title: Дело T-596/15: Решение на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Batmore Capital/EUIPO — Univers Poche (POCKETBOOK) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „POCKETBOOK“ — По-ранни национални фигуративни марки „POCKET“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/35

         Решение на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Batmore Capital/EUIPO — Univers Poche (POCKETBOOK)
   (Дело T-596/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „POCKETBOOK“ - По-ранни национални фигуративни марки „POCKET“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 112/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Batmore Capital Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови) (представител: D. Masson, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Univers Poche (Париж, Франция) (представител: F. Dumont, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 30 юли 2015 г. (преписка R 1952/2014-1) относно производство по възражение между Univers Poche и Batmore Capital

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Batmore Capital Ltd да заплати съдебните разноски, включително необходимите съдебни разноски, направени от Univers Poche пред апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г.


title: Дело T-673/15: Решение на Общия съд от 7 юни 2017 г. — Guardian Europe/Европейски съюз (Извъндоговорна отговорност — Представляване на Съюза — Погасителна давност — Обезсилване на правните последици на решение, станало окончателно — Прецизност на исковата молба — Допустимост — Член 47 от Хартата на основните права — Разумен срок за произнасяне — Равно третиране — Имуществени вреди — Претърпени загуби — Пропуснати ползи — Неимуществени вреди — Причинно-следствена връзка)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/44

         Решение на Общия съд от 7 юни 2017 г. — Guardian Europe/Европейски съюз
   (Дело T-673/15) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Представляване на Съюза - Погасителна давност - Обезсилване на правните последици на решение, станало окончателно - Прецизност на исковата молба - Допустимост - Член 47 от Хартата на основните права - Разумен срок за произнасяне - Равно третиране - Имуществени вреди - Претърпени загуби - Пропуснати ползи - Неимуществени вреди - Причинно-следствена връзка))
   (2017/C 239/55)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Guardian Europe Sàrl (Бертранж, Люксембург) (представители: F. Louis, avocat, и C. O’Daly, solicitor)

      Ответник: Европейски съюз, представляван от Европейска комисия (представители: N. Khan, A. Dawes и P. Van Nuffel), и от Съда на Европейския съюз (представители: J. Inghelram и K. Sawyer)

      Предмет

   Иск на основание член 268 ДФЕС за обезщетение на вредата, която ищецът твърди, че е претърпял поради, от една страна, продължителността на производството в рамките на делото, по което е постановено решение от 27 септември 2012 г., Guardian Industries и Guardian Europe/Комисия (T-82/08, EU:T:2012:494), и от друга страна, нарушението на принципа на равно третиране, допуснато в Решение C(2007) 5791 окончателен на Комисията от 28 ноември 2007 година относно производство по член [101 ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39165 — Плоско стъкло) и в решение от 27 септември 2012 г., Guardian Industries и Guardian Europe/Комисия (T-82/08, EU:T:2012:494)

      Диспозитив

               1)

               Осъжда Европейския съюз, представляван от Съда на Европейския съюз, да заплати на Guardian Europe Sàrl обезщетение в размер на 654 523,43 EUR за претърпяната от това дружество имуществена вреда поради нарушението на разумния срок за произнасяне по делото, приключило с решение от 27 септември 2012 г., Guardian Industries и Guardian Europe/Комисия (T-82/08, EU:T:2012:494). От 27 юли 2010 г. до обявяването на настоящото решение това обезщетение се преизчислява с компенсаторни лихви в размер на годишния процент на инфлацията, установен за съответния период от Евростат (Статистическа служба на Европейския съюз) в държавата членка, в която това дружество е установено.

               2)

               Обезщетението, посочено в точка 1) по-горе, се увеличава с мораторни лихви, считано от обявяването на настоящото решение до окончателното изплащане, в размер на лихвения процент, определен от Европейската централна банка (ЕЦБ) за нейните основни операции по рефинансиране, увеличен с два процентни пункта.

               3)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               4)

               Guardian Europe понася съдебните разноски, направени от Съюза, представляван от Европейската комисия.

               5)

               Guardian Europe, от една страна, и Съюзът, представляван от Съда на Европейския съюз, от друга страна, понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело C-362/10: Иск, предявен на 20 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/4

         Иск, предявен на 20 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-362/10)
   ()
   2010/C 301/06
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. La Pergola и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да установи, че като не е приела законовите и подзаконовите разпоредби, необходими за прилагане на членове 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10 и 11 от Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (1), Република Полша не е изпълнила задълженията си по посочените разпоредби от тази директива;

               —

               да осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според ищеца към момента Република Полша не е приела националните мерки, необходими за правилното транспониране на Директива 2003/98/ЕО в националния правен ред. Нотифициарният на Комисията Ustawa z 6 września 2001 r. o dostępie do informacji publicznej (Закон от 6 септември 2001 г. за достъпа до обществена информация не се отнася до повторната употреба на информацията в обществения сектор, тъй като той дори не съдържа определение за понятието „повторна употреба“. Правата и задълженията, които произтичат от този закон, не могат да представляват правилно транспониране на Директива 2003/98/ЕО дори само на това основание.

      (1)  ОВ L 345, стp. 90, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 73.


title: Дело T-385/15: Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Loops/EUIPO (Форма на четка за зъби) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Триизмерна марка — Форма на четка за зъби — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/41

         Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Loops/EUIPO (Форма на четка за зъби)
   (Дело T-385/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Триизмерна марка - Форма на четка за зъби - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 270/46)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Loops, LLC (Доувър, Делауеър, САЩ) (представител: T. Schmidpeter, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: W. Schramek и A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 30 април 2015 г. (преписка R 1917/2014-2) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на четка за зъби, като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Loops, LLC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело C-53/15 P: Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. от Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-426/10 и Т-575/10 и дело Т-440/12, Moreda-Riviere Trefilerias/Комисия

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/19

         Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. от Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-426/10 и Т-575/10 и дело Т-440/12, Moreda-Riviere Trefilerias/Комисия
   (Дело C-53/15 P)
   (2015/C 118/25)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (представители: F. González Díaz и A. Tresandi Blanco, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени в съответствие с член 263 ДФЕС определението на Общия съд от 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-426/10 и T-575/10 и дело T-440/12, Moreda Riviere Trefilerías/Комисия

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство, както и в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно-единствено правно основание.
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на правния интерес на Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. от обжалване както по дело T-575/10 срещу Решението на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C(2010) 4387 (окончателен) относно производство съгласно член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), така и при приспособяването на основанията за обжалване и направените искания по дело T-426/10 във връзка с Решението на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C(2010) 4387 (окончателен) относно производство съгласно член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане).


title: Дело T-548/12: Решение на Общия съд от 8 юли 2015 г. — Deutsche Rockwool Mineralwoll/СХВП — Redrock Construction (REDROCK) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „REDROCK“ — По-ранни национални словни марки „ROCK“, „KEPROCK“, „FLEXIROCK“, „FORMROCK“, „FLOOR-ROCK“, „TERMAROCK“, „KLIMAROCK“, „SPEEDROCK“, „DUROCK“, „SPLITROCK“, „PLANAROCK“, „TOPROCK“, „KLEMMROCK“, „FIXROCK“, „SONOROCK PLUS“, „VARIROCK“, „SONOROCK“ и „MASTERROCK“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/31

         Решение на Общия съд от 8 юли 2015 г. — Deutsche Rockwool Mineralwoll/СХВП — Redrock Construction (REDROCK)
   (Дело T-548/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „REDROCK“ - По-ранни национални словни марки „ROCK“, „KEPROCK“, „FLEXIROCK“, „FORMROCK“, „FLOOR-ROCK“, „TERMAROCK“, „KLIMAROCK“, „SPEEDROCK“, „DUROCK“, „SPLITROCK“, „PLANAROCK“, „TOPROCK“, „KLEMMROCK“, „FIXROCK“, „SONOROCK PLUS“, „VARIROCK“, „SONOROCK“ и „MASTERROCK“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 279/38)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Гладбек, Германия) (представител: J. Krenzel, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: V. Mahelka, P. Geroulakos и M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Redrock Construction s.r.o. (Прага, Чешка република) (представител: D. Krofta, адвокат)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен на СХВП от 16 октомври 2012 г. (преписка R 1596/2011-4), свързано с производство за обявяване на недействителност със страни Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG и Redrock Construction s.r.o.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г.


title: Дело C-460/13 P: Жалба, подадена на 8 август 2013 г. от Италианската република срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 30 май 2013 г. по дело T-454/10, Италианска република/Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/2

         Жалба, подадена на 8 август 2013 г. от Италианската република срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 30 май 2013 г. по дело T-454/10, Италианска република/Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav)
   (Дело C-460/13 P)
   2013/C 352/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, S. Varone, Avvocato dello Stato)

      Други страни в производството: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav),
   Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon),
   Европейска комисия,
   Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA),
   Confederazione Cooperative Italiane

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да осъди насрещните страни да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящият спор има за предмет отмяната на решението по дело T-454/10, което отменя:

               а)

               член 52, параграф 2а, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1580/2007 (1) на Комисията, член 50, параграф 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 (2) на Комисията „доколкото предвижда, че стойността на „дейностите, които не представляват същинска преработка“, е включена в стойността на предлаганата на пазара продукция от плодове и зеленчуци, предназначени за преработка“;

               б)

               член 60, параграф 7 от Регламент за изпълнение № 543/2011, който предвижда финансиране на инвестициите и дейностите, свързани с преобразуването на плодове и зеленчуци, изцяло.

         Според Италианската република разпоредбите, посочени в буква а) не влизат в противоречие с Регламент (ЕО) № 1234/2007 като въвеждат подпомагане за дейности, които не са предвидени в регламента, а само установяват — между другото с цел допълнително опростяване — начините за изчисляване на стойностите на параметрите на помощта от Общността.
   Възприетото от Общия съд тълкуване водело до необосновано неравно третиране в рамките на организациите на производителите на плодове и зеленчуци, при което дейностите, свързани с предлагането на пазара на един и същ продукт, ще бъдат субсидирани различно в зависимост от това дали съответната организация на производители прилага фазата на същинска преработка.
   По отношение на буква б) — отмяна на член 60, параграф 7 от Регламент за изпълнение № 543/2011 — се подчертава неправилността на решението на Общия съд в частта, в която приема, че е налице дискриминация на преработвателите, които не членуват в организация на производители, по отношение на преработвателите, организирани в голямата си част като кооперации, членуващи в организации на производители.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 година за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците (ОВ L 350, стр. 1).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (ОВ L 157, стр. 1).


20150731050616812015/C 270/192392015CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150522151622Дело C-239/15 P: Жалба, подадена на 22 май 2015 г. от RFA International, LP срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 март 2015 г. по дело T-466/12, RFA International, LP/Европейска комисия
 ---documentbreak--- C2702015BG1520120150522BG0019152162Жалба, подадена на 22 май 2015 г. от RFA International, LP срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 17 март 2015 г. по дело T-466/12, RFA International, LP/Европейска комисия
   (Дело C-239/15 P)2015/C 270/19Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: RFA International, LP (представители: B. Evtimov, lawyer, Prof. D. O'Keeffe, Solicitor, E. Borovikov, lawyer)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

            —

            да отмени решението на Общия съд,

            —

            да се произнесе по изложените в жалбата му основания за отмяна, ако етапът на производството го позволява, и да отмени частично обжалваните в първоинстанционното производство решения,

            —

            при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,

            —

            да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че при преценката на изтъкнатите от него в първоинстанционното производство основания Общият съд допуснал следните нарушения на правото на Съюза:

            —

            Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като в правната преценка на позицията на Комисията относно значението на наличието на единен стопански субект (намиращ се извън страната на износ вътрешен отдел по продажби на производителя износител) за целите на прилагането на член 2, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (
                  1
               ) (наричан по-нататък „Основният антидъмпингов регламент“) и тъй като не се произнесъл по доводите на жалбоподателя, изведени от решение Interpipe и Nikopolsky, нарушавайки по този начин правото на жалбоподателя на съдебен контрол,

            —

            Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, включително и при преценката на разгледаната от него съдебна практика, тъй като прехвърлил тежестта на доказване на размера на корекциите по член 2, параграф 9 от Основния антидъмпингов регламент върху заинтересованата страна, която твърдяла, че корекциите са само заради доказаното съществуване на единен стопански субект,

            —

            Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че обжалваните пред него решения не се отнасят до съществуването на единен стопански субект, и като основал решението си на предположението, че отхвърлянето от Комисията на съществуването на единен стопански субект не е посочено в текста на обжалваните решения; Общият съд не пропуснал да установи, че Комисията го отхвърлила в паралелното междинно разследване за преразглеждане, извършено на основание член 11, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент, което се отнасяло за същия внос и период на разследване.

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (кодифицирана версия) (OB L 343, стр. 51).


title: Дело T-176/06: Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Sviluppo Italia Basilicata/Комисия (Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) — Намаляване на финансовата помощ — Жалба за отмяна — Рискови капитали — Краен срок за реализиране на инвестициите — Процедура — Принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност — Принцип на пропорционалност — Мотиви — Иск за обезщетение)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/47

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Sviluppo Italia Basilicata/Комисия
   (Дело T-176/06) (1)

   (Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) - Намаляване на финансовата помощ - Жалба за отмяна - Рискови капитали - Краен срок за реализиране на инвестициите - Процедура - Принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност - Принцип на пропорционалност - Мотиви - Иск за обезщетение)
   (2008/C 209/81)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Sviluppo Italia Basilicata SpA (Potenza, Италия) (представители: адв. F. Sciaudone, адв.D. Fioretti, адв.S. Frazzani и адв.R. Sciaudone)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и M. Velardo, подпомагани от адв. A. Dal Ferro)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на Решение C (2006) 1706 на Комисията от 20 април 2006 година за намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие, отпусната в полза на общата субсидия за реализиране на мерките за подпомагане на малките и средните предприятия, работещи в регион Basilicate в Италия, в контекста на общностната рамка за подпомагане на структурната намеса в регионите в Италия на основание цел № 1 и, от друга страна, искане за обезщетение за вредата, която била причинена от това решение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sviluppo Italia Basilicata SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело T-6/07: Иск, предявен на 2 януари 2007 г. — Galderma/СХВП — Lelas (Nanolat)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/34

         Иск, предявен на 2 януари 2007 г. — Galderma/СХВП — Lelas (Nanolat)
   (Дело T-6/07)
   (2007/C 56/64)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Ищец: Galderma SA (Cham, Швейцария) (представител: адвокат N. Hebeis)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Другастранав производството пред апелативния състав: Tihomir Lelas
   Искания на ищеца(ищците)

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав от 25 октомври 2006 година по дело R0146/2006-4 и остави без уважение възражението срещу следните стоки: „лекарства; фармацевтични и ветеринарни препарати, както и хигиенни препарати; сапуни; козметика, лосиони за коса“;

               —

               да се отхвърли заявката за марка на Общността 003088986 „NANOLAT“ за изброените по-горе стоки;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Tihomir Lelas.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Nanolat“ за стоки от класове 1, 3 и 5 (Заявка № 3 088 986).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Ищецът.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: немска словна марка „TANNOLACT“ за стоки от клас 5.

      Решение на отдела по споровете: отхвърляне на възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Приведени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 90/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


title: Дело C-476/08 P: Жалба, подадена на 6 ноември 2008 г.  от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 10 септември 2008 г. по дело T-59/05: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Комисия на Европейските общности

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/13

         Жалба, подадена на 6 ноември 2008 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 10 септември 2008 г. по дело T-59/05: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-476/08 P)
   (2009/C 19/23)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: N. Korogiannakis, P. Katsimani, Δικηγόροι)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят моли Съдът:

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд,

               —

               да отмени решението на Комисията (ГД „Земеделие и развитие на селските райони“), с което не се приема офертата на жалбоподателя и обществената поръчка се възлага на оферента, определен за изпълнител,

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски и други разходи във връзка с първоначалното производство, дори ако настоящата жалба бъде отхвърлена, както и разноските по настоящата жалба, ако тя бъде уважена.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят обосновава жалбата си срещу решение T-59/05 на Първоинстанционния съд със следните основания:
   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е извършил процесуално нарушение като е отказал да признае очевидно несъответствие между критериите за възлагане, предвидени в раздел 5.2 от доклада за оценка, и критериите, посочени в раздел 5.4 от същия доклад, и като неправилно е тълкувал релевантните процесуални правила относно доказателствената тежест. По-специално Първоинстанционният съд не се е позовал на никакво доказателство в подкрепа на квалификацията си като „печатна грешка“ на очевидното несъответствие и такова доказателство по никакъв начин не може да бъде изведено от съдържанието на самия доклад за оценка.
   Освен това в съдебното решение не са разгледани последиците от нарушението от страна на Комисията на задължението й за полагане на дължимата грижа и на принципа на добра администрация. След като Първоинстанционният съд, макар да отбелязва, че Комисията е нарушила правните норми, не е отменил решението на Комисията на това основание, той несъмнено не е приложил релевантните разпоредби.
   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд не е приложил също релевантните разпоредби относно задължението на възлагащия орган да мотивира решението си, което водело до отмяна на решението за възлагане; с писмо от 10 декември 2004 г. на жалбоподателя били предоставени само бележки и някои общи пояснения от доклада за оценка. В този смисъл Първоинстанционният съд е изопачил представените пред него доказателства и поради това решението му следва да бъде отменено.


title: Дело F-33/08: Решение на Съда на публичната служба (Първи състав) от 21 октомври 2009 г. — V/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Назначаване — Отказ за назначаване поради физическа непригодност за изпълняване на служебните задължени — Редовност на процедурата — Редовност на медицинския преглед за назначаване на работа — Подготвителни актове)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/35

         Решение на Съда на публичната служба (Първи състав) от 21 октомври 2009 г. — V/Комисия
   (Дело F-33/08) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Назначаване - Отказ за назначаване поради физическа непригодност за изпълняване на служебните задължени - Редовност на процедурата - Редовност на медицинския преглед за назначаване на работа - Подготвителни актове)
   2009/C 297/54
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: V (Брюксел, Белгия) (представители: C. Ronzi, A. Grauling и É. Boigelot, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Lozano Palacios и D. Martin)

      Предмет

   Публична служба — Отмяна на решението на Комисията от 15 май 2007 година, с което уведомява жалбоподателя, че не отговаря на условията за физическа годност, необходими за изпълнение на служебните задължения и искане за обезщетение за морални и материални вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Комисията на Европейските общности понася собствените си съдебни разноски и половината от направените от V съдебни разноски.

               3.

               V понася половината от собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 158, 21.06.2008 г., стр. 26


title: Дело T-27/10: Решение на Общия съд от 6 февруари 2014 г. — AC-Treuhand/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазари на калаени топлинни стабилизатори и на топлинни стабилизатори ЕСМ/естери — Решение, с което се констатират две нарушения на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Консултантско предприятие, което не извършва дейност на съответните пазари — Глоби — Искане за отмяна — Понятие за предприятие — Принцип на законоустановеност на престъплението и наказанието — Продължителност на нарушението — Погасителна давност — Продължителност на административното производство — Разумен срок — Право на защита — Късно уведомяване за процедурата по разследване — Таван от 10 % от оборота — Налагане на санкция за две нарушения с едно и също решение — Понятие за едно-единствено нарушение — Искане за изменение — Размер на глобите — Продължителност на нарушенията — Продължителност на административното производство — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Стойност на продажбите — Символична глоба — Правомощия за пълен съдебен контрол)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/6

         Решение на Общия съд от 6 февруари 2014 г. — AC-Treuhand/Комисия
   (Дело T-27/10) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазари на калаени топлинни стабилизатори и на топлинни стабилизатори ЕСМ/естери - Решение, с което се констатират две нарушения на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Консултантско предприятие, което не извършва дейност на съответните пазари - Глоби - Искане за отмяна - Понятие за предприятие - Принцип на законоустановеност на престъплението и наказанието - Продължителност на нарушението - Погасителна давност - Продължителност на административното производство - Разумен срок - Право на защита - Късно уведомяване за процедурата по разследване - Таван от 10 % от оборота - Налагане на санкция за две нарушения с едно и също решение - Понятие за едно-единствено нарушение - Искане за изменение - Размер на глобите - Продължителност на нарушенията - Продължителност на административното производство - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Стойност на продажбите - Символична глоба - Правомощия за пълен съдебен контрол)
   2014/C 78/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: AC-Treuhand AG (Цюрих, Швейцария) (представители: C. Steinle и I. Bodenstein, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Ronkes Agerbeek и R. Sauer, подпомагани от A. Böhlke, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 8682 окончателен на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38.589 — Топлинни стабилизатори), и при условията на евентуалност — искане за намаляване на размера на наложените глоби.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда AC-Treuhand AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-351/07: Определение на председателя на трети състав на Съда от 1 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Италия) — CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/30

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 1 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Италия) — CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione
   (Дело C-351/07) (1)

   (2009/C 69/57)

      Език на производството италиански.

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 247, 20.10.2007 г.


title: Дело C-292/05: Решение на Съда (втори състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Efeteio Patron — Гърция) — E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos/Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias (Брюкселска конвенция — член 1, първи параграф, първо изречение — Приложно поле — Граждански и търговски дела — Понятие — Иск за обезщетение, предявен в договаряща държава от наследниците на жертви на масово избиване по време на война срещу друга договаряща държава, в резултат на действия на въоръжените ѝ сили)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/5

         Решение на Съда (втори състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Efeteio Patron — Гърция) — E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos/Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
   (Дело C-292/05) (1)

   (Брюкселска конвенция - член 1, първи параграф, първо изречение - Приложно поле - Граждански и търговски дела - Понятие - Иск за обезщетение, предявен в договаряща държава от наследниците на жертви на масово избиване по време на война срещу друга договаряща държава, в резултат на действия на въоръжените ѝ сили)
   (2007/C 82/09)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Efeteio Patron
   Страни в главното производство

      Ищци: Eir. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos

      Ответник: Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Efeteio Patron — Тълкуване на член 1 от Брюкселската конвенция — Приложно поле на конвенцията — Иск, предявен от пострадалите от масово избиване по време на война срещу договаряща държава като носеща отговорност за действията на
   Диспозитив
   Член 1, първи параграф, първо изречение от Конвенцията от 27 септември 1968 година относно компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, изменена с Конвенцията от 9 октомври 1978 година за присъединяване на Кралство Дания, на Ирландия и на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, с Конвенцията от 25 октомври 1982 година за присъединяване на Република Гърция и с Конвенцията от 26 май 1989 година за присъединяване на Кралство Испания и на Португалската република, следва да се тълкува в смисъл, че по смисъла на тази разпоредба, съдебен иск, предявен от физически лица в една договаряща държава срещу друга договаряща държава, целящ да бъде получено обезщетение за вреди, претърпени от наследниците на жертви на действия на въоръжени сили при военни операции на територията на първата държава, не се отнася към „граждански и търговски дела“.

      (1)  ОВ C 243, 1.10.2005 г.


title: Дело T-160/09: Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (OFTAL CUSI) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „OFTAL CUSI“ — По-ранна словна марка на Общността „Ophtal“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/47

         Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (OFTAL CUSI)
   (Дело T-160/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „OFTAL CUSI“ - По-ранна словна марка на Общността „Ophtal“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 269/102
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представител: S. Schneller, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alcon Inc. (Hünenberg, Швейцария) (представител: M. Vidal-Quadras Trias de Bes, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 4 февруари 2009 г. (преписка № R 1471/2007-1) относно процедура по възражение между Dr. Robert Winzer Pharma GmbH и Alcon Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Dr. Robert Winzer Pharma GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Alcon Inc.

      (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г.


title: Дело C-462/12: Иск, предявен на 12 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/18

         Иск, предявен на 12 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Унгария
   (Дело C-462/12)
   2012/C 379/30
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и K. Talabér-Ritz)

      Ответник: Унгария

      Искания на ищеца

               1.

               Да се обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си по силата на членове 12 и 14 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183):

                           —

                           като е наложила плащането на специален данък със Закон № XCIV от 2010 г. за специалния данък, наложен на определени сектори на дейност (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény), на предприятията, предоставящи далекосъобщителни услуги в рамките на общо разрешение, и

                           —

                           като не е съобщила надлежно на заинтересованите лица намерението си да измени общите разрешения, права и условия [за използване и за изграждане на инфраструктура], и като не е предоставила на заинтересованите страни достатъчен срок, за да могат да изложат своето мнение по предложените изменения.

               2.

               Да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Със Закон № XCIV от 2010 г. за специалния данък, наложен на определени сектори на дейност (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény) се въвежда нова такса, наречена специален данък в тежест на три основни сектора от унгарската икономика, тоест търговията на дребно, далекосъобщенията и на всички предприятия от енергийния сектор, която съответните лица трябва да плащат през три последователни години въз основа на своя оборот преди данъчно облагане.
   В подкрепа на своето искане да се обяви неизпълнението на задължения Комисията излага следните основания и твърдения:

               В Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета е посочено, че тя има за цел да създаде вътрешен пазар на електронните съобщителни мрежи и услуги чрез хармонизация и опростяване на правилата и условията за разрешение. В тази връзка директивата набляга на решителността на законодателя режимите на общи разрешения да не нарушават конкуренцията и да не поставят пречки пред достъпа до пазарите.

               Директивата предвижда норми относно процедурите по предоставяне на разрешения и относно съдържанието на разрешенията, както и относно естеството и обхвата на финансовите задължения, които могат да се налагат в рамките на въпросните процедури. Съгласно член 12 административните такси покриват единствено административните разходи по управлението, контрола и изпълнението на общата лицензионна схема, правата за използване и някои специфични задължения, както и разходите, свързани с регулаторната дейност по подготовката и въвеждането в сила на вторичното законодателство и административните решения.

               Що се отнася до специалния данък, доставчиците на далекосъобщителни услуги се облагат освен с административните такси и контролните такси, с друго парично задължение, което е в разрез с предвиденото в член 12 от Директивата не е предназначено да финансира административни разходи, свързани с режима на общо разрешение, а да покрие общите бюджетни разходи на унгарската държава.

               Комисията счита, че така събираният специален данък има характер на тежест върху доставчиците на далекосъобщителни услуги в рамките на общото разрешение, увеличава значително финансовата тежест, която те понасят, поставя пречки пред свободното движение на далекосъобщителните услуги и има за цел финансиране на разходи, което не е разрешено от Директивата и като такова е несъвместимо с член 12.

               Накрая Комисията счита, че Унгария не е уведомила надлежно заинтересованите лица за намерението си да измени общите разрешения и правата и условията [за използване и за изграждане на инфраструктура], нито е предоставила достатъчен срок, за да могат те да изразят своето мнение по предложените изменения. С тези си действия Унгария не е изпълнила задълженията си по член 14 от Директивата.


title: Дело C-182/13: Решение на Съда (пети състав) от 13 май 2015 г. (преюдициално запитване от Industrial Tribunals, (Northern Ireland) — Обединено кралство) — Valerie Lyttle и др./Bluebird UK Bidco 2 Limited (Преюдициално запитване — Социална политика — Колективни уволнения — Директива 98/59/ЕО — Член 1, параграф 1, първа алинея, буква a) — Понятието „организация“ — Начин за изчисляване на броя уволнени работници)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/2

         Решение на Съда (пети състав) от 13 май 2015 г. (преюдициално запитване от Industrial Tribunals, (Northern Ireland) — Обединено кралство) — Valerie Lyttle и др./Bluebird UK Bidco 2 Limited
   (Дело C-182/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Колективни уволнения - Директива 98/59/ЕО - Член 1, параграф 1, първа алинея, буква a) - Понятието „организация“ - Начин за изчисляване на броя уволнени работници))
   (2015/C 236/03)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Industrial Tribunals (Northern Ireland)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Valerie Lyttle, Sarah Louise Halliday, Clara Lyttle, Tanya McGerty

      Ответник: Bluebird UK Bidco 2 Limited

      Диспозитив

   Понятието „организация“ в член 1, параграф 1, първа алинея, буква a), подточка ii) от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува по същия начин като понятието в буква a), подточка i) от същата алинея.
   Член 1, параграф 1, първа алинея, буква a), подточка ii) от Директива 98/59 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, предвиждаща задължение за информиране и консултиране на работниците при уволнение в рамките на период от 90 дни на поне 20 работници в организация на дадено предприятие, а не когато общият брой уволнения във всички организации или в някои организации на дадено предприятие за същия период достигне или надхвърли прага от 20 работници.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-224/14 P: Определение на Съда (шести състав) от 6 септември 2016 г. — Lidl Stiftung & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Явно недопустима и явно неоснователна жалба)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/5

      Определение на Съда (шести състав) от 6 септември 2016 г. — Lidl Stiftung & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      (Дело C-224/14 P) (1)

      ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Явно недопустима и явно неоснователна жалба))
      (2016/C 454/11)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (представители: M. Wolter, M. Kefferpütz и A. K. Marx, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело T-537/15: Жалба, подадена на 14 септември 2015 г. — Deutsche Post/СХВП — Verbis Alfa (InPost)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/41

         Жалба, подадена на 14 септември 2015 г. — Deutsche Post/СХВП — Verbis Alfa (InPost)
   (Дело T-537/15)
   (2015/C 371/42)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: M. Viefhues и T. Heitmann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Verbis Alfa sp. z o.o. (Краков, Полша), EasyPack sp. z o.o. (Краков, Полша)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: другите страни в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „InPost“ — заявка за регистрация № 11 049 558

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 26 юни 2015 г. по преписка R 546/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото със същото е отхвърлена жалбата, подадена от жалбоподателя с мотив идентичност на услуги,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-83/14: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 септември 2015 г. — Silvan/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура за повишаване за 2013 г. — Решение жалбоподателят да не бъде повишен — Член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника — Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на Комисията — Възражение за незаконосъобразност — Съпоставянето на заслугите — Съобразяване на докладите за оценка — Липса на числови оценки или на аналитични преценки — Текстови коментари)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/48

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 22 септември 2015 г. — Silvan/Комисия
   (Дело F-83/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за повишаване за 2013 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен - Член 43 и член 45, параграф 1 от Правилника - Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на Комисията - Възражение за незаконосъобразност - Съпоставянето на заслугите - Съобразяване на докладите за оценка - Липса на числови оценки или на аналитични преценки - Текстови коментари))
   (2015/C 363/57)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Juha Tapio Silvan (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats, впоследствие J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде повишeн в следващата степен (AST 10) в процедурата за повишаване за 2013 г. на Европейската комисия

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Silvan да понесе освен направените от него разноски и тези, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 47.


title: Дело C-671/16: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 29 декември 2016 г. — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman/Région de Bruxelles-Capitale

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/13

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 29 декември 2016 г. — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman/Région de Bruxelles-Capitale
   (Дело C-671/16)
   (2017/C 078/18)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Ответник: Région de Bruxelles-Capitale

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 2, буква a) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „планове и програми“ включва приет от регионален орган градоустройствен правилник:

               —

               който съдържа карта, определяща територията, за която е приложим, ограничена само до един квартал, и обособяваща в нея различни части, по отношение на които се прилагат различни правила за разполагане и височина на сградите, и

               —

               който предвижда също и конкретни разпоредби за устройство на площите около сградите, както и конкретни указания за пространственото прилагане на някои правила, определени с оглед на улиците, прави, перпендикулярни на тези улици линии и разстоянията спрямо уличната регулационна линия, и

               —

               който има за цел преустройство на съответния квартал, и

               —

               който определя правилата за това какво трябва да съдържа преписката по искане за разрешение за строеж, подлежащо на оценка на последиците върху околната среда в квартала?

      (1)  ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135.


title: Дело F-118/13: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2014 г.  — Lebedef/Комисия (Публична служба — Искания в хода на производството — Явна недопустимост)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/57

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 септември 2014 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело F-118/13) (1)

   ((Публична служба - Искания в хода на производството - Явна недопустимост))
   2014/C 421/82
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на доклада за кариерното развитие за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г. и за отмяна на точките за заслуги, предоставени в рамките на процедура за повишаване за 2003 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явна недопустима.

               2)

               Г-н Lebedef понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 52, 22.2.2014 г., стр. 53.


title: Дело T-159/15: Жалба, подадена на 1 април 2015 г. — Puma/СХВП — Gemma Group (изображение на скачащо животно)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/35

         Жалба, подадена на 1 април 2015 г. — Puma/СХВП — Gemma Group (изображение на скачащо животно)
   (Дело T-159/15)
   (2015/C 171/42)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gemma Group Srl (Черазоло Ауза, Италия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността (изображение на скачащо животно) — заявка за регистрация № 1 1 5 73  474

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 19 декември 2014 г. по преписка R 1207/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 5 и членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-219/12: Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz (Шеста директива ДДС — Член 4, параграфи 1 и 2 — Понятие за икономическа дейност — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Експлоатация на фотоволтаична инсталация, монтирана на покрива на частна жилищна постройка — Доставка към мрежата — Възнаграждение — Производство на електричество, по-малко от потребяваното количество)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/33

         Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz
   (Дело C-219/12) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 4, параграфи 1 и 2 - Понятие за икономическа дейност - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Експлоатация на фотоволтаична инсталация, монтирана на покрива на частна жилищна постройка - Доставка към мрежата - Възнаграждение - Производство на електричество, по-малко от потребяваното количество)
   2013/C 225/56
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Ответник: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

      в присъствието на: Thomas Fuchs

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 4 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Понятие за „икономическа дейност“ — Фотоволтаична инсталация без собствени възможности за акумулиране на електрическата енергия, монтирана в близост до частно жилище — Продажба на произведената електрическа енергия на дадено дружество, което доставя обратно до това жилище електрическата енергия, от която домакинството се нуждае — Производство на електрическа енергия, което в дългосрочен план е по-малко от потребяваното количество електрическа енергия

      Диспозитив

   Член 4, параграфи 1 и 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 г., трябва да се тълкува в смисъл, че експлоатацията на фотоволтаична инсталация, разположена върху или в близост до жилищна постройка и разработена така, че количеството произведена електроенергия, от една страна, е винаги по-малко от количеството електроенергия, която се потребява за нуждите на домакинството на експлоатиращия тази инсталация, и от друга страна, захранва мрежата срещу получаването на редовен приход, попада в обхвата на понятието „икономическа дейност“ по смисъла на този член.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело C-558/16: Преюдициално запитване от Kammergericht Berlin (Германия), постъпило на 3 ноември 2016 г. — Doris Margret Lisette Mahnkopf

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/20

         Преюдициално запитване от Kammergericht Berlin (Германия), постъпило на 3 ноември 2016 г. — Doris Margret Lisette Mahnkopf
   (Дело C-558/16)
   (2017/C 030/25)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Kammergericht Berlin

      Страни в главното производство

      Молител: Doris Margret Lisette Mahnkopf

      Заинтересована страна: Sven Mahnkopf

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1, параграф 1 от Регламент № 650/2012 (1) да се тълкува в смисъл, че в приложното поле на регламента („наследяване в случай на смърт“) попадат и разпоредби на националното право, като член 1371, параграф 1 от германския Bürgerliches Gesetzbuch (Граждански кодекс, наричан по-нататък „BGB“), който урежда въпроси, свързани с режима на имуществени отношения между съпрузи след смъртта на един от съпрузите чрез увеличаване на наследствения дял по закон на другия съпруг?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли във всички случаи член 68, буква л) и член 67, параграф 1 от Регламент № 650/2012 да се тълкуват в смисъл, че наследственият дял на преживелия съпруг, дори когато една част от него е в резултат от увеличение въз основа на разпоредба, свързана с режима на имуществени отношения между съпрузи, като член 1371, параграф 1 от BGB, може да се посочи изцяло в европейското удостоверение за наследство?
               При отрицателен отговор по принцип, може ли по изключение да се отговори утвърдително за фактически състав, при който

                           а)

                           целта на удостоверението за наследство се ограничава до предявяване на права на наследниците в конкретна друга държава членка във връзка с находящ се там недвижим имот на наследодателя, и

                           б)

                           въпросите, свързани с наследяването (членове 4 и 21 от Регламент № 650/2010) и — независимо кои стълкновителни норми се прилагат — въпросите, свързани с режима на съпружеска имуществена общност се решават съгласно едно и също национално законодателство.

               3)

               Ако на първите два въпроса се отговори отрицателно, трябва ли член 68, буква л) от Регламент № 650/2012 да се тълкува в смисъл, че увеличеният въз основа на разпоредба, свързана с режима на имуществени отношения между съпрузите, наследствен дял на преживелия съпруг може изцяло да се посочи — но поради увеличението само информативно — в европейското удостоверение за наследство?

      (1)  Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство (ОВ L 201, стр. 107).


title: Дело C-504/14: Иск, предявен на 11 ноември 2014 г.  — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/19

         Иск, предявен на 11 ноември 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-504/14)
   (2015/C 007/25)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Μ. Patakia и C. Hermes)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по:

                           —

                           член 6, параграфи 2 и 3 от Директива 92/43/ЕИО (1) на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, а) като не е прела необходимите мерки за предотвратяване на влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете, както и на обезпокояването на видовете, за които са определени съответните територии, и б) като е разрешила (без да извърши надлежна проверка за въздействието им, както изисква член 6, параграф 3) дейности, които поотделно или във взаимодействие с други проекти могат да окажат значително влияние върху съответните територии, като намалят или увредят местата за гнездене на вида от приоритетно значение Caretta caretta, който се среща в този район, което ще доведе до обезпокояване на този вид и, на последно място, като намалят и увредят естествените местообитания 2110, 2220 и приоритетното местообитание 2250.

                           —

                           член 12, параграф 1, букви б) и д) от същата директива, като не е прела необходимите мерки за въвеждане и прилагане на строга система за опазване на морската костенурка Caretta caretta (вид от приоритетно значение) в залива на Кипарисия, така че да се избегне обезпокояването на този вид през размножителния период, както и дейност, която може да доведе до увреждане или до унищожаване на места за размножаване на този вид.

               —

               Да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и доводи

               1.

               Настоящото нарушение се отнася до: а) въздействието на някои проекти и дейности върху зона Натура 2000 GR 2550005 „Thines Kyparissias“ (предложена за територия от значение за Общността [ТЗО] на първи април 1997 г. и обявена за територия от значение за Общността [ТЗО] на 1oсептември 2006 г.) и по-конкретно върху вида от приоритетно значение Caretta caretta и върху местообитанията, представляващи крайбрежни пясъчни дюни, включително приоритетно местообитание 2250* Thines — дюни с хвойнови гъсталаци (Juniperus spp.), и б) неприемане на необходимите мерки за въвеждане и прилагане на строга система за опазване на морската костенурка Caretta caretta в посочената зона, които да предотвратят, от една страна, обезпокояването на този вид през размножителния период и от друга страна, каквато и да било дейност, която може да доведе до увреждане или до унищожаване на места за размножаване на този вид.

               2.

               Считано от 1998 г., след одобрение на компетентното министерство, започва изпълнението на програмата LIFE-Nature LIFE98NAT/GR/5262 („Application of Management Plan for Caretta caretta in Southern Kyparissia“). Програмата LIFE приключва през 2002 г. с приемането на специално проучване за околната среда (ЕПМ, в съответствие с гръцкото законодателство), в което вече са посочени характеристиките на разглеждания вид и необходимостта от ефективната му защита.

               3.

               След сигнали от страна на неправителствена организация и след като нейни служители посещават съответната зона през юли 2011 г., Комисията започва производство за нарушение на посочените в настоящия иск разпоредби на Директива 92/43/ЕИО.

               4.

               На първо място, Комисията счита, че в нарушение на разпоредбите на член 12 от посочената директива Република Гърция не е въвела строга система за опазване на видовете, посочени в приложение IV директивата, която да забранява:

                           —

                           умишлено обезпокояване на тези видове, особено през периодите на размножаване

                           —

                           увреждане или унищожаване на места за размножаване или почивка.

               5.

               По конкретно, В Гърция липсва цялостна и съгласувана нормативна уредба, не е налице прилагане на точно определени, специфични и ефикасни мерки за защита и се допускат дейности, които могат не само да увредят/унищожат местата за размножаване, но и да обезпокоят животните от този вид, по-специално в инкубационния период, по време на излюпването и на придвижването на малките костенурки към морето.

               6.

               На последно място Комисията приема, че са нарушени разпоредбите на член 6, параграфи 2 и 3 от посочената директива, тъй като

                           а)

                           не е предотвратено влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете, както и значителното обезпокояване на видовете в посочените зони. Предвид че в нарушение на член 6, параграф 2 е допуснала някои неконтролирани и/или нерегламентирани дейности, в настоящия случай Република Гърция не е изпълнила задължението си да приеме необходимите мерки за предотвратяване на увреждането на местообитанията и на обезпокояването на видовете.

                           б)

                           разглежданите дейности са извършени без необходимата предварителна проверка за въздействието на всеки отделен проект или на няколко проекта, взети заедно, макар член 6, параграф 3 от директивата да изисква да се извърши надлежна проверка на всички проекти, които не са непосредствено свързани с управлението на територията или не са необходими за него, но които поотделно или във взаимодействие с други проекти могат да окажат значително влияние върху съхранението ѝ.

      (1)  ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело C-415/12: Определение на Съда (девети състав) от 13 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Nienburg — Германия) — Bianca Brandes/Land Niedersachsen (Социална политика — Директива 2003/88/ЕО — Право на платен годишен отпуск — Рамково споразумение за работа при непълно работно време — Работник на пълно работно време, който е бил в невъзможност да се възползва от правото си на платен годишен отпуск през референтния период — Преминаване на работника на непълно работно време — Национална разпоредба или практика, която предвижда намаляване на броя на така придобитите преди това дни на платен годишен отпуск пропорционално на броя на работните дни седмично на непълно работно време)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/50

         Определение на Съда (девети състав) от 13 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Nienburg — Германия) — Bianca Brandes/Land Niedersachsen
   (Дело C-415/12) (1)

   (Социална политика - Директива 2003/88/ЕО - Право на платен годишен отпуск - Рамково споразумение за работа при непълно работно време - Работник на пълно работно време, който е бил в невъзможност да се възползва от правото си на платен годишен отпуск през референтния период - Преминаване на работника на непълно работно време - Национална разпоредба или практика, която предвижда намаляване на броя на така придобитите преди това дни на платен годишен отпуск пропорционално на броя на работните дни седмично на непълно работно време)
   2013/C 225/89
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeitsgericht Nienburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Bianca Brandes

      Ответник: Land Niedersachsen

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeitsgericht Nienburg — Тълкуване на клауза 4, точки 1 и 2 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, което се намира в приложение към Директива 97/81 относно посоченото споразумение, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35), в редакцията му след измененията с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 година (ОВ L 131, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 46) — Работник или служител, който преминава от работа на пълно работно време на работа на непълно работно време — Правна уредба на държава членка, която позволява в този случай преразпределяне на правото на годишен отпуск, придобит по време на работата на пълно работно време, но неизползван, което преразпределяне води до намаляване на броя на дните отпуск

      Диспозитив

   Приложимото право на Съюза, по-специално член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време и клауза 4, точка 2 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено на 6 юни 1997 г., което се намира в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национални разпоредби или национална практика, като разглежданите в главното производство, по силата на които броят на дните платен годишен отпуск, от които работник, зает на пълен работен ден, е бил в невъзможност да се възползва през референтния период, е предмет, поради факта че работникът е преминал на режим на работа на непълен работен ден, на намаляване, което е пропорционално на съществуващата разлика между броя на работните дни седмично, изработени от работника преди и след преминаването на непълно работно време.

      (1)  ОВ C 366, 24.11.2012 г.


title: Дело C-548/07: Иск, предявен на 10 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/38

         Иск, предявен на 10 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-548/07)
   (2008/C 22/68)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: М. Patakia и M. van Beek)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EКП) (1), и по-конкретно, по клауза 1, параграф 2, по клауза 2, параграфи 1 и 3, буква б), по клауза 2, параграф 3, буква д) и е) и по клауза 2, параграфи 4 и 6 от споразумението, съдържащо се в приложение към посочената директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               След като е разгледала съвкупността от актовете на гръцкото законодателство за транспониране в гръцкия правен ред на Директива 96/34/ЕО на Съвета относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EКП), Комисията е установила, че транспонирането на някои от клаузите на посоченото по-горе рамково споразумение, съдържащо се в посочената директива, е недостатъчно и неправилно по отношение на работниците от търговския флот.

               2.

               По-конкретно разглежданото гръцко законодателство, което утвърждава колективните договори в тази област, има ограничено приложно поле, доколкото то не се прилага по отношение на всички работници от търговските кораби.

               3.

               Освен това, за да се признае правото на родителски отпуск на горепосочените работници, е необходимо, по силата на гръцкото законодателство, да бъдат изпълнени освен условията, предвидени в директивата, и следните условия:

                           —

                           да имат трудов стаж с продължителност 12 месеца на един и същи кораб;

                           —

                           екипажът на същия кораб да бъде най-малко от 30 души;

                           —

                           да се представи доказателство, че и другият родител работи;

                           —

                           договорът за работа като моряк след завръщането от родителски отпуск да бъде квалифициран като „нов“ и да се изисква отново минимален период на работа от 6 или 7 месеца;

                           —

                           морякът да поеме разходите за изпращане на негов заместник;

                           —

                           прилагане на разглежданото национално законодателство единствено по отношение на договорите на моряците, които са започнали работа като такива след влизане в сила на колективните договори;

                           —

                           квалифициране на търговските задължения като форсмажорно обстоятелство, което може да бъде причина за отказ да бъде предоставен родителски отпуск.

               4.

               И накрая Комисията установява, че в колективните трудови договори, както и в министерските заповеди, които ги утвърждават, не се съдържа каквото и било позоваване на въпроса за закрилата на работниците срещу уволнение поради подаване на молба за ползване или поради ползване на родителски отпуск.

               5.

               В резултат на това Комисията преценява, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по Директива 96/34/ЕО, и по-конкретно по клауза 1, параграф 2, по клауза 2, параграфи 1 и 3, буква б), по клауза 2, параграф 3, буква д) и е) и по клауза 2, параграфи 4 и 6 от споразумението, съдържащо се в приложение към посочената директива.

      (1)  ОВ L 145 от 19 юни 1996 г., стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 160.


title: Дело T-278/10 RENV: Решение на Общия съд от 24 ноември 2015 г. — Wesergold Getränke/СХВП — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „WESTERN GOLD“ — По-ранни национални, общностна и международна словни марки „WeserGold“, „Wesergold“ и „WESERGOLD“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Решение по жалбата — Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Право на изслушване — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/27

         Решение на Общия съд от 24 ноември 2015 г. — Wesergold Getränke/СХВП — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)
   (Дело T-278/10 RENV) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „WESTERN GOLD“ - По-ранни национални, общностна и международна словни марки „WeserGold“, „Wesergold“ и „WESERGOLD“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Решение по жалбата - Член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Право на изслушване - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 016/33)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG, по-рано Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Ринтелн, Германия) (представители: T. Melchert, P. Goldenbaum и I. Rohr, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия) (представители: A. Marx и M. Wolter, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 24 март 2010 г. (преписка R 770/2009-1) относно производство по възражение между Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG и Lidl Stiftung & Co. KG

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Lidl Stiftung & Co. KG в производствата пред Общия съд и пред Съда.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-340/14: Жалба, подадена на 15 май 2014 г.  — Klyuyev/Съвет

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/27

         Жалба, подадена на 15 май 2014 г. — Klyuyev/Съвет
   (Дело T-340/14)
   2014/C 261/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Andriy Klyuyev (Донецк, Украйна) (представител: R. Gherson, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени, доколкото се прилага за жалбоподателя:

                           —

                           Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и

                           —

                           Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна

               —

               да осъди Съвета да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че член 29 ДЕС не е надлежното правно основание за решението, тъй като жалбата срещу жалбоподателя не го е посочила като лице, което е накърнило върховенството на закона в Украйна по смисъла на членове 21, параграф 2 и 23 ДЕС. Жалбоподателят твърди, че тъй като решението е било невалидно, Съветът не е могъл да се позове на член 215, параграф 2 ДФЕС, за да издаде регламента. Към момента на налагане на ограничителните мерки не е било налице обвинение или жалба срещу жалбоподателя в никоя юрисдикция заради това, че неговите действия са представлявали заплаха за накърняване на върховенството на закона или са нарушили някакви човешки права в Украйна.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на защита и правото на ефективна съдебна защита, тъй като основанието, на което жалбоподателят е бил включен в списъка се свежда до прогласяването на вина преди каквото и да е съдебно произнасяне по въпроса и тъй като на жалбоподателя не е била предоставена никаква конкретна информация относно причините, посочени в обжалваните мерки, за включването му в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, въпреки отправеното от него искане за информация до Съвета.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът не е посочил на жалбоподателя достатъчни причини за включването му в списъка. Жалбоподателят твърди, че не са му били предоставени никакви подробности относно естеството на поведението на жалбоподателя, заради което той е бил включен в списъка. Жалбоподателят по-нататък твърди, че не са му били предоставени никакви подробности относно органа, отговорен за наказателното разследване, на което се твърди, че той е обект, нито за датата, на която е започнало разследването срещу жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил по необоснован и непропорционален начин основните права на жалбоподателя на собственост и репутация, тъй като ограничителните мерки не са били предвидени в закон и са били наложени без подходящи гаранции, даващи възможност на жалбоподателя да изложи действително случая си пред Съвета.

               5.

               Петото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът се е позовал на неточни по същество факти и е допуснал явна грешка в преценката. Жалбоподателят твърди, че съобразно информацията, с която разполага, срещу него не се води наказателно производство или разследване във връзка с присвояването на украински държавни средства или тяхното нелегално изнасяне извън Украйна.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от твърдението, че Съветът не е проверил относимостта и валидността на доказателствата, на които почива включването на жалбоподателя в списъка, тъй като не е съобразил дали настоящият главен прокурор на Украйна има правомощието по силата на Конституцията на Украйна да започне разследване срещу жалбоподателя и не е взел предвид, че разследването срещу жалбоподателя в Австрия е било прекратено поради недостатъчни доказателства в подкрепа на твърденията срещу жалбоподателя за присвояване на държавни средства.


title: Дело C-263/17: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия), постъпило на 10 май 2017 г. — Whirlpool Europe Srl и др./Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/18

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия), постъпило на 10 май 2017 г. — Whirlpool Europe Srl и др./Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
   (Дело C-263/17)
   (2017/C 309/24)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Whirlpool Europe Srl, Fenice — Qualità Per L’ambiente SpA, FCA Italy SpA, FCA Group Purchasing Srl, FCA Melfi SpA, Barilla G. e R. Fratelli SpA, Versalis SpA

      Ответник: Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли разпоредбите на Директива 2009/72/ЕО (1), и по-специално член 3, параграфи 5 и 6 и член 28 да се тълкуват в смисъл, че непременно представлява електроенергийна мрежа, а следователно и „разпределителна система“ по смисъла на тази директива система, създадена и управлявана от частно образувание, към която е свързан ограничен брой производствени и потребителски единици, и която на свой ред е свързана с обществената мрежа, без възможност да се изключат от тази класификация частните електроенергийни системи с такива характеристики, изградени преди влизането в сила на директивата и първоначално създадени с цел производство на електроенергия за собствени нужди?

               2)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос, единствената предоставена от директивата възможност за оползотворяване на специфичните характеристики на частна електроенергийна мрежа ли е тя да се причисли към категорията на ЗРС по член 28 от посочената директива, или се допуска националният законодател да определи отделна категория разпределителни системи, по отношение на които се прилага опростен режим, различен от предвидения за ЗРС?

               3)

               Независимо от отговора на предходните въпроси, трябва ли директивата да се тълкува в смисъл, че при всички случаи за затворените разпределителни системи по член 28 се изисква задължение за свързване на трети лица?

               4)

               Независимо от отговора на предходните въпроси, допуска ли класифицирането на частна електроенергийна мрежа като затворена разпределителна система по смисъла на член 28 от Директива 2009/72/ЕО възможността националният законодател да предвиди в полза на тази система само изключения от общия правен режим за разпределителните системи, изрично предвидени в член 28 и член 26, параграф 4 от тази директива, или — с оглед на посоченото в съображения 29 и 30 от директивата — е позволено или наложено на държава членка да предвиди други изключения от прилагането на общия правен режим за разпределителните системи по начин, който гарантира постигането на целите, посочени в съображенията?

               5)

               Ако Съдът приеме, че е възможно или необходимо държавата членка да установи правила, които отчитат спецификата на затворените разпределителни системи, допускат ли разпоредбите на Директива 2009/72/ЕО — и по-специално съображения 29 и 30, член 15, параграф 7, член 37, параграф 6, буква б) и член 26, параграф 4 — национална правна уредба като разглежданата в настоящото производство, която предвижда за затворените разпределителни системи правила за диспечиране, отделно счетоводство и функционална обособеност, доста подобни на предвидените за обществените мрежи, и които относно общите разходи на електроенергийната система предвиждат, че заплащането на тези суми е отчасти съизмеримо и с разходваното количество електроенергия в рамките на затворената система?

      (1)  Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело C-337/14: Определение на председателя на Съда от 23 септември 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Elvira Mandl, Helmut Mandl/Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/17

         Определение на председателя на Съда от 23 септември 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim — Германия) — Elvira Mandl, Helmut Mandl/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-337/14) (1)

   (2014/C 431/28)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Съединени дела C-468/10 и C-469/10: Решение на Съда (трети състав) от 24 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10)/Administración del Estado (Обработване на лични данни — Директива 95/46/ЕО — Член 7, буква е) — Непосредствено действие)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/18

      Решение на Съда (трети състав) от 24 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10)/Administración del Estado
      (Съединени дела C-468/10 и C-469/10) (1)

      (Обработване на лични данни - Директива 95/46/ЕО - Член 7, буква е) - Непосредствено действие)
      (2012/C 25/30)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Supremo

         Страни в главното производство

         Ищци: Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10)

         Ответник: Administración del Estado

         Предмет

      Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 7, буква е) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) — Обработване на лични данни от администратори на такива данни и предоставянето им на трети лица, когато това е необходимо за реализиране на техни законни интереси — Допълнителни изисквания — Непосредствено действие на разпоредбите на директива

         Диспозитив

                  1.

                  Член 7, буква е) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че за да се допусне обработване на лични данни без съгласието на съответното физическо лице, когато това е необходимо за реализирането на законни интереси на администратора или на едно или повече трети лица, на които се разкриват данните, не е достатъчно с обработването да не се нарушават основните права и свободи на това лице, а трябва и въпросните данни да се съдържат в общодостъпни източници, като по този начин изключва категорично и безусловно обработването на данни, които не се съдържат в такива източници.

                  2.

                  Член 7, буква е) от Директива 95/46 има непосредствено действие.

         (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело T-282/08: Решение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. — Grazer Wechselseitige Versicherung/Европейска комисия (Държавни помощи — Помощ, предоставена от австрийските органи на групата Grazer Wechselseitige (GRAWE) в рамките на приватизацията на Bank Burgenland — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното връщане — Критерий за частния инвеститор в условията на пазарна икономика — Прилагане в ситуация, в която държавата действа като продавач — Определяне на пазарната цена)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/9

         Решение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. — Grazer Wechselseitige Versicherung/Европейска комисия
   (Дело T-282/08) (1)

   (Държавни помощи - Помощ, предоставена от австрийските органи на групата Grazer Wechselseitige (GRAWE) в рамките на приватизацията на Bank Burgenland - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното връщане - Критерий за частния инвеститор в условията на пазарна икономика - Прилагане в ситуация, в която държавата действа като продавач - Определяне на пазарната цена)
   2012/C 109/20
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Grazer Wechselseitige Versicherung AG (Грац, Австрия) (представител: H. Wollmann, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално V. Kreuschitz, N. Khan и K. Gross, впоследствие V. Kreuschitz, N. Khan и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2008/719/ЕО на Комисията от 30 април 2008 г. относно държавна помощ C 56/06 (ex NN 77/06), която Австрия е привела в действие за приватизацията на банка Burgenland (ОВ L 239, стр. 32).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Grazer Wechselseitige Versicherung AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело C-608/14: Преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu (Румъния), постъпило на 23 декември 2014 г.  — Elena Delia Pondiche/Румънската държава, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/10

         Преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu (Румъния), постъпило на 23 декември 2014 г. — Elena Delia Pondiche/Румънската държава, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Дело C-608/14)
   (2015/C 089/11)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Sibiu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elena Delia Pondiche

      Ответник: Румънската държава, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли социалната закрила, правата на детето и принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, гарантирани от общностното право в член 6 от Договора за Европейския съюз, член 20, член 21, алинея първа, член 24, алинея първа и алинея втора, член 34, член 52 от Хартата за основните права на Европейския съюз, член 4 от Регламент (ЕО) № 883/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета за координация на системите за социално осигуряване да се тълкуват в смисъл, че те не допускат вътрешноправни разпоредби, които без каквато и да е обосновка от обективен и разумен характер ограничават размера на обезщетението за отглеждане на дете в зависимост от датата на раждането на детето, а не в зависимост от датата на неговото зачеване, макар и да се приема, че заченатото дете съществува, ако се роди живо и жизнеспособно?

               2)

               Въвежда ли се с O.U.G. № 111/2010 дискриминационна мярка между лицата, намиращи се в еднакво положение, съответно между заченатите деца, родени до 31.12.2010 г., и децата, заченати до 31.12.2010 г. и родени след тази дата?

      (1)  Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82).


title: Дело C-85/12: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 20 февруари 2012 г. — Société Landsbanki Islands HF/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/19

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 20 февруари 2012 г. — Société Landsbanki Islands HF/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux
   (Дело C-85/12)
   2012/C 118/30
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société Landsbanki Islands HF

      Ответници: Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 3 и 9 от Директива 2001/24/ЕО относно оздравяването и ликвидацията на кредитни институции (1) да се тълкуват в смисъл, че мерките за оздравяване или ликвидация на финансова институция като произтичащите от исландския Закон № 44/2009 от 15 април 2009 г. следва да се разглеждат като мерки, приети от административен или съдебен орган по смисъла на тези разпоредби?

               2.

               Трябва ли член 32 от Директива 2001/24/ЕО да се тълкува в смисъл, че изключва възможността национална разпоредба като член 98 от исландския Закон от 20 декември 2002 г., с който се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу финансова институция от момента на влизане в сила на мораториум, да породи последици за обезпечителни мерки, наложени в друга държава членка преди установяването на мораториума?

      (1)  Директива 2001/24/ЕО на Европейския съвет и на Съвета от 4 април 2001 година относно оздравяването и ликвидацията на кредитни институции (ОВ L 125, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 34).