title: Дело T-448/07: Решение на Общия съд от 27 юни 2012 г. — YKK и др./Комисия ( „Конкуренция — Картели — Пазари на циповете, на „другите закопчалки“ и на машините за поставяне — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Съгласувани увеличения на цените, определяне на минимални цени, подялба на клиентела и на пазари и обмен на друга търговска информация — Едно и също продължавано нарушение — Доказване — Естество на нарушението и извършване — Реално отражение — Известие относно сътрудничеството — Глоби — Максимален размер — Възпиращ ефект на глобата — Равно третиране — Пропорционалност“ )

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/13

         Решение на Общия съд от 27 юни 2012 г. — YKK и др./Комисия
   (Дело T-448/07) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазари на циповете, на „другите закопчалки“ и на машините за поставяне - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Съгласувани увеличения на цените, определяне на минимални цени, подялба на клиентела и на пазари и обмен на друга търговска информация - Едно и също продължавано нарушение - Доказване - Естество на нарушението и извършване - Реално отражение - Известие относно сътрудничеството - Глоби - Максимален размер - Възпиращ ефект на глобата - Равно третиране - Пропорционалност)
   2012/C 243/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: YKK Corp. (Токио, Япония), YKK Holding Europe BV (Снеек, Нидерландия) и YKK Stocko Fasteners GmbH (Вупертал, Германия) (представители: първоначално H. Kaneko и C. Verannemann, avocats, впоследствие H. Kaneko, G. Williamson, solicitor и N. Green, QC)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и K. Mojzesowicz)

      Предмет

   Като главно искане, отмяната на Решение C(2007) 4257 окончателен на Комисията от 19 септември 2007 година относно производство съгласно член 81 [ЕО] (преписка COMP/39.168 — PO/Твърда кинкалерия: закопчалки), в частта, в която то се отнася до жалбоподателите, и при условията на евентуалност — искане за отмяна или намаляване на размера на глобите, съответно наложени на жалбоподателите.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда YKK Corp., YKK Holding Europe BV и YKK Stocko Fasteners GmbH да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 51, 23.2.2008 г.


title: Дело C-161/15: Решение на Съда (първи състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Abdelhafid Bensada Benallal/Белгийската държава (Преюдициално запитване — Директива 2004/38/EО — Решение за прекратяване на разрешение за пребиваване — Принцип на зачитане на правото на защита — Право на изслушване — Процесуална автономия на държавите членки — Допустимост на касационни основания — Абсолютно основание за отмяна)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/18

         Решение на Съда (първи състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Abdelhafid Bensada Benallal/Белгийската държава
   (Дело C-161/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2004/38/EО - Решение за прекратяване на разрешение за пребиваване - Принцип на зачитане на правото на защита - Право на изслушване - Процесуална автономия на държавите членки - Допустимост на касационни основания - Абсолютно основание за отмяна))
   (2016/C 156/25)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Abdelhafid Bensada Benallal

      Ответник: Белгийската държава

      Диспозитив

   Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че когато според приложимото национално право основание, изведено от нарушение на вътрешното право, повдигнато за първи път пред националния съд в касационно производство, е допустимо само ако това основание е свързано с обществения ред, трябва да се приеме, че е допустимо основание, изведено от нарушение на правото на изслушване, гарантирано от правото на Съюза, повдигнато за първи път пред същия съд, ако това право, гарантирано от вътрешното право, отговаря на условията, които се изискват според посоченото право, за да бъде квалифицирано като основание, свързано с обществения ред, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Съединени дела C-369/15—C-372/15: Определение на Съда (шести състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15) и Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15)/Administración del Estado (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз — Директива 2003/87/ЕО — Член 10а — Метод за безплатно разпределяне на квоти — Изчисляване на единния коефициент за междусекторна корекция — Решение 2013/448/ЕС — Член 4 — Приложение II — Валидност — Прилагане на единния коефициент за междусекторна корекция към инсталациите в отраслите, изложени на значителен риск от изтичане на въглерод — Решение 2011/278/ЕС — Член 10, параграф 9 — Валидност)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/18

         Определение на Съда (шести състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15) и Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15)/Administración del Estado
   (Съединени дела C-369/15—C-372/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Директива 2003/87/ЕО - Член 10а - Метод за безплатно разпределяне на квоти - Изчисляване на единния коефициент за междусекторна корекция - Решение 2013/448/ЕС - Член 4 - Приложение II - Валидност - Прилагане на единния коефициент за междусекторна корекция към инсталациите в отраслите, изложени на значителен риск от изтичане на въглерод - Решение 2011/278/ЕС - Член 10, параграф 9 - Валидност))
   (2017/C 014/23)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15) и Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15)

      Ответник: Administración del Estado

      в присъствието на: Repsol Petróleo SA BP Oil España SAU (C-371/15)

      Диспозитив

               1)

               Нито от разпоредбите на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., разглеждани във връзка с член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, нито от Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, следва че при определянето на максималното годишно количество квоти за емисии на парникови газове Европейската комисия е изключила други емисии освен произхождащите от генераторите на електроенергия.

               2)

               При анализа на буква б) от третия въпрос не се установиха никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 15, параграф 3 от Решение 2011/278.

               3)

               При анализа на четвъртия въпрос не се установиха никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 10, параграф 9, първа алинея от Решение 2011/278.

               4)

               Член 4 от Решение 2013/448 и приложение II към него са невалидни.

               5)

               Последиците от обявяването на невалидността на член 4 от Решение 2013/448 и на приложение II към него са ограничени във времето, така че, от една страна, това обявяване да има действие едва след изтичането на срок от десет месеца от датата на постановяване на решението от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 и C-391/14—C-393/14, EU:C:2016:311), за да се позволи на Европейската комисия да приеме необходимите мерки, и от друга страна, до изтичането на този срок приетите на основание на невалидните разпоредби мерки да не могат да бъдат преразглеждани.

      (1)  ОВ C 311, от 21.9.2015 г.


title: Дело C-518/09: Решение на Съда (пети състав) от 21 юли 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свобода на установяване и свободно предоставяне на услуги — Упражняване на дейности по сделки с недвижими имоти)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/7

         Решение на Съда (пети състав) от 21 юли 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-518/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свобода на установяване и свободно предоставяне на услуги - Упражняване на дейности по сделки с недвижими имоти)
   2011/C 269/10
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I. Rogalski и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и N. Ruiz, advogado)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 49 ДФЕС и на член 56 ДФЕС — Упражняване на дейности по сделки с недвижими имоти

      Диспозитив

               1.

               Португалската република,

                           —

                           като допуска упражняването на дейности по посредничество с недвижими имоти само в рамките на агенции за недвижими имоти,

                           —

                           като налага на дружествата посредници на недвижими имоти и на търговците или управителите на недвижими имоти, установени в други държави членки, задължението да гарантират със застраховка професионалната си отговорност в съответствие с португалското законодателство,

                           —

                           като налага на дружествата посредници на недвижими имоти, установени в други държави членки, задължението за положителен собствен капитал по смисъла на това законодателство, и,

                           —

                           като подчинява дружествата посредници на недвижими имоти и търговците или управителите на недвижими имоти, установени в други държави членки, на пълен дисциплинарен контрол от страна на Instituto de Construção e do Imobiliário IP,

                     не е изпълнила задълженията си по член 56 ДФЕС, и

                           —

                           като налага на дружествата посредници на недвижими имоти задължението да упражняват изключително дейността по посредничество с недвижими имоти, с изключение на управлението на недвижима собственост за чужда сметка, и

                           —

                           като налага на търговците или управителите на недвижими имоти задължението да упражняват изключително дейността по управление на недвижими имоти,

                     не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС и член 56 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело T-127/13: Жалба, подадена на 4 март 2013 г. — El Corte Inglés/СХВП — Baumarkt Praktiker Deutschland (PRO OUTDOOR)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/25

         Жалба, подадена на 4 март 2013 г. — El Corte Inglés/СХВП — Baumarkt Praktiker Deutschland (PRO OUTDOOR)
   (Дело T-127/13)
   2013/C 129/49
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: E. Seijo Veiguela и J. Rivas Zurdo, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Baumarkt Praktiker Deutschland GmbH (Хамбург, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 декември 2012 г. по дело R 1900/2011-2, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя и се потвърждава решението на отдела по споровете за частична регистрация на словната марка на Общността № 4 782 215„PRO OUTDOOR“,

               —

               да осъди ответника или ответниците в производството по жалбата да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „PRO OUTDOOR“ за стоки и услуги от класове 9, 12, 14, 18, 22, 24, 25, 28 и 35

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Baumarkt Praktiker Deutschland GmbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка със словни елементи „OUTDOOR GARDEN BARBECUE CAMPING“ за стоки и услуги от класове 12, 18, 22, 24, 25 и 28

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 60 от Регламент №°207/2009, както и на правила 48 и 49 от Регламент №°2868/95

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б от Регламент №°207/2009


title: Дело T-591/14: Жалба, подадена на 8 август 2014 г.  — BSH/СХВП (PerfectRoast)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/24

         Жалба, подадена на 8 август 2014 г. — BSH/СХВП (PerfectRoast)
   (Дело T-591/14)
   2014/C 351/30
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 юни 2014 г. по преписка R 359/2014-5,

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PerfectRoast“ за стоки от класове 7 и 11 — Заявка за марка на Общността № 1 2 1 73  902

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-352/12: Жалба, подадена на 3 август 2012 г. — Grupo Flexi de León/СХВП (FLEXI)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/26

      Жалба, подадена на 3 август 2012 г. — Grupo Flexi de León/СХВП (FLEXI)
      (Дело T-352/12)
      (2012/C 331/49)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Grupo Flexi de León, SA de CV (Леон, Мексико) (представител: M. Zarobe, abogado)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 май 2012 г. по преписка R 1335/2011-2, постановено в рамките на жалбата относно заявката за марка на Общността № 9 532 797„FLEXI“;

                  —

                  да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски в производството пред Общия съд.

         Правни основания и основни доводи

         Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „FLEXI“ за продукти от класове 18 и 25 — Заявка за марка на Общността № 9 532 797

         Решение на проверителя: отхвърля заявката.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви в) и б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-186/10: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 15 април 2010 г. — Tural Oguz/Secretary of State for the Home Department

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/20

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 15 април 2010 г. — Tural Oguz/Secretary of State for the Home Department
   (Дело C-186/10)
   2010/C 179/32
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tural Oguz

      Ответник: Secretary of State for the Home Department

      Преюдициален въпроси

   Има ли право да се ползва от член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, турски гражданин, когато има разрешение за престой в Обединеното кралство с условие да не упражнява търговска дейност или професия, стане заето лице в нарушение на това условие и впоследствие кандидатства пред националните власти за продължаване на разрешението му за престой въз основа на сега създадената от него търговска дейност?


title: Дело C-297/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht (Германия) на 16 юни 2010 г. — Sabine Hennigs/Eisenbahn-Bundesamt

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/3

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht (Германия) на 16 юни 2010 г. — Sabine Hennigs/Eisenbahn-Bundesamt
   (Дело C-297/10)
   ()
   2010/C 260/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: Sabine Hennigs

      Ответник: Eisenbahn-Bundesamt

      Преюдициални въпроси

               1.

               Противоречи ли правило от колективен трудов договор относно възнагражденията на договорно наети в публичния сектор лица, каквото представлява член 27 от Bundes-Angestelltentarifvertrag (колективен трудов договор на договорно наетите лица във федералния публичен сектор, наричан по-нататък „BAT“), тълкувано във връзка с Vergütungstarifvertrag Nr. 35 zum BAT (колективен трудов договор, сключен в приложение на ВАТ № 35 относно възнагражденията), което определя основните възнаграждения за всяка степен в зависимост от възрастовите групи — отчитайки също признатото в първичното законодателство право на социалните партньори да преговарят и сключват колективни договори (понастоящем член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз) — на прокламирания в първичното право принцип на недискриминация, основана на възраст (понастоящем член 21, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз), както е доразгърнат в Директива 2000/78/ЕО (1)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос от Съда на Европейския съюз или от Bundesarbeitsgericht според указанията, съдържащи се в решението на Съда в отговор на преюдициалното запитване:

                           а)

                           Предоставя ли правото на преговаряне с цел сключване на колективни трудови договори достатъчна свобода на действие на социалните партньори, така че да се отстрани такава дискриминация чрез преминаването на договорно наетите лица към нова система на възнаграждения в сферата на колективното трудово преговаряне, която като запазва правата, придобити въз основа на старата система на възнаграждения, се основава на критериите за осъществявана дейност, производителност и професионален опит?

                           б)

                           Следва ли при всички положения да се отговори утвърдително на втори въпрос, буква a), когато окончателното определяне на стъпките, признати на договорно наетите лица, прекласирани в рамките на нова система на възнаграждения в сферата на колективното трудово преговаряне, не зависи само от възрастовата група, достигната по старата система и когато договорно наети лица, придобили по-висока стъпка по новата система по принцип разполагат с по-голям професионален опит отколкото договорно наетите лица, класирани в по-ниска стъпка?

               3.

               При отрицателен отговор на втория въпрос, букви a) и б) от Съда на Европейския съюз или от Bundesarbeitsgericht според указанията, съдържащи се в решението на Съда в отговор на преюдициалното запитване:

                           а)

                           Оправдана ли е непряката дискриминация, основана на възраст, от факта, че запазването на социалните придобивки представлява легитимна цел и предвид това, че подходящо и необходимо средство за постигането на тази цел е временното преустановяване на различното третиране на по-възрастните и по-младите служители, когато случаите на такова неравно третиране постепенно намаляват и фактически единствената възможна алтернатива би била намаляване възнаграждението на по-възрастните служители?

                           б)

                           Предвид правото на преговаряне с цел сключване на колективни трудови договори и произтичащата от него свобода на колективни преговори трябва ли при всички положения да се отговори утвърдително на третия въпрос, буква а), когато социалните партньори постигнат споразумение във връзка с такива преходни разпоредби?

               4.

               При отрицателен отговор на третия въпрос, букви a) и б) от Съда на Европейския съюз или от Bundesarbeitsgericht според указанията, съдържащи се в решението на Съда в отговор на преюдициалното запитване:
               Дори вземайки предвид произтичащите от това за съответния работодател допълнителни разходи и правото на социалните партньори да преговарят с цел сключване на колективни трудови договори, трябва ли нарушението на прокламирания в първичното право принцип на недискриминация, основана на възраст, което засяга система на възнаграждения в сферата на колективното трудово преговаряне и я прави незаконосъобразна в нейната цялост, да се отстранява винаги, така че във всички случаи за основа да служи най-високата възрастова група при прилагането на колективните трудови договори в областта на възнагражденията до влизането в сила на нова система, която е в съответствие с правото на Съюза?

               5.

               При отрицателен отговор на четвъртия въпрос от Съда на Европейския съюз или от Bundesarbeitsgericht според указанията, съдържащи се в решението на Съда в отговор на преюдициалното запитване:
               Предвид признатото на социалните партньори право на преговаряне с цел сключване на колективни трудови договори би ли съответствало на предвидената съгласно правото на Съюза забрана на дискриминацията, основана на възраст и на изискването за ефективни санкции при нарушение на тази забрана, предоставянето на социалните партньори на относително кратък срок (например шестмесечен), през който те да коригират с обратна сила невалидността на системата на възнаграждения, по която са се споразумели и да уточнят, че ако в предписания срок не бъдат приети нови разпоредби, съответстващи на правото на Съюза, при прилагането на колективните трудови договори за основа трябва да служи най-високата възрастова група. В такъв случай какъв период от време може да бъде определен на социалните партньори за целите на действието с обратна сила на новата система, която е в съответствие с правото на Съюза?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-189/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Sélim Abdeli

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/36

      Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Sélim Abdeli
      (Дело C-189/10)
      (2010/C 161/54)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страна в главното производство

      Sélim Abdeli

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Допуска ли член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., правна уредба като съдържащата се в членове 23-2, алинея 2 и 23-5, алинея 2 от Постановление № 58-1067 от 7 ноември 1958 г., създадени с устройствен закон № 2009-1523 от 10 декември 2009 г., доколкото те задължават юрисдикциите да се произнасят с предимство по препращането на Conseil constitutionnel (Конституционен съвет) на поставения им въпрос за конституционосъобразност, когато този въпрос е свързан с противоконституционностт на текст от вътрешното право поради противоречието му с разпоредбите на правото на Съюза?

                  2.

                  Допуска ли член 67 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., законодателство като създаденото с член 78-2, алинея 4 от Наказателно-процесуалния кодекс, който предвижда, че „по предвидения в алинея първа ред в зоната, попадаща между сухопътната граница на Франция с държавите, страни по подписаното в Шенген на 19 юни 1990 г. споразумение, и линията, очертана 20 километра навътре, както и в общодостъпните зони в пристанищата, летищата и железопътните гари или автогарите, открити за международен превоз и които са посочени в наредба, също може да бъде проверявана самоличността на всяко лице, за да се провери спазването на задълженията за притежаване, носене и представяне на предвидените в закона удостоверения и документи. Когато този контрол се извършва в международен влак, той може да се осъществи в частта от трасето между границата и първата спирка, която се намира на повече от двадесет километра от границата. По осъществяващите международен маршрут и характеризиращи се с особени условия на обслужване железопътни линии обаче контролът може да се извърши също и между тази спирка и спирка, намираща се в рамките на следващите петдесет километра. Тези линии и тези спирки се определят с наредба на съответния министър. Когато съществува отсечка от магистрала, започваща в посочената в първото изречение от тази алинея зона, и първият пункт за плащане на магистралните такси е разположен отвъд линията на тези 20 километра, контролът може да се осъществява също и в зоните за спиране преди този първи пункт за плащане, както и в този пункт за плащане и в прилежащите към него зони за спиране. Пунктовете за плащане, за които се отнася тази разпоредба се определят с наредба.“?


title: Дело F-33/09: Жалба, подадена на 1 април 2009 г. — Цветанова/Комисия

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/22

         Жалба, подадена на 1 април 2009 г. — Цветанова/Комисия
   (Дело F-33/09)
   2009/C 129/40
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Аглика Цветанова (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет на производството

   Жалба за отмяна на решението на Комисията да се откаже на жалбоподателката ползването на надбавката за експатриране, предвидена в член 4, параграф 1, буква а) от Приложение VII към Правилника.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването да не се предостави на жалбоподателката надбавката за експатриране,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-222/04: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Италия/Комисия ( Държавни помощи — Схема за помощи, предоставяни от италианските власти на някои предприятия за обществени услуги под формата на освобождаване от данъци и на заеми с преференциална лихва — Решение за обявяване на помощите за несъвместими с общия пазар — Съществуващи помощи или нови помощи) — Член 86, параграф 2 ЕО )

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/41

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-222/04) (1)

   („Държавни помощи - Схема за помощи, предоставяни от италианските власти на някои предприятия за обществени услуги под формата на освобождаване от данъци и на заеми с преференциална лихва - Решение за обявяване на помощите за несъвместими с общия пазар - Съществуващи помощи или нови помощи) - Член 86, параграф 2 ЕО“)
   2009/C 180/75
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: първоначално I. Braguglia, впоследствие R. Adam и I. Bruni, подпомагани от M. Fiorilli, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: V. Di Bucci)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 2 от Решение 2003/193/ЕО на Комисията от 5 юни 2002 година относно държавна помощ чрез освобождаване от данъци и заеми при преференциални условия, предоставена от Италия на предприятия за обществени услуги, чийто акционерен състав е с мажоритарно публично участие (ОВ L 77, 2003 г., стp. 21)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 233, 28.9.2002 г.


title: Дело T-194/16: Жалба, подадена на 29 април 2016 г. — Klassisk investment/EUIPO (CLASSIC FINE FOODS)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/31

         Жалба, подадена на 29 април 2016 г. — Klassisk investment/EUIPO (CLASSIC FINE FOODS)
   (Дело T-194/16)
   (2016/C 222/39)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Klassisk investment Ltd (Хонг Конг, Китайска народна република) (представител: Rechtsanwälte J. Plate и R. Kaase)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „CLASSIC FINE FOODS“ — заявка за международна регистрация № 1 222 164

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2016 г. по преписка R 1970/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските в производството пред апелативния състав.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-546/16: Преюдициално запитване от Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Испания), постъпило на 28 октомври 2016 г. — Montte S.L./Musikene

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/8

         Преюдициално запитване от Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Испания), постъпило на 28 октомври 2016 г. — Montte S.L./Musikene
   (Дело C-546/16)
   (2017/C 022/12)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Montte S.L.

      Ответник: Musikene

      Преюдициални въпроси

               1)

               Недопустимо ли е съгласно Директива 2014/24/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО национално законодателство като член 150, параграф 4 TRLCSP (2) или практика за неговото тълкуване и прилагане, които позволяват на възлагащите органи в спецификацията за възлагане на поръчка посредством открита процедура да установяват критерии за възлагане, които се прилагат на последователни елиминаторни етапи спрямо офертите, които не достигат предварително определен минимален брой точки?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, недопустимо ли е съгласно посочената Директива 2014/24 национално законодателство или практика за неговото тълкуване и прилагане, които използват в откритата процедура посочената система от критерии за възлагане, които се прилагат на последователни елиминаторни етапи по такъв начин, че на последния етап не са налице достатъчен брой оферти, за да се гарантира реална конкуренция?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, недопустима ли е съгласно посочената Директива 2014/24 — поради обстоятелството, че не се гарантира реална конкуренция и се заобикаля задължението поръчката да се възложи на офертата с най-добро съотношение качество/цена — клауза като разглежданата, съгласно която факторът цена се взема предвид само за оферти, получили 35 от 50 възможни точки при техническите критерии?

      (1)  ОВ L 94, 2014 г., стр. 65.

      (2)  Преработен текст на Закона за обществените поръчки.


title: Дело C-369/10 P: Определение на Съда (пети състав) от 14 март 2011 г. — Ravensburger AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Educa Borras SA (Обжалване — Марка на Общността — Вербална марка на Общността „MEMORY“ — Производство за обявяване на недействителност — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграф 1, буква в)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/10

         Определение на Съда (пети състав) от 14 март 2011 г. — Ravensburger AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Educa Borras SA
   (Дело C-369/10 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Вербална марка на Общността „MEMORY“ - Производство за обявяване на недействителност - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 7, параграф 1, буква в)
   2011/C 252/18
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Ravensburger AG (представители: H. Harte-Bavendamm и M. Goldmann, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis), Educa Borras SA

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (осми състав) от 19 май 2010 г. по дело Ravensburger/СХВП (T-108/09), с което Общият съд е отхвърлил жалбата а отмяна на Решение № R 305/2008-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 8 януари 2009 г. за отхвърляне на жалбата срещу решението на отдела по отмяна, с което се обявява недействителността на словната марка „MEMORY“ за стоки от класове 9 и 28 в рамките на искането за обявяване на недействителност, направено от Educa Borras

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ravensburger AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело C-96/11 P: Решение на Съда (осми състав) от 6 септември 2012 г. — August Storck KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Триизмерен знак, състоящ се от формата на шоколадова мишка)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/7

      Решение на Съда (осми състав) от 6 септември 2012 г. — August Storck KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
      (Дело C-96/11 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Общността - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Триизмерен знак, състоящ се от формата на шоколадова мишка)
      (2012/C 331/10)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: August Storck KG (представители: T. Reher и Staub, Rechtsanwälte)

         Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: R. Manea и G. Schneider)

         Предмет

      Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 17 декември 2010 г. по дело Storck/СХВП (T-13/09), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 ноември 2008 г. за отхвърляне на жалбата срещу решението на проверителя за отказ да регистрира триизмерен знак, състоящ се от формата на шоколадова мишка, като марка на Общността за някои стоки от клас 30 — Отличителен характер на марката

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда August Storck KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело C-367/14: Иск, предявен на 25 юли 2014 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/21

      Иск, предявен на 25 юли 2014 г. — Европейска комисия/Италианска република
      (Дело C-367/14)
      (2014/C 395/27)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: G. Conte, D. Grespan и B. Stromsky)

         Ответник: Италианска република

         Искания на ищеца

      Комисията иска от Съда:

                  —

                  да обяви, че като не е приела всички мерки, необходими за съобразяване с решението на Съда от 6 октомври 2011 г. по дело C-302/09 във връзка с възстановяването от получателите на помощите, приети за незаконосъобразни и несъвместими с общия пазар по смисъла на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията на територията на Венеция и на Киоджа (1), Италианската република не е изпълнила задълженията си по последното решение и по член 260 ДФЕС,

                  —

                  да осъди Италианската република да преведе на Комисията еднократно платима сума, получена от умножението на сума на ден от 24 578,40 EUR по броя на дните на нарушението, считано от деня на обявяване на решението по дело C-302/09 до деня на обявяване на решение по настоящото дело,

                  —

                  да осъди Италианската република да изплаща на Комисията имуществена санкция два пъти годишно, определена от Комисията, считано от шестмесечието след деня на обявяване на решението по настоящото дело, като глобата на ден в размер на 187 264 EUR се умножи по 182,5 и по процента на оставащите да бъдат възстановени помощи в края на шестмесечието от размера на помощите, които все още остава да бъдат възстановени към момента, когато Съдът се произнесе по настоящото дело,

                  —

                  да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Италианската република не е приела всички мерки, необходими за възстановяване на помощите, които са обявени с решението на Комисията за незаконосъобразни и несъвместими — нещо, което е поискано с решението по дело C-302/09 — доколкото почти 3 години след постановяването на установителното съдебно решение все още остава да бъдат възстановени (най-малко) 33 032,000 EUR от 99 получатели, т.е. близо 70 % от подлежащата на възстановяване сума.
      Независимо от въвеждането, след като е постановено установителното решение, на допълнителни регулаторни мерки, все още голяма част от помощите остава да бъде възстановена и в това отношение изобщо не е отчетен съществен напредък.
      Ето защо се налага изводът, че Италианската република не е изпълнила решението, с което е установено, че е допуснато нарушение.

         (1)  Решение 2000/394/ЕО от 25 ноември 1999 година на Комисията относно мерките за помощи в полза на предприятията на територията на Венеция и на Киоджа, предвидени от Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 относно намаленията на социалните задължения [нотифицирано под номер C(1999) 4268] (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 150, стр. 50).


title: Дело T-349/09: Определение на Общия съд от 6 юли 2010 г. — PAGO International/СХВП — Tirol Milch (Pago) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Отмяна на решението на апелативния състав — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/37

         Определение на Общия съд от 6 юли 2010 г. — PAGO International/СХВП — Tirol Milch (Pago)
   (Дело T-349/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по отмяна - Отмяна на решението на апелативния състав - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2010/C 234/66
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: PAGO International GmbH (Клагенфурт, Австрия) (представители: C. Hauer и C. Schumacher, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Tirol Milch reg. Gen. mbH Innsbruck (Инсбрук, Австрия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 юли 2009 г. (преписка R 864/2008 4) относно производство по отмяна между Tirol Milch reg. Gen. mbH Innsbruck и PAGO International GmbH.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.

               2.

               Осъжда Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело C-204/12: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 30 април 2012 г. — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits — en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/7

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 30 април 2012 г. — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits — en Gasmarkt (VREG)
   (Дело C-204/12)
   2012/C 227/12
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

   Жалбоподател: Essent Belgium NV
   Ответник: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   Други страни:

               Vlaamse Gewest

               Vlaamse Gemeenschap

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместима ли е с член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз и с член 11 от Споразумението за ЕИП и/или с член 36 от този договор и с член 13 от Споразумението за ЕИП национална правна уредба като съдържащата се във фламандския Декрет от 17 юли 2000 г. относно организацията на пазара на електроенергия — приложен посредством Постановлението на фламандското правителство от 5 март 2004 г. в редакцията му след изменение с Постановление на фламандското правителство от 25 февруари 2005 г. за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници, съгласно която

                           —

                           за доставчиците на свързаните към разпределителната или преносна мрежа крайни потребители се предвижда задължение всяка година да представят на регулаторния орган определен брой сертификати за зелена електроенергия (член 23 от горепосочения декрет),

                           —

                           Фламандският регулаторен орган на електроенергийния и газов пазар (VREG) налага административна глоба на доставчиците на свързаните към разпределителната или преносна мрежа крайни потребители, когато те не са представили достатъчно сертификати за зелена електроенергия, за да изпълнят предвиденото за тях задължение за квоти във връзка с такива сертификати (член 37, параграф 2 от гореспоменатия декрет),

                           —

                           Регулаторният орган не може или не иска да вземе предвид произхождащи от Норвегия и Нидерландия гаранции за произход при липса на мерки за прилагане от страна на фламандското правителство, което да признава еднаквостта, респ. равностойността на представянето на тези сертификати (член 25 от горепосочения декрет и член 15, параграф 1 от Постановлението от 5 март 2004 г.), като в конкретния случай този орган не е проверил наличието на еднаквост, респ. равностойност,

                           —

                           за целия период на действие на Декрета от 17 юли 2000 г. при проверката за изпълнение на задължението за квоти в действителност са вземани предвид само сертификати за произведена в Регион Фландрия зелена електроенергия, докато за доставчиците на електроенергия на свързаните с разпределителната или преносна мрежа крайни потребители не е съществувала никаква възможност да представят гаранции, че представените гаранции за произход изпълняват изискването за наличие на еднакви или равностойни гаранции за издаването на такива сертификати?

               2.

               Съвместима ли е национална правна уредба като описаната в първия въпрос с член 5 от тогавашната Директива 2001/77/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно насърчаване на производството и потреблението на електроенергия от възобновяеми енергийни източници на вътрешния електроенергиен пазар?

               3.

               Съвместима ли е национална правна уредба като описаната в първия въпрос с принципа на равно третиране и със забраната на дискриминацията, установени по-специално в член 18 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 3 от тогавашната Директива 2003/54/ЕO (2) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО?

      (1)  ОВ L 283, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 36.

      (2)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело T-31/08: Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Quantum/СХВП — Quantum (Q Quantum CORPORATION)

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/15

         Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Quantum/СХВП — Quantum (Q Quantum CORPORATION)
   (Дело T-31/08) (1)

   2011/C 173/32
   Език на производството: гръцки
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-762/15: Жалба, подадена на 31 декември 2015 г. — Sony и Sony Electronics/Комисия

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/47

         Жалба, подадена на 31 декември 2015 г. — Sony и Sony Electronics/Комисия
   (Дело T-762/15)
   (2016/C 098/62)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Sony Corporation (Токио, Япония) и Sony Electronics, Inc (Сан Диего, САЩ) (представители: N. Levy и E. Kelly, Solicitors, и R. Snelders, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. по преписка AT.39639 — Optical Disk Drives във връзка с процедура по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП в частта му, в която то се отнася до жалбоподателите;

               —

               при условията на евентуалност, упражнявайки правомощието си за пълен съдебен контрол, да намали глобите, наложени на жалбоподателите с това решение; и

               —

               да осъди Комисията за заплати на жалбоподателите съдебните и други разноски и разходите по делото.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от обстоятелството, че обжалваното решение е опорочено от фактически и правни грешки от гледна точка на извода, че жалбоподателите са нарушили член 101 ДФЕС с оглед на целта.

                           —

                           Събраните срещу жалбоподателите доказателства са недостатъчни, за да се направи изводът, че жалбоподателите са участвали в едно и също продължавано нарушение на член 101 TFUE ДФЕС с оглед на целта.

                           —

                           Допълнителният извод, съгласно който жалбоподателите са извършили отделни нарушения на член 101 ДФЕС с оглед на целта, не е доказан и нарушава правото на защита на жалбоподателите, тъй като е посочен за първи път в решението.

               2.

               Второто основание е изведено, при условията на евентуалност, от твърдението, че оспорваното решение е основано на фактически и правни грешки и на недостатъчни мотиви от

                           —

                           Неправилно решението отчита двукратно приходите, които са прехвърлени от жалбоподателите на друг от неговите адресати

                           —

                           Неправилно решението не е съобразено със значително по-слабото участие на жалбоподателите в сравнение с други адресати на решението, и вследствие на това, с него по отношение на жалбоподателите не е приложен по-нисък коефициент в зависимост от тежестта и по-ниска допълнителна сума и/или намаление за смекчаващи обстоятелства.

                           —

                           Неправилно решението налага възпиращ коефициент.


title: Дело T-480/10: Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда и опазване на здравето на човека — Генетично модифицирани храни и фуражи — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/11

         Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия
   (Дело T-480/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на човека - Генетично модифицирани храни и фуражи - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2011/C 173/25
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Département du Gers (Франция) (представители: S. Mabile и J.-P. Mignard, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и L. Pignataro)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/426/ЕС на Комисията от 28 юли 2010 г. за разрешаване на за разрешаване на пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), в съответствие с Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 199, стр. 36)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Département du Gers понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

               3.

               Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейския парламент, на Съвета на Европейския съюз, на Région Centre, на Région Picardie, на Département de la Haute-Garonne, на Région Bretagne, на Région Poitou-Charentes, на Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, на Région Bourgogne, на Région Midi-Pyrénées, на Région Auvergne, на Région Pays de la Loire, на Région Rhône-Alpes, на Département des Côtes d’Armor, на Région Île de France и на Région Nord-Pas-de-Calais.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело T-10/08: Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Kwang Yang Motor/СХВП — Honda Giken Kogyo (Двигател с вътрешно горене с вентилатор отгоре) (Промишлен дизайн на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ двигател с вътрешно горене с вентилатор отгоре — Предходен национален промишлен дизайн — Основание за обявяване на недействителност — Липса на оригиналност — Видими особености на съставната част от съставен продукт — Липса на различно общо впечатление — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Членове 4 и 6, както и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/36

         Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Kwang Yang Motor/СХВП — Honda Giken Kogyo (Двигател с вътрешно горене с вентилатор отгоре)
   (Дело T-10/08) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ двигател с вътрешно горене с вентилатор отгоре - Предходен национален промишлен дизайн - Основание за обявяване на недействителност - Липса на оригиналност - Видими особености на съставната част от съставен продукт - Липса на различно общо впечатление - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Членове 4 и 6, както и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
   2011/C 311/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Тайван) (представители: P. Rath, W. Festl-Wietek и M. Wetzel, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kais (Токио, Япония) (представители: T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner и S. von Petersdorff-Campen, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решението от 8 октомври 2007 г. на трети апелативен състав на СХВП (преписка R 1337/2006-3) във връзка с производство по обявяване на недействителност на дизайн на Общността между Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha и Kwang Yang Motor Co., Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Kwang Yang Motor Co., Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело T-352/10: Жалба, подадена на 26 август 2010 г. — Milux/СХВП (RECTALCONTROL)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/54

      Жалба, подадена на 26 август 2010 г. — Milux/СХВП (RECTALCONTROL)
      (Дело T-352/10)
      ()
      (2010/C 288/101)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Milux Holding SA (Люксембург, Люксембург) (представител: J. Bojs, lawyer)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 юли 2010 г. по преписка R 1443/2009-4

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

         Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „RECTALCONTROL“ за стоки и услуги от класове 9, 10 и 44

         Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка на Общността.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: нарушение на Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е приложил неправилно принципа на недопускане на дискриминация към фактите в настоящия случай; при условията на евентуалност, нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че заявената марка няма вътрешноприсъщ отличителен характер.


title: Дело T-270/10: Жалба, подадена на 8 юни 2010 г. — Conceria Kara/СХВП — Dima (KARRA)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/54

         Жалба, подадена на 8 юни 2010 г. — Conceria Kara/СХВП — Dima (KARRA)
   (Дело T-270/10)
   ()
   2010/C 221/87
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Италия) (представител: P. Picciolini, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав от 29/03/10, който се е произнесъл по жалба срещу решението на СХВП в производство по възражение (преписка № 1171453), подадена от Conceria Kara, с което се отхвърля заявката за марка на Общността № 5346457.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: DIMA — TEKSTIL DERI INSAAT MADEM TURIZM ORMAN URÜNLERE SANAYI VE TICARET LTD. STI.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KARRA“ за стоки и услуги от класове 3, 9, 18, 20, 24, 25 и35.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италиански фигуративни марки „KARA“ (№ 765 532 за стоки от класове 35, и № 761 972 за стоки и услуги от класове 18 и 25), фигуративна марка на Общтността № 887 810 („KARA“) за стоки, които между другото принадлежат към сласове 18 и 25, и търговското наименование на италинаското дружество „CONCERIA KARA S.R.L.“, чиято употреба се иска за същите стоки и услуги като предходните марки.

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: липса на мотиви; неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-316/10: Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 1 юли 2010 г. — Danske Svineproducenter/Justitsministeriet

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/28

         Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 1 юли 2010 г. — Danske Svineproducenter/Justitsministeriet
   (Дело C-316/10)
   ()
   2010/C 234/45
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищец: Danske Svineproducenter

      Ответник: Justitsministeriet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли вторият параграф на член 249 ЕО [понастоящем втори параграф на член 267 ДФЕС] и член 37 от Регламент № 1/2005 на Съвета (1) относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97, както и член 3, букви е) и ж), във връзка с точка 1.1 е) и точка 1.2 от Глава II, във връзка с Част Г от Глава VII от приложение I към този регламент да се тълкуват в смисъл, че държавите членки не могат да приемат национални правила, които въвеждат подробни изисквания за вътрешна транспортна височина, инспекция във връзка с височината и гъстота на натоварване?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 (ОВ L 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 3, том 62, стр. 3).


title: Съединени дела C-128/07 до С-131/07: Определение на Съда (седми състав) от 16 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Latina — Италия) — Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07), Michele Ciampi (C-131/07)/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina (Директива 76/207/ЕИО — Равно третиране на мъжете и жените — Обезщетение при напускане — Данъчно предимство, предоставено на различна възраст според пола на работниците или служителите)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/10

         Определение на Съда (седми състав) от 16 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Latina — Италия) — Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07), Michele Ciampi (C-131/07)/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina
   (Съединени дела C-128/07 до С-131/07) (1)

   (Директива 76/207/ЕИО - Равно третиране на мъжете и жените - Обезщетение при напускане - Данъчно предимство, предоставено на различна възраст според пола на работниците или служителите)
   (2008/C 92/16)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Страни в главното производство

      Ищци: Angelo Molinari (C-128/07), Giovanni Galeota (C-129/07), Salvatore Barbagallo (C-130/07), Michele Ciampi (C-131/07)

      Ответник: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina
   Предмет
   Преюдициално запитване — Commissione tributaria provinciale di Latina — Тълкуване на Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд (OB L 39, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 164) и на Директива 79/7/ЕИО на Съвета относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (OB L 6, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192) — Тълкуване и обхват на Решение по дело C-207/04, Vergani — Прилагане на данъчно намаление по отношение на сумите, получавани при прекратяване на трудовите правоотношения с цел да се поощри напускането на работници или служители на определена възраст — Данъчно предимство, предоставено на работници или служители на различна възраст според техния пол
   Диспозитив

               1)

               Вследствие на Решението от 21 юли 2005 г. по дело Vergani (C-207/04), от което произтича несъвместимост на национално законодателство с общностното право, органите на съответната държава-членка следва да приемат общи и специални мерки, които могат да гарантират спазването на общностното право на нейна територия, като тези органи запазват правото си да изберат мерките, които да вземат за привеждане на националното право в съответствие с общностното право и за осигуряване на пълно ползване на правата, които правните субекти черпят от последното. При констатиране на противоречаща на общностното право дискриминация, до приемането на мерки, възстановяващи равенството в третирането, националният съд е длъжен да изключи прилагането на всяка национална дискриминационна разпоредба — без да необходимо преди това да иска или да изчаква отмяната й от законодателя — и да прилага по отношение на категорията лица в по-неблагоприятно положение същия режим като този, от който се ползват лицата от другата категория.

               2)

               Предвиденото в член 7, параграф 1, буква a) от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 г. относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване дерогиране не се прилага за данъчна мярка като предвидената в член 17, параграф 4а от Декрет № 917 на Президента на Републиката от 22 декември 1986 г., изменен със законодателен декрет № 314 от 2 септември 1997 г.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело C-485/11: Иск, предявен на 22 септември 2011 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/9

         Иск, предявен на 22 септември 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-485/11)
   2011/C 355/15
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Bordes и G. Braun)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е въвела с член 33 от Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за аудио-визуалната комуникация (1) допълнителен данък, с който се облагат операторите на електронни съобщения, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 12 от Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (2).

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си Комисията изразява съмнения относно съвместимостта на член 302 bis KH от Code général des impôts [Общия данъчен кодекс], добавен с член 33 от Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за аудио-визуалната комуникация и за новата обществена услуга на телевизията, с горепосочената „Директива за разрешение“. Налагайки данък на предприятията, които стопанисват мрежа или предоставят електронна съобщителна услуга на основание общо разрешение, ответникът нарушавал по-конкретно член 12 от Директивата. Комисията оспорва тезата на националните органи, че този член се отнасял само за данъците, които държавите могат да налагат „на основание“ издаването на лиценз или операция, свързана с процедурата за разрешение на операторите на електронни съобщения. Според ищеца горецитираният член всъщност цели да обхване всяка форма на „административен“ данък, т.е. свързан с всички разходи, породени от управлението, контрола и прилагането на системата на разрешение, а не само на тези, свързани с неговото издаване.

      (1)  JORF № 0056, стp. 4321.

      (2)  ОВ L 108, стp. 21; Специално издание на български език, глава 13, том 35, стр. 183.


title: Дело T-503/13 P: Жалба, подадена на 19 септември 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 12 юли 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-32/12, Marcuccio/Комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/49

         Жалба, подадена на 19 септември 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 12 юли 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-32/12, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-503/13 P)
   2013/C 325/79
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени изцяло и без каквито и да било изключения постановеното от Съда на публичната служба на Европейския съюз определение от 12 юли 2013 г. по дело F-32/12, Marcuccio/Комисия;

               —

               Да върне делото за разглеждане от първоинстанционния съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание, изведено от незаконосъобразност на член 14 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба поради тавтология и липса на логика и при всички случаи неправилно, погрешно, подвеждащо и лишено от логика тълкуване и прилагане на член 14 от същия, с произтичащо сериозно и очевидно нарушаване на принципа на производство пред компетентен съд, съдържащ се по-специално в член 47 от Хартата на основните права на ЕС.

               2.

               Второто основание, изведено от пълна липса на мотиви поради непровеждане на съдебно дирене, обобщеност, тавтология, произволност, изопачаване и преиначаване на фактите, грешка при прилагането на правото и поради невярна преценка на процесуален въпрос.


title: Дело T-107/07 P: Жалба, подадена на 16 април 2007 г. от Francisco Rossi Ferraras срещу решението, постановено на 1 февруари 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-42/05, Rossi Ferraras/Комисия

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/20

         Жалба, подадена на 16 април 2007 г. от Francisco Rossi Ferraras срещу решението, постановено на 1 февруари 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-42/05, Rossi Ferraras/Комисия
   (Дело T-107/07 P)
   (2007/C 129/35)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Francisco Rossi Ferraras (Люксембург, Великото херцогство Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Първоинстанционният съд да отмени решението на Съда на публичната служба от 1 февруари 2007 година по дело F-42/05;

               —

               да уважи исканията, представени от жалбоподателя в първоинстанционното производство, и на това основание, като главно искане, да обяви за допустим и основателен иска по дело F-42/05;

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото за разглеждане на Съда на публичната служба;

               —

               да се произнесе по съдебните разноски, разходите и хонорарите, и да осъди Комисията да ги заплати.

         Правни основания и основни доводи
   В своята жалба жалбоподателят иска да се отмени решението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля неговият иск за отмяна на доклада за кариерното му развитие за периода от 1 януари до 31 декември 2003 година, както и да бъде осъдена Комисията да поправи вреди, които той твърди, че е претърпял.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква, че Съдът на публичната служба е допуснал няколко правни грешки при обсъждането на двете основания, наведени в първоинстанционното производство.


title: Дело C-278/08: Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshofs (Австрия) на 26 юни 2008 г. — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH/Günter Guni und trekking.at Reisen GmbH

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/30

         Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshofs (Австрия) на 26 юни 2008 г. — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH/Günter Guni und trekking.at Reisen GmbH
   (Дело C-278/08)
   (2008/C 223/46)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberster Gerichtshof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH

      Ответник: Günter Guni und trekking.at Reisen GmbH
   Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 5, параграф 1 от Първа директива 89/104/EИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (наричана по-нататък: Директива 89/104) (1) да се тълкува в смисъл, че дадена марка се използва по определен запазен за притежателя на марката начин, когато марката или подобен на нея знак (дори част от дума от словна фигуративна марка) се впише в търсачка като Keyword и след това при задаването на марката или на сходния на марката знак като ключова дума за търсене, в полето на екрана се появи реклама за идентични или подобни стоки или услуги?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос:

                           A)

                           Ако независимо от това изключителното право на притежателя на марката при използване на идентична с марката ключова дума за търсене за рекламиране на идентични стоки или услуги бъде нарушено, то появява ли се потърсената реклама в списъка с намерени търсения или в отделен от него пространствено блок с реклами и обозначена ли е тя като „обява“?

                           Б)

                           Следва ли при използването на идентичен на марката знак за подобни стоки или услуги или при използването на подобен на марката за идентични или подобни стоки или услуги да се изключи опасността от обърквания, когато рекламата се обозначава като „обява“ и/или не се появява в списъка с намерени търсения или в отделен от него пространствено блок с реклами?

      (1)  ОВ 1989, L 40, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.


title: Дело C-44/17: Преюдициално запитване от Landgericht Hamburg (Германия), постъпило на 27 януари 2017 г. — The Scotch Whisky Association, The Registered Office/Michael Klotz

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/14

         Преюдициално запитване от Landgericht Hamburg (Германия), постъпило на 27 януари 2017 г. — The Scotch Whisky Association, The Registered Office/Michael Klotz
   (Дело C-44/17)
   (2017/C 121/20)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: The Scotch Whisky Association, The Registered Office

      Ответник: Michael Klotz

      Преюдициални въпроси

               1)

               Изисква ли „непряката търговска употреба“ на регистрирано географско указание за спиртна напитка съгласно член 16, буква a) от Регламент № 110/2008 (1) регистрираното географско указание да се използва по идентичен или фонетично и/или визуално сходен начин, или е достатъчно спорният елемент от знака да предизвиква у съответните потребители каквато и да е асоциация с регистрираното географско указание или с географска област?
               Ако е налице втората хипотеза: при проверката дали е налице „непряка търговска употреба“ има ли значение в каква среда се вписва спорният елемент от знака, или тази среда не може да попречи на наличието на непряка търговска употреба на регистрирано географско указание и когато към спорния елемент от знака е добавено указание за действителния произход на продукта?

               2)

               Изисква ли „пресъздаването“ на регистрирано географско указание съгласно член 16, буква б) от Регламент № 110/2008 да е налице фонетично и/или визуално сходство между регистрираното географско указание и спорния елемент от знака, или е достатъчно спорният елемент от знака да предизвиква у съответния кръг потребители каквато и да е асоциация с регистрираното географско указание или с географска област?
               Ако е налице втората хипотеза: при проверката дали е налице „пресъздаване“ има ли значение и в каква среда се вписва спорният елемент от знака, или тази среда не може да попречи на наличието на неправомерно пресъздаване чрез спорния елемент от знака, дори ако към него е добавено указание за действителния произход на продукта?

               3)

               При проверката дали е налице „всяко друго невярно или въвеждащо в заблуждение указание“ съгласно член 16, буква в) от Регламент № 110/2008 има ли значение в каква среда се вписва спорният елемент от знака, или тази среда не може да попречи на наличието на заблуждаващо указание, дори ако към спорния елемент от знака е добавено указание за действителния произход на продукта?

      (1)  Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1576/89 на Съвета (ОВ L 39, стр. 16).


title: Дело T-26/07: Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — LIPOR/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/40

         Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — LIPOR/Комисия
   (Дело T-26/07)
   (2007/C 82/89)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: LIPOR — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Gondomar, Португалия) (представители: P. Pinheiro, M. Gorjão-Henriques и F. Quintela, advogados)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени частично член 1 от Решение С(06)5008 на Комисията от 17 октомври 2006 г., чийто адресат е португалската държава, в частта, в която се приема, че общата сума на отпуснатата помощ от Кохезионния фонд на основание на Решения на Комисията № С(93)3347/3 от 7 декември 1993 г., С(94) 3721 окончателен/3 от 21 декември 1994 г. и С(96) 3923 окончателен от 17 декември 1996 г. — обобщени в Решение С(98)2283/о от 28 юли 1998 г., трябва да се намали на 1 511 591 EUR, както и частично да се отмени решението, с което се разпорежда на посочената държава-членка да възстанови тази сума,

               —

               да се отмени поради нарушение на принципа на пропорционалност член 1 от оспорваното решение, в частта, в която се постановява финансова корекция от 100 % във връзка със сключените между ищеца и IDAD договори и в частта, в която се разпорежда на посочената държава-членка да възстанови сумата 458 683 EUR,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските по настоящото производство и направените от ищеца разноски,

               —

               евентуално, да се отмени член 1 от оспорваното решение, в частта относно договорите на ищеца с Hidroprojecto, поради нарушение на принципа на пропорционалност,

               —

               също така евентуално, ищецът моли Съда, в случай, че достигне до извода, че LIPOR не е изпълнил изцяло изискванията на Директива 92/50/ЕИО, да установи, че Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, като е определила финансова корекция в размер на 100 % във връзка с финансирането на договорите с Hidroprojecto.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си ищецът твърди, че са допуснати грешки в правото и явни грешки в преценката, че мотивите са недостатъчни и неправилни, и че е нарушен принципът на пропорционалност.
   Относно сключения с Hidroprojecto през 1989 г. договор, ищецът упреква Комисията, че е допуснала грешка в преценката при оценката на стойността на раздел Гот този договор.
   По отношение на сключения през 1997 г. между същите страни договор, ищецът се позовава на грешки в преценката от страна на Комисията, доколкото същата не е изтълкувала тези договори като представляващи отчасти уточнение на договора от 1989 г. и отчасти негови последващи допълнения, необходими с оглед развитието на проекта. Ищецът също така оспорва преценката на Комисията, че въпросните договори е трябвало да бъдат възложени посредством открити процедури. Според ищеца, дори да се приеме, че тези договори са независими от договора от 1989 г. и надвишават предвидената в Директива 92/50 прагова стойност за възлагане по уредената в тази директива процедура, по отношение на тях е било приложимо предвиденото в член 11 от същата директива изключение.
   По отношение на договорите от 28 март и от 28 април 1995 г., сключени също така между същите страни, ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка в преценката, като ги е разгледала като един-единствен договор и като допълнение на договора от 1989 г., и като е достигнала до извода, че възлагането е следвало да се предшества от открита процедура. Ищецът твърди, че в действителност става въпрос за два договора, сключени на различни дати. Единият е бил сключен въз основа на закрита процедура, а другият не е достигал праговата стойност, за да бъде предмет на уредената в Директивата процедура по възлагане. Във всеки случай и двата договора са били сключени съгласно португалското право по време, в което Директива 92/50 все още не е била транспонирана във вътрешното право.
   В заключение, с оглед на договорите, сключени от ищеца с IDAD през 1999 г., ищецът, макар да признава, че Комисията би могла да ги разглежда съвместно, за да определи съответната им стойност и евентуалната приложимост на правилата за открити процедури към тях, обяснява причините, довели я до сключването на отделни договори и изтъква, че IDAD е публична организация и поради това е възлагащ орган по смисъла на Директива 92/50. Следователно, Комисията е трябвало да вземе предвид тези съображения и не е следвало да прилага финансова корекция от 100 %. Според ищеца, тази корекция нарушава принципа на пропорционалност.


title: Дело F-110/15: Определение на Съда на публичната служба от 3 май 2016 г. — Grzebielec/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/50

         Определение на Съда на публичната служба от 3 май 2016 г. — Grzebielec/Комисия
   (Дело F-110/15) (1)

   (2016/C 222/81)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 328 от 5.10.2015 г., стр. 36.


title: Дело C-363/05: Решение на Съда (трети състав) от 28 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от VAT and Duties Tribunal, Лондон — Обединеното кралство) — JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Шеста директива за ДДС — Член 13, Б, буква г), точка 6 — Освобождаване — Взаимен фонд — Понятие — Определяне от държавите-членки — Право на преценка — Ограничения — Фондове с фиксиран капитал)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/8

         Решение на Съда (трети състав) от 28 юни 2007 г. (преюдициално запитване, отправено от VAT and Duties Tribunal, Лондон — Обединеното кралство) — JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-363/05) (1)

   (Шеста директива за ДДС - Член 13, Б, буква г), точка 6 - Освобождаване - Взаимен фонд - Понятие - Определяне от държавите-членки - Право на преценка - Ограничения - Фондове с фиксиран капитал)
   (2007/C 199/12)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   VAT and Duties Tribunal, Лондон
   Страни в главното производство

      Ищци: JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies

      Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Предмет
   Преюдициално запитване — VAT and Duties Tribunal, Лондон — Тълкуване на чл. 13 Б, буква г), точка 6 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Обхват на освобождаването на управлението на взаимни фондове — Включване на взаимните фондове от затворен тип, като например инвестиционните дружества, които не са задължени да изкупят обратно акции на свои акционери (investment trust companies)?
   Диспозитив

               1)

               Член 13, Б, буква г), точка 6 от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „взаимен фонд“, съдържащо се в тази разпоредба, може да включи взаимните фондове с фиксиран капитал като тръстовите инвестиционни дружества (Investment Trust Companies).

               2)

               Член 13, Б, буква г), точка 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че във връзка с предвиденото от тази разпоредба освобождаване той предоставя на държавите-членки право на преценка при определянето на фондовете, намиращи се на тяхна територия, които са обхванати от понятието „взаимен фонд“. Във всички случаи, упражнявайки това право, държавите-членки трябва да съблюдават преследваната с тази разпоредба цел, а именно улесняване на инвеститорите във връзка с инвестициите в ценни книжа посредством предприятия за инвестиране, като гарантират принципа на фискална независимост при облагането с данък върху добавената стойност на управлението на взаимни фондове, които се намират в конкурентни отношения с други взаимни фондове като тези, които попадат в приложното поле на Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), изменена с Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 г.

               3)

               Член 13, Б, буква г), точка 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО има непосредствено действие, в смисъл че данъчно задължено лице може да се позовава на него пред национална юрисдикция, с цел да възрази срещу прилагането на национална правна уредба, която не съответства на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 271, 29.10.2005 г.


title: Дело C-460/09 P: Решение на Съда (първи състав) от 28 февруари 2013 г. — Inalca SpA — Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA/Европейска комисия (Обжалване — Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз — Установяване на нарушения във връзка с възстановявания при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания — Разследване на ОЛАФ — Предоставяне на заключенията на ОЛАФ на национални органи — Учредяване на гаранции — Искане за възстановяване на свързаните с тях разходи — Причинно-следствена връзка — Насрещна жалба — Давностен срок — Начален момент)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/5

         Решение на Съда (първи състав) от 28 февруари 2013 г. — Inalca SpA — Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA/Европейска комисия
   (Дело C-460/09 P) (1)

   (Обжалване - Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз - Установяване на нарушения във връзка с възстановявания при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания - Разследване на ОЛАФ - Предоставяне на заключенията на ОЛАФ на национални органи - Учредяване на гаранции - Искане за възстановяване на свързаните с тях разходи - Причинно-следствена връзка - Насрещна жалба - Давностен срок - Начален момент)
   2013/C 114/03
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Inalca SpA — Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA (представители: F. Sciaudone и C. D'Andria)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и P. Rossi)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 4 септември 2009 г. по дело Inalca и Cremonini/Комисия (T-174/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля иск за реализиране на извъндоговорна отговорност с предмет поправяне на вредите, които ищците твърдят, че са претърпели вследствие от предоставянето на италианските органи на уличаващи ищците заключения, изготвени в резултат от проведено от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) разследване за проверка на законосъобразността на някои възстановявания при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля основната и насрещната жалба.

               2.

               Възлага на Inalca SpA — Industria Alimentari Carni и Cremonini SpA съдебните разноски, свързани с основната жалба.

               3.

               Възлага на Европейската комисия съдебните разноски, свързани с насрещната жалба.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-108/07 Р: Жалба, подадена на 23 февруари 2007 г. от Ferrero Deutschland GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 15 декември 2006 г. по дело T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) и Cornu SA Fontain

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/4

         Жалба, подадена на 23 февруари 2007 г. от Ferrero Deutschland GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 15 декември 2006 г. по дело T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) и Cornu SA Fontain
   (Дело C-108/07 Р)
   (2007/C 129/05)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Ferrero Deutschland GmbH (представител: M. Schaeffer, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП), Cornu SA Fontain
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 15 декември 2006 г. по дело T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH/СХВП — Cornu SA Fontain;

               —

               да се осъдят СХФВ и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски по производството.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят се позовава на едно правно основание, изведено от нарушаването на общностното право от Първоинстанционния съд и, по-конкретно, от извършеното от него погрешно тълкуване на член 8, параграф 1, буква „б “от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1). В това отношение той изтъква следните пет довода.
   На първо място, Първоинстанционният съд не е взел предвид обстоятелството, че разглежданите солени и сладки продукти в значителна част са произведени и пуснати на пазара от същите предприятия, сред които и самата встъпила страна. На второ място, Първоинстанционният съд е допуснал неточно прилагане на правото, като е преценил, че разглежданите продукти разкриват само слабо сходство, докато в конкретния случай той е трябвало да установи най-малкото средна степен на сходство. На трето място, Първоинстанционният съд е допуснал неточно прилагане на правото, като е признал само „известна степен на сходство “на марките „Ferrero “и „Ferro“, докато аргументите, които самият той привежда в своето решение, би следвало да доведат до заключението, че тези марки разкриват средна, дори висока степен на сходство. На четвърто място, Първоинстанционният съд в недостатъчна степен е взел предвид документите, които жалбоподателят е бил представил с оглед да изтъкне силно отличителния характер на марката „Ferrero“. На последно място, Първоинстанционният съд е допуснал неточно прилагане на правото, като при преценката на евентуалния риск от объркване е пропуснал да вземе предвид многобройните фактори, посочени в седмото съображение на Регламент (ЕО) № 40/94.

      (1)  ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.


title: Дело T-385/11: Жалба, подадена на 21 юли 2011 г. — BP Products North America/Съвет

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/32

         Жалба, подадена на 21 юли 2011 г. — BP Products North America/Съвет
   (Дело T-385/11)
   2011/C 282/64
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BP Products North America, Inc. (Naperville, Съединени американски щати) (представители: H.-J. Prieß и B. Sachs, lawyers и C. Farrar, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 443/2011 на Съвета (1) от 5 май 2011 година в частта, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да се отмени член 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 444/2011 на Съвета (2) от 5 май 2011 година в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да се осъди ответника да заплати разноските на жалбоподателя съгласно член 87 от Процедурния правилник на Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на основните регламенти в областта на антидъмпинговото и изравнителното мито с разширяването на обхвата на Регламент (ЕО) № 598/2009 и на Регламент (ЕО) № 599/2009 за вноса на биодизел с произход от Съединените американски щати (3) по отношение на биодизелови продукти, които първоначално не са обхванати от регламентите в областта на антидъмпинговото и изравнителното мито, вместо да се проведе „de novo“ разследване, въпреки че смесите, които сега са предмет на Регламент за изпълнение (ЕС) № 444/2011 на Съвета, са били специално изключени от обхвата на Регламент (ЕО) № 598/2009 и на Регламент (ЕО) № 599/2009.

               2.

               С второто правно основание жалбоподателят твърди, че са налице явни грешки в преценката, що се отнася до преценката на фактите, по-конкретно с оглед на обстоятелството, че биодизеловите продукти от смес с по-малко тегловно съдържание на биодизел (които не се облагат с мито) не могат да бъдат преобразувани в биодизелови продукти от смес с по-високо тегловно съдържание на биодизел (които се облагат с мито), така че не е възможно в действителност да се заобиколи нормата, и явни грешки в преценката, що се отнася до твърдяното заобикаляне на нормата от страна на жалбоподателя, доколкото явно са сгрешени икономическите основания за износа от страна на жалбоподателя.

               3.

               С третото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на основни процедурни изисквания, тъй като Регламент за изпълнение (ЕС) № 444/2011 на Съвета за разширяване на обхвата на окончателните мита върху биодизеловите продукти от смес с тегловно съдържание на биодизел, по-малко или равно на 20 %, не е подходящо мотивиран.

               4.

               С четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на основните правни принципи на Европейския съюз за недопускане на дискриминация и за добра администрация, тъй като спрямо жалбоподателя не е приложена митническата ставка за „дружествата, които сътрудничат“, въпреки обстоятелството, че жалбоподателят е сътрудничил изцяло.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 443/2011 на Съвета от 5 май 2011 година за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) № 598/2009 окончателно изравнително мито върху вноса на биодизел с произход от Съединените американски щати по отношение на внос на биодизел, изпращан от Канада, деклариран или не с произход от Канада, и за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) № 598/2009 окончателно изравнително мито по отношение на внос на биодизел в смес с тегловно съдържание на биодизел, по-малко или равно на 20 %, с произход от Съединените американски щати, както и за прекратяване на разследването по отношение на вноса, изпращан от Сингапур (ОВ L 122, стр. 1).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 444/2011 на Съвета от 5 май 2011 година за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) № 599/2009 окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Съединените американски щати по отношение на внос на биодизел, изпращан от Канада, деклариран или не с произход от Канада, и за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) № 599/2009 окончателно антидъмпингово мито по отношение на внос на биодизел в смес с тегловно съдържание на биодизел, по-малко или равно на 20 %, с произход от Съединените американски щати, както и за прекратяване на разследването по отношение на вноса, изпращан от Сингапур (ОВ L 122, стр. 12).

      (3)  Регламент (ЕО) № 598/2009 на Съвета от 7 юли 2009 година за налагане на окончателно изравнително мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Съединените американски щати (ОВ L 179, стр. 1) и Регламент (ЕО) № 599/2009 на Съвета от 7 юли 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Съединените американски щати (ОВ L 179, стр. 26).