правни основания в подкрепа на жалбата си за отмяна на обжалваното решение.
   На първо място, Комисията поддържа, че като е приел обжалвания акт Съветът е нарушил изключителната компетентност на Съюза в областта на опазването на морските биологични ресурси, предвидена в член 3, параграф 1, буква г) ДФЕС. Първо, Комисията счита, че Съветът не е взел предвид правния контекст на мярката, към която се отнася обжалваният акт, както в рамките на Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика, така и в рамките на Съюза. Второ, Комисията смята, че Съветът не се е съобразил с целта и съдържанието на тази мярка.
   На второ място Комисията поддържа при условията на евентуалност, че дори мярката да не следва да се счита за мярка за опазване на морските биологични ресурси по смисъла на член 3, параграф 1, буква г) ДФЕС, с приемането на обжалвания акт Съветът във всички случаи е нарушил изключителната компетентност на Съюза, доколкото Съюзът притежава изключителна външна компетентност в тази област, тъй като предвижданата мярка може да засегне правилата на Съюза или да промени техния обхват по смисъла на член 3, параграф 2 ДФЕС. Първо, Комисията счита, че Съветът не е взел предвид, че предвижданата мярка може да засегне или промени обхвата на два регламента от вторичното право (Регламент (ЕО) № 600/2004 (1) и Регламент (ЕО) № 601/2004 (2)). Второ, Комисията смята, че Съветът не е отчел засягането или промяната на обхвата на рамковата позиция на съюза от юни 2014 г.

      (1)  Регламент (ЕО) № 600/2004 на Съвета от 22 март 2004 година за определяне на някои технически мерки при риболовни дейности в зоната, обхваната от конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (OB L 97, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 7, стр. 138).

      (2)  Регламент (ЕО) № 601/2004 на Съвета от 22 март 2004 година за определяне на някои контролни мерки за риболовната дейност в зоната, обхваната от Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика, и изменящ Регламент (ЕИО) № 3943/90, Регламенти (ЕО) № 66/98 и (ЕО) № 1721/1999 (OB L 97, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 35, стр. 35).


title: Дело C-580/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Coty Germany GmbH/Stadtsparkasse Magdeburg (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Директива 2004/48/ЕО — Член 8, параграф 3, буква д) — Продажба на фалшива стока — Правото на информация във връзка с производство за нарушаване на право на интелектуална собственост — Законодателство на държава членка, което дава право на банковите институции да откажат предоставянето на информация за банкова сметка (банкова тайна)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Coty Germany GmbH/Stadtsparkasse Magdeburg
   (Дело C-580/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Директива 2004/48/ЕО - Член 8, параграф 3, буква д) - Продажба на фалшива стока - Правото на информация във връзка с производство за нарушаване на право на интелектуална собственост - Законодателство на държава членка, което дава право на банковите институции да откажат предоставянето на информация за банкова сметка (банкова тайна))
   (2015/C 302/04)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Coty Germany GmbH

      Ответник: Stadtsparkasse Magdeburg

      Диспозитив

   Член 8, параграф 3, буква д) от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като тази по главното производство, която предоставя на банковите институции неограничено и безусловно право да откажат информация по член 8, параграф 1, буква в) от тази директива относно името и адреса на титуляря на банкова сметка, като се позоват на банковата тайна.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело F-74/11: Жалба, подадена на 28 юли 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/20

         Жалба, подадена на 28 юли 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-74/11)
   2011/C 290/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodriguez, A. Blot и C. Bernard-Glanz, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Органа, упълномощен да сключва договори за назначаване, което прекратява договора за наемане за неопределено време на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда на публичната служба:

               —

               Да отмени решението на Органа, упълномощен да сключва договори за назначаване, което прекратява договора за наемане за неопределено време на жалбоподателя, както и, доколкото е необходимо, решението, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-548/13: Определение на председателя на Съда от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena — Испания) — Caixabank SA/Francisco Javier Brenes Jiménez, Andrea Jiménez Jiménez

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/20

         Определение на председателя на Съда от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena — Испания) — Caixabank SA/Francisco Javier Brenes Jiménez, Andrea Jiménez Jiménez
   (Дело C-548/13) (1)

   (2015/C 213/31)
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-155/14: Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — ANKO/Комисия (Арбитражна клауза — Договори за финансова помощ, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002—2006 г.) — Проекти „Persona“ и „Terregov“ — Допустими разходи — Възстановяване на изплатени суми — Насрещeн иск — Мораторни лихви)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/44

      Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — ANKO/Комисия
      (Дело T-155/14) (1)

      ((Арбитражна клауза - Договори за финансова помощ, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002—2006 г.) - Проекти „Persona“ и „Terregov“ - Допустими разходи - Възстановяване на изплатени суми - Насрещeн иск - Мораторни лихви))
      (2016/C 211/55)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представители: V. Christianos, S. Paliou и A. Skoulikis, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и P. Arenas, подпомагани от O. Lytra, avocat)

         Предмет

      Искания, на основание член 272 ДФЕС, целящи от една страна, първо, да се обяви за неоснователно искането на Комисията за възстановяване на финансовите помощи, изплатени на ищеца в изпълнение на договори № 045459, „Перцептивни пространства, насърчаващи независимото остаряване“, и № 507749, „Въздействие на електронното управление върху услугите на териториалните администрации“, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г.), и второ, да се осъди Комисията да изплати остатъка от неизплатени финансовите помощи по първия от тези договори, както и, от друга страна, да се осъди ищецът, въз основа на насрещния иск, да възстанови недължимо платените финансови помощи по посочените договори.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска, предявен от ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.

                  2)

                  Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати на Европейската комисия сумата от 606 570,61 EUR, съответстваща на възстановяването на финансовите вноски, които то е получило по договори № 045459, „Перцептивни пространства, насърчаващи независимото остаряване“, и № 507749, „Въздействие на електронното управление върху услугите на териториалните администрации“, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г.), ведно с мораторните лихви, считано от 3 май 2014 г., в размер на 3,75 %.

                  3)

                  Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.