title: Дело C-180/11: Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Унгария) на 18 април 2011 г. — Bericap Záródástechnikai Bt./Plastinnova 2000

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/11

         Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Bíróság (Унгария) на 18 април 2011 г. — Bericap Záródástechnikai Bt./Plastinnova 2000
   (Дело C-180/11)
   2011/C 232/20
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bericap Záródástechnikai Bt.

      Ответник: Plastinnova 2000 Kft.

      Друга страна в производството: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (по-рано известна като Magyar Szabadalmi Hivatal)

      Преюдициални въпроси

               1.

               В съответствие ли са с правото на Европейския съюз мерките, процедурите и средствата за защита, които в рамките на производство за изменение на решение във връзка с искане за обявяване на недействителност на полезен модел се прилагат така, че националният съд не е обвързан от направените от страните искания или други изявления с правни последици и има правомощието служебно да разпореди да бъдат представени доказателствата, които счита за необходими?

               2.

               В съответствие ли са с правото на Европейския съюз мерките, процедурите и средствата за защита, които в рамките на производство за изменение на решение във връзка с искане за обявяване на недействителност на полезен модел се прилагат така, че в своята преценка националният съд не е обвързан от административно решение, постановено по искане за обявяване на недействителност, нито от направените в това решение фактически констатации, по-специално от изтъкнатите в хода на административното производство основания за обявяване на недействителност, нито от направените изявления или твърдения или пък от представените в хода на това производство доказателства?

               3.

               В съответствие ли са с правото на Европейския съюз мерките, процедурите и средствата за защита, които в рамките на производство за изменение на решение във връзка с ново искане за обявяване на недействителност на полезен модел се прилагат така, че от представените в рамките на новото искане доказателства — включително тези относно състоянието на техниката — националният съд изключва доказателствата, които вече са били представени по повод на предходно искане за обявяване на недействителност на полезния модел?


title: Дело F-57/14: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 октомври 2015 г. — AQ/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Регламент № 45/2001 — Обработване на лични данни, получени за лични цели — Административно разследване — Дисциплинарно производство — Право на защита — Задължение за мотивиране — Дисциплинарно наказание — Пропорционалност)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/78

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 октомври 2015 г. — AQ/Комисия
   (Дело F-57/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Регламент № 45/2001 - Обработване на лични данни, получени за лични цели - Административно разследване - Дисциплинарно производство - Право на защита - Задължение за мотивиране - Дисциплинарно наказание - Пропорционалност))
   (2015/C 398/92)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AQ (представители: първоначално L. Massaux, avocat, впоследствие H. Mignard, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Ehrbar)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за налагане на дисциплинарно наказание забележка след проведено дисциплинарно разследване и искане за обезщетение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               AQ понася собствените си разноски и е осъден да заплати направените от Европейската комисия разноски.

      (1)  ОВ C 421, 24.11.2014 г., стр. 60.


title: Дело C-174/12: Преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien (Австрия) на 12 април 2012 г. — Alfred Hirmann/Immofinanz AG

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/2

         Преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien (Австрия) на 12 април 2012 г. — Alfred Hirmann/Immofinanz AG
   (Дело C-174/12)
   2012/C 209/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Handelsgericht Wien

      Страни в главното производство

      Ищец: Alfred Hirmann

      Ответник: Immofinanz AG

      Подпомагаща страна: Aviso Zeta AG

      Преюдициални въпроси

               1.

               Национална норма, по силата на която акционерното дружество като емитент носи отговорност към лицето, закупило акции, при неизпълнение на предвидените от законодателството относно капиталовия пазар задължения за предоставяне на информация съгласно следните разпоредби на

                           —

                           членове 6 и 25 от Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г., в редакцията ѝ с Директива 2008/11/ЕО от 11 март 2008 г. (1),

                           —

                           членове 7, 17 и 28 от Директива 2004/109/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г.,

                           —

                           член 14 от Директива 2003/6/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г.,

                     съвместима ли е с членове 12, 15, 16, 19 и 42 от Директива 77/91/ЕИО (4) на Съвета от 31 януари 1977 г., в действащата ѝ към момента редакция?

               2.

               Разпоредбите на членове 12, 15, 16, и по-специално на членове 18, 19 и член 42 от Директива 77/91/ЕИО на Съвета от 31 януари 1977 г., в действащата ѝ към момента редакция, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която в случаите на посочената във въпрос 1 отговорност акционерното дружество трябва да възстанови на купувача платената цена за придобиване и да получи обратно съответните акции?

               3.

               Разпоредбите на членове 12, 15, 16, 18, 19 и 42 от Директива 77/91/ЕИО на Съвета от 31 януари 1977 г., в действащата ѝ към момента редакция, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че посочената във въпрос 1 отговорност на акционерното дружество

                           —

                           може да обхваща и нетните активи на акционерното дружество (записан капитал и резерви по смисъла на член 15, параграф 1, буква а) от споменатата директива), и

                           —

                           да е налице дори когато може да доведе до несъстоятелност на акционерното дружество?

               4.

               Разпоредбите на членове 12 и 13 от Директива 2009/101/ЕО (5) на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която придобиването на дял от дружественото имущество се унищожава с обратна сила, така че при унищожаване на договор за покупка на акции трябва да се счита, че то има действие ex nunc (вж. Решение на Съда от 15 април 2010 г. по дело C-215/08, „E. Friz GmbH“)?

               5.

               Разпоредбите на членове 12, 15, 16, 18, 19 и 42 от Директива 77/91/ЕИО на Съвета от 31 януари 1977 г., в действащата ѝ към момента редакция, и на членове 12 и 13 от Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г., трябва ли да се тълкуват в смисъл, че отговорността е ограничена до стойността на акциите — а в случаите на котирано на борсата дружество, до борсовия курс на акциите — която те имат към момента на предявяване на правото, така че понякога акционерът може да получи сума, която е по-малка от първоначално платената от него цена за тези акции?

      (1)  Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (ОВ L 345, стр. 64; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 23), изменена с Директива 2008/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г. (ОВ L 76, стр. 37).

      (2)  Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (ОВ L 390, стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 172).

      (3)  Директива 2003/6/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (ОВ L 96, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 5, стр. 210).

      (4)  Втора Директива 77/91/ЕИО на Съвета от 13 декември 1976 година за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите членки за дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 26, 1977 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 8).

      (5)  Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за координиране на гаранциите, които държавите членки изискват от дружествата по смисъла на член 48, втора алинея от Договора, за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 258, стр. 11).


title: Дело T-258/04 RENV: Определение на председателя на Общия съд от 6 декември 2012 г. — Полша/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/26

         Определение на председателя на Общия съд от 6 декември 2012 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-258/04 RENV) (1)

   2013/C 32/42
   Език на производството: полски
   Председателят на Общия съд разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 251, 9.10.2004 г.


title: Дело T-216/17: Жалба, подадена на 7 април 2017 г. — Mabrouk/Съвет

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/34

         Жалба, подадена на 7 април 2017 г. — Mabrouk/Съвет
   (Дело T-216/17)
   (2017/C 195/47)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Тунис, Тунис) (представители: J-R. Farthouat, N. Boulay, адвокати, и S. Crosby, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2017/153 на Съвета от 27 януари 2017 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ 2017 L 23, стр. 19) в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е твърдението, че замразяването на средствата на жалбоподателя нарушава принципа разумния срок, закрепен в член 6 от ЕКПЧ и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Второто основание е твърдението за липса на достатъчно основания за посоченото замразяване:

                           —

                           в противоречие с представените от жалбоподателя доказателства Съветът приел средствата на жалбоподателя за незаконосъобразни, без обаче да излага мотиви за това,

                           —

                           като приел средствата на жалбоподателя за незаконосъобразни Съветът допуснал грешка при преценката на фактите, доколкото въобще е направил преценка,

                           —

                           замразяването е безпредметно, тъй като целта му е да подпомогне Тунис при възстановяването на неправомерно придобити средства, а средствата на жалбоподателя не са придобити неправомерно.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че доколкото замразяването на неговите средства е извършено след падането от власт на президента Бен Али, то нарушава правото на труд на жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че замразяването на средствата на жалбоподателя във всички случаи е непропорционално и нарушава правото му на собственост.


title: Дело F-5/15: Определение на Съда на публичната служба от 25 март 2015 г. — Necci/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Прехвърляне на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема — Предложение за бонус към осигурителния стаж — Просрочие на административната жалба — Неспазване на досъдебната процедура — Явна недопустимост)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/36

         Определение на Съда на публичната служба от 25 март 2015 г. — Necci/Комисия
   (Дело F-5/15) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема - Предложение за бонус към осигурителния стаж - Просрочие на административната жалба - Неспазване на досъдебната процедура - Явна недопустимост))
   (2015/C 171/44)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Claudio Necci (Auderghem, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)

      Предмет

   Искане за обявяване на незаконосъобразност на член 9 от общите разпоредби за прилагане (ОРП) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица и за отмяна на решението за прехвърляне на пенсионни права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, решение, с което се прилагат новите ОРП за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Г-н Necci понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 96, 23.3.2015 г., стр. 26.


title: Дело C-275/08: Иск, предявен на 24 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/28

         Иск, предявен на 24 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-275/08)
   (2008/C 223/44)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и D. Kukovec)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че тъй като Datenzentrale Baden Württemberg е възложила обществена поръчка за доставката и поддръжката на софтуерно приложение, без да отправи европейска покана за представяне на оферти, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6 във връзка с член 9 от Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година (1),

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Предмет на настоящия иск е сключването на договор между Datenzentrale Baden Württemberg и Anstalt für Kommunale Datenverarbeitung in Bayern (AKDB) за поръчка на софтуерно приложение, което да се използва за регистрацията на моторни превозни средства. Комисията смята, че спорното решение за възлагане е взето в процедура на договаряне без обявление за обществена поръчка, като са водени преговори изключително с AKDB.
   Според Комисията обстоятелството, че в Германия договорът вече е бил предмет на процедура за преразглеждане по смисъла на Директива 89/665/ЕИО, е без значение за установяването на неизпълнение на задължения от държавата-членка, тъй като между процедурата за преразглеждане от националните съдилища и производството за установяване на неизпълнение на задължения по член 226 от Договора за ЕО има съществени разлики както от гледна точка на целите им, така и от гледна точка на страните и развитието на производството.
   Спорният договор представлявал обществена поръчка за доставка по смисъла на член 1, буква а) от Директива 93/36/ЕИО. Според данните на Комисията стойността на поръчката възлиза на около един милион евро и следователно надвишава прага по директивата. Datenzentrale било субект на публичното право, учредено с особената цел от обществен интерес да координира и подпомага електронната обработка на данни в публичната администрация. Освен това провинция Baden Württemberg имала мажоритарно участие в него и определяла повече от половината от членовете на управителния съвет. Затова дружеството било възлагащ орган по смисъла на член 1, буква б) от Директива 93/36/ЕИО и било длъжно да спазва предвидената в директивата процедура при възлагането на обществени поръчки, попадащи в приложното поле на тази директива. Фактът, че както Datenzentrale, така и AKDB са субекти на публичното право, нямал значение за приложимостта на Директива 93/36/ЕИО.
   Според данните на Комисията не са налице обстоятелства, които да обосновават свободното възлагане на поръчката евентуално под формата на процедура на договаряне без предварително обявление за обществена поръчка. Комисията изтъква, че съгласно практиката на Съда процедурата на договаряне представлява изключение и следва да се прилага само в „конкретни, точно определени“ случаи. Според нея тежестта на доказване на особените обстоятелства пада върху държавата-членка, която се позовава на тях. Тъй като обаче в настоящия случай ответникът не представил такива доказателства, Комисията трябвало да приеме извода, че със сключването на спорния договор без провеждане на процедура по възлагане на обществена поръчка с европейска покана за представяне на оферти Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6 във връзка с член 9 от Директива 93/36/ЕИО относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки.

      (1)  ОВ L 199, стр. 1.


title: Дело T-160/10: Жалба, подадена на 19 април 2011 г. — J/Парламент

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/18

         Жалба, подадена на 19 април 2011 г. — J/Парламент
   (Дело T-160/10)
   2011/C 238/31
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: J (Marchtrenk, Австрия) (представител: A. Auer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на комисията по петициите към Европейския парламент от 2 март 2010 г., с което се отхвърля петиция № 1673/2009 на жалбоподателя от 19 ноември 2009 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да се отмени решението на комисията по петициите към Европейския парламент от 2 март 2010 г., с което петицията му относно твърдяната конфискация на различни документи и произведения от австрийските власти е обявена за недопустима.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва нарушение на правото му да подава петиция. Конфискацията на произведения от австрийските власти представлявала нарушение на правото на собственост по силата на член 6, параграф 1 ДФЕС, член 17, параграф 1 и член 51, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело F-47/15: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 януари 2016 г. — Darchy/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Семейни надбавки — Надбавка за дете на издръжка — Деца на съпругата на жалбоподателя — Изплащане със задна дата)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/62

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 януари 2016 г. — Darchy/Комисия
   (Дело F-47/15) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Семейни надбавки - Надбавка за дете на издръжка - Деца на съпругата на жалбоподателя - Изплащане със задна дата))
   (2016/C 098/80)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marie-Pierre Darchy (Брюксел, Белгия) (представител: É. Boigelot, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. S. Bohr и A.-C. Simon)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна на решението да не се уважи искането за предоставяне със задна дата на надбавката за деца на издръжка в полза на двете деца на съпругата на жалбоподателя, които пребивават в нейното домакинство по една седмица на всеки две, считано от датата на сключване на брака им, както и за изплащане на обезщетение

      Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Darchy да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г., стр. 35


title: Дело T-25/09: Определение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2009 г. — Johnson & Johnson/СХВП — Simca (YourCare)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/62

         Определение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2009 г. — Johnson & Johnson/СХВП — Simca (YourCare)
   (Дело T-25/09) (1)

   2009/C 282/117

      Език на производството: италиански

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-432/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Namur (Белгия) на 2 2 август 2011 г. — Cartiaux Service Plus SA/État belge

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/2

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Namur (Белгия) на 22 август 2011 г. — Cartiaux Service Plus SA/État belge
   (Дело C-432/11)
   2012/C 13/04
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Namur

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cartiaux Service Plus SA

      Ответник: État belge
   С определение от 9 ноември 2011 г. председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра на Съда.


title: Дело C-103/14: Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 4 март 2014 г.  — Bronius Jakutis и Kretingalės kooperatinė ŽŪB/Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos и Lietuvos valstybė

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/26

         Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 4 март 2014 г. — Bronius Jakutis и Kretingalės kooperatinė ŽŪB/Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos и Lietuvos valstybė
   (Дело C-103/14)
   2014/C 142/34
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Bronius Jakutis, Kretingalės kooperatinė ŽŪB

      Ответници: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos valstybė

      Заинтересовани лица: Lietuvos Respublikos Vyriausybė, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

      Преюдициални въпроси

               1)

               По отношение на преценката на равнището на директните плащания в старите и новите държави — членки на ЕС, съгласно член 10, параграф 1 от Регламент № 73/2009 (1) във връзка с членове 7 и 121:

                           а)

                           Трябва ли член 7, параграф 1 от Регламент № 73/2009 във връзка с член 10, параграф 1 и член 121 да се тълкува в смисъл, че през 2012 г. равнището на надвишаващите 5 000 EUR директни плащания в старите държави — членки на ЕС, е 90 %?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на първия въпрос, това означава ли, че през 2012 г. равнището на директните плащания в новите и старите държави — членки на ЕС, не е било изравнено съгласно текста и целите на член 10, параграф 1 и член 121 от Регламент № 73/2009?

                           в)

                           Последната част на член 10, параграф 1 от Регламент № 73/2009 („[…] като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1“) и Работен документ DS/2011/14/REV 2 на Комисията, в които за целите на сравнението се установява различна основа за директните плащания — в новите държави членки равнището на директните плащания се определя, без да е извършена модулация (90 % съгласно член 121), докато в старите държави членки е извършена модулация (100 %, намалени с 10 % съгласно член 7, параграф 1) — в противоречие ли са с Акта за присъединяване и с принципи на правото на Европейския съюз, и по-специално принципите на защита на оправданите правни очаквания, на добра администрация, на лоялна конкуренция и на недопускане на дискриминация, както и с целите на Общата селскостопанска политика, посочени в член 39 ДФЕС?

               2)

               Във връзка с несъвместимостта на член 10, параграф 1, на член 132, параграф 2, краят на последната подточка от Регламент № 73/2009 и на приетите въз основа на тях мерки от правото на Европейския съюз с Акта за присъединяване и принципи на Европейския съюз:

                           а)

                           Последната част на член 10, параграф 1 от Регламент № 73/2009 („[…] като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1“) и член 132, параграф 2, краят на последната подточка („[…] като от 2012 г. се отчита прилагането на член 7, параграф 1 във връзка с член 10“), както и приетите въз основа на тях Работен документ DS/2011/14/REV 2 на Комисията и Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията в противоречие ли са с Акта за присъединяване, който не предвижда модулацията на директните плащания и намалението на допълнителните национални директни плащания в новите държави — членки на ЕС, и/или годината, в която се предполага, че са изравнени директните плащания в новите и старите държави — членки на ЕС?

                           б)

                           Член 10, параграф 1 и член 132, параграф 2, последна подточка от Регламент № 73/2009, както и Работен документ DS/2011/14/REV 2 на Комисията и Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията, доколкото съгласно текста и целите им през 2012 г. се извършва модулация на директните плащания и се намаляват допълнителните национални директни плащания в новите държави — членки на ЕС, които са подпомагани в значително по-малка степен от старите държави членки, в противоречие ли са с принципи на правото на Европейския съюз, и по-специално принципите на защита на оправданите правни очаквания, на лоялна конкуренция и на недопускане на дискриминация, както и с целите на Общата селскостопанска политика, посочени в член 39 ДФЕС, в частност тази за увеличаване на селскостопанската производителност?

                           в)

                           Изменението на член 132, параграф 2, последна подточка от Регламент № 73/2009 („[…] като от 2012 г. се отчита прилагането на член 7, параграф 1 във връзка с член 10“), въведено с поправка (ОВ L 43, 2010 г., стр. 7) (изменението не е от техническо естество и текстът е основно изменен, доколкото съгласно разпоредбата се е предполагало, че директните плащания в новите и старите държави — членки на ЕС, са изравнени през 2012 г.), в противоречие ли е с принципи на правото на Европейския съюз, и по-специално принципите на защита на оправданите правни очаквания, на правна сигурност, на добра администрация и на недопускане на дискриминация?

                           г)

                           Понятието „dydis“ [„ниво“], употребено в член 1в, въведен с точка 27, буква б) от глава 6.А („Селско стопанство“) от приложение II към Акта за присъединяване, същото значение ли има като понятието „lygis“ [„равнище“] в член 132, параграф 2, последна подточка от Регламент № 73/2009?

               3)

               Решението на Комисията за изпълнение и Работен документ DS/2011/14/REV 2 на Комисията, които не са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и не са надлежно мотивирани (те са приети само въз основа на презумпцията, че през 2012 г. е изравнено равнището на директните плащания в новите и старите държави — членки на ЕС), в противоречие ли са с Акта за присъединяване и с принципи на правото на Европейския съюз, и по-специално принципите на правна сигурност, на защита на оправданите правни очаквания и на добра администрация? При утвърдителен отговор, трябва ли член 1, параграф 4 от Решението на Комисията за изпълнение да бъде отменено като противоречащо на Регламент № 73/2009 и Акта за присъединяване?

      (1)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, 2009 г., стр. 16 и поправка в L 43, 18.2.2010 г., стр. 7).


title: Дело T-203/17: Жалба, подадена на 3 април 2017 г. — GY/Комисия

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/32

         Жалба, подадена на 3 април 2017 г. — GY/Комисия
   (Дело T-203/17)
   (2017/C 195/45)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: GY (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на конкурсната комисия по конкурс EPSO/AD/293/14 от 23 декември 2016 г., с което тя не го допуска до центъра за оценяване,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати сумата от 5 000 EUR, определена ex aequo et bono, като обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди,

               —

               да осъди Европейската комисия при всички случаи да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е, че конкурсната комисия нарушила задължението си за мотивиране, тъй като не му съобщила критериите за оценка, които възприела в изпълнение на решение от 20 юли 2016 г. по дело GY/Комисия, F-123/15, ЕС:F:2016:160.

               2.

               Второто основание е, че конкурсната комисия нарушила обявлението за конкурса, тъй като неоснователно ограничила преценката си по три въпроса относно професионалния опит на жалбоподателя само до продължителността на този опит.

               3.

               Третото основание е че конкурсната комисия допуснала грешки в преценката, водещи до незаконосъобразност на решението ѝ да му даде само 17 от общо 56 възможни точки (при определен праг за допускане от 22 точки).


title: Съединени дела C-288/09 и C-289/09: Решение на Съда (втори състав) от 14 април 2011 г. (преюдициални запитвания от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09)/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Приемници и декодери за сателитна цифрова телевизия с функция за записване — Митнически кодекс на Общността — Член 12, параграф 5, буква а), подточка i) и параграф 6 — Срок на валидност на обвързваща тарифна информация)

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/3

         Решение на Съда (втори състав) от 14 април 2011 г. (преюдициални запитвания от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09)/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Съединени дела C-288/09 и C-289/09) (1)

   (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Приемници и декодери за сателитна цифрова телевизия с функция за записване - Митнически кодекс на Общността - Член 12, параграф 5, буква а), подточка i) и параграф 6 - Срок на валидност на обвързваща тарифна информация)
   2011/C 179/03
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09)

      Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Предмет

   Преюдициално запитване — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Тълкуване на Комбинираната номенклатура — Позиция № 8528 71 13 (Микропроцесорни апарати, съдържащи модем за достъп до Интернет, осигуряващи интерактивен обмен на информация, с възможност за приемане на телевизионни сигнали („set-top модули с комуникационна функция“) и позиция № 8521 90 00 („Други“, които включват апаратите без екран, способни да приемат телевизионни сигнали, т. нар. „set-top модули“, които имат вградено устройство за записване или възпроизвеждане (например твърд диск или DVD устройство) — „Set-top модули“ („STBs“), предназначени да приемат и декодират сигнали на цифрова сателитна телевизия, с комуникационна функция и твърд диск

      Диспозитив

               1.

               Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 г. и Регламент (ЕО) № 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че set-top модулите с комуникационна функция и твърд диск, като модула Sky+, модел DRX 280, попадат в обхвата на подпозиция 8528 71 13, независимо от Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура.

               2.

               Член 12, параграф 5, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г., и член 12, параграф 1 и параграф 2, буква а), трето тире от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент № 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) № 12/97 на Комисията от 18 декември 1996 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че митническите органи са длъжни да издават обвързваща тарифна информация в съответствие с Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура. При спор между тези органи и икономическите оператори относно съответствието на бележките с Комбинираната номенклатура и класирането на стоките, последните трябва да подадат жалба до компетентния орган съгласно член 243 от Регламент № 2913/92 в редакцията му след съответните изменения. Сезираната юрисдикция се произнася по класирането на стоката, при необходимост след като е отправила преюдициален въпрос до Съда при предвидените в член 267 ДФЕС условия. Освен това държавата членка, на която са подчинени посочените органи, може да сезира комитета, предвиден в член 247 от Регламент № 2913/92, в редакцията му след съответните изменения, съгласно процедурата по член 8 от Регламент № 2658/87, изменен с Регламент (ЕО) № 254/2000 на Съвета от 31 януари 2000 г.

               3.

               Член 12, параграф 5, буква а), подточка i) от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 82/97, трябва да се тълкува в смисъл, че Регламент № 1549/2006 трябва да се разглежда като регламент по смисъла на тази разпоредба. Обвързваща тарифна информация, която вече не е в съответствие с Комбинираната номенклатура поради влизането в сила на Регламент № 1549/2006, престава да бъде валидна след датата на влизането му в сила.

               4.

               Член 12, параграф 6 от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 82/97, трябва да се тълкува в смисъл, че когато съгласно член 12 от Регламент № 2658/87, изменен с Регламент № 254/2000, е приет регламент за изменение на Комбинираната номенклатура и той не предвижда срок, през който титулярът на обвързваща тарифна информация, която е престанала да бъде валидна, все пак може да продължи да я използва, титулярът вече няма право да използва тази обвързваща тарифна информация.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело T-24/10: Жалба, подадена на 27 януари 2010 г. — CECA/Комисия

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/43

         Жалба, подадена на 27 януари 2010 г. — CECA/Комисия
   (Дело T-24/10)
   2010/C 100/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CECA SA (La Garenne Colombes, Франция) (представители: J. Joshua, barrister, E. Aliende Rodríguez, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят член 1, параграфи 1 и 2 от Решение на Комисията от 11 ноември 2009 г. C(2009) 8682 в частта, която се отнася до жалбоподателя и при всички положения да се отмени член 1, параграф 1 в частта, в която се приема, че между 16 март 1994 г. и 31 март 1996 г. жалбоподателят е участвал в нарушение в сектора на калаените стабилизатори,

               —

               да се отменят глобите, наложените на жалбоподателя с член 2,

               —

               с оглед на правото му на пълен съдебен контрол, ако Съдът не отмени глобите изцяло, да намали съществено техния размер,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба се иска отмяна на Решение на Комисията от 11 ноември 2009 г. по преписка COMP/38.589 — Термостабилизатори, с което е прието, че жалбоподателят е участвал в две отделни нарушения на член 81 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС), едното в сектора на калаените стабилизатори и другото в сектора на ESBO, и е наложена глоба за всеки продукт.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните правни основания:

               На първо място той твърди, че при правилно прилагане на член 25 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) подадената от дружеството Akzo жалба (2) нямала суспензивен ефект и правото на Комисията да наложи глоба било погасено и за двете нарушения поради произтичащата от правилото за „двойния давностен срок“ десетгодишна давност. Жалбоподателят твърди, че Комисията допуснала грешка при прилагане на правото като приела, че докато образуваното по отношение на дружеството Akzo производство е било висящо пред Първоинстанционния съд, не е текъл давностен срок и че неправилно стигнала до извода, че в настоящия случай предвиденият в член 25, параграф 5 от посочения по-горе регламент десетгодишен срок могъл да бъде продължен.

               На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията не е доказала законен интерес от установяването на нарушения, за които не може да наложи глоби. Всъщност жалбоподателят твърди, че член 7 от Регламент (ЕО) № 1/2003 допуска Комисията да установява извършване на нарушение, без да наложи глоба, при условие че докаже, че има законен интерес от това.

               На трето място, и независимо от двете първи правни основания, жалбоподателят иска от Съда да отмени съдържащите се в член 1, параграф 1 от обжалваното решение констатации, според които той е участвал в нарушение в сектора на калаените стабилизатори в периода между 16 март 1994 г. и 31 март 1996 г. и твърди, че Комисията не е доказала законен интерес от такива констатации.

               На четвърто място и ако Съдът не отмени изцяло глобите, жалбоподателят твърди, че Комисията не е доказала продължаване на нарушението след 23 февруари 1999 г. и че при това положение наложената за втория период на картела глоба би трябвало да се намали, за да бъде отчетена по-малката продължителност на нарушенията.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата да конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. по съединени дела T-125/03 и T-253/03, Akzo Nobel Chemicals и Akcros Chemicals/Комисия, Сборник, стр. II-3523.


title: Дело C-386/16: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Литва), постъпило на 12 юли 2016 г. — UAB „Toridas“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos bei Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/34

         Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Литва), постъпило на 12 юли 2016 г. — UAB „Toridas“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos bei Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija
   (Дело C-386/16)
   (2016/C 343/47)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Окръжен административен съд Вилнюс]

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: UAB „Toridas“

      Други страни: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Държавна данъчна инспекция към Министерството на финансите на Република Литва], Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija [Регионална данъчната инспекция Каунас]

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 138, параграф 1, член 140, буква а) и/или член 141 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка по-специално с членове 33 и 40 от нея, да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите (в главното производство) доставката на стоки от данъчнозадължено лице, което е установено в една държава членка, трябва да бъде освободена от облагане в съответствие с тези разпоредби, когато, преди да бъде сключена тази сделка за доставка, купувачът (тоест лицето, което е данъчнозадължено във втора държава членка) изразява намерение да продаде стоките незабавно, преди да ги превози извън първата държава членка, на данъчнозадължено лице, установено в трета държава членка, за което лице тези стоки биват превозени (изпратени) до третата държава членка?

               2)

               Зависи ли отговорът на първия въпрос от обстоятелството, че част от стоките са били обработени по нареждане на данъчнозадълженото лице, установено (регистрирано за данъчни цели) във втората държава членка, преди превоза им до третата държава членка?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-656/11 R: Определение на съдията по обезпечителните производства от 16 февруари 2012 г. — Morison Menon Chartered Accountants и др./Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на финансови средства и на икономически ресурси — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/13

         Определение на съдията по обезпечителните производства от 16 февруари 2012 г. — Morison Menon Chartered Accountants и др./Съвет
   (Дело T-656/11 R)
   (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на финансови средства и на икономически ресурси - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   2012/C 109/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Morison Menon Chartered Accountants (Дубай, Обединени арабски емирства), Morison Menon Chartered Accountants — Dubaï Office (Дубай) и Morison Menon Chartered Accountants — Sharjah Office (Sharjah, Обединени арабски емирства) (представители: H. Viaene, T. Ruys и D. Gillet, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès и S. Kyriakopoulou)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението, от една страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), и от друга, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L319, стр. 71), доколкото с тези актове към списъка на лицата и образуванията, чиито финансови средства и икономически ресурси са замразени, е добавено образуванието с фирма „Morison Menon Chartered Accountant“.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-577/08: Жалба, подадена на 23 декември 2008 г.  — Proges/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/65

         Жалба, подадена на 23 декември 2008 г. — Proges/Комисия
   (Дело T-577/08)
   (2009/C 44/110)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Proges srl (Рим, Италия) (представител: M. Falcetta, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение, с всички произтичащи от него мерки, включително тези за обезщетение за вреди,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящото производство е насочено срещу решението на Комисията, с което се отказва на жалбоподателя възлагането на проекта относно обявление ENV.G.1/SER/2008/0050 с предмет създаването на модели за използването на територията, с оценка по-конкретно на въздействието върху околната среда.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква, че:

               —

               приетото в решението не е вярно, в смисъл, че проектът на жалбоподателя се съсредоточавал изключително върху модела DPSIR, но че, при всички случаи в обявлението за обществена поръчка изрично се изисква интегрирането на „икономически, социални и екологични институционални индикатори на динамиките на Land Use“, тъй като DPSIR бил най-утвърденият инструмент на международно равнище за управлението и включването на посочените индикатори. Освен това, DPSIR е бил разработен и правилно използван именно от Европейската агенция за околна среда. На практика, това, което жалбоподателят предлага, е използването на актуализиран по новаторска методология модел DPSIR, вече успешно прилаган по различни проекти на Организацията на Обединените нации и на Международния съюз за защита на природата IUCN (Intеrnational Union for the Conservation of Nature),

               —

               обратно на посоченото в обжалваното решение, в проекта на жалбоподателя е било изрично указано, че ще бъде разработен модел за интегриран Land Use и различни модели, произтичащи от VI рамкова програма за изследвания,

               —

               не е налице никакво основание, позволяващо да възникне съмнение в правилността на участието на директора на дружеството жалбоподател при изпълнението на проекта,

               —

               географската представителност не е правилно предвидена в обявлението, тъй като не става въпрос за проект за развитие, за интеграция или за интеревропейски кохезионен проект. Наред с останалото, не става ясно на какво основание в края на оценката на дадено дружество удостоверения относно европейски опит са приети за удостоверяващи по-голяма квалификация спрямо такива за опит с Организацията на Обединените нации и с IUCN, на които се позовава жалбоподателят.


title: Дело C-402/13: Решение на Съда (първи състав) от 5 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Anotato Dikastirio Kyprou — Кипър) — Cypra Ltd/Kypriaki Dimokratia (Преюдициално запитване — Земеделие — Ветеринарно-санитарни изисквания — Регламент (ЕО) № 854/2004 — Продукти от животински произход, предназначени за човешка консумация — Официални проверки — Определяне на официален ветеринарен лекар — Клане на животни)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/5

      Решение на Съда (първи състав) от 5 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Anotato Dikastirio Kyprou — Кипър) — Cypra Ltd/Kypriaki Dimokratia
      (Дело C-402/13) (1)

      (Преюдициално запитване - Земеделие - Ветеринарно-санитарни изисквания - Регламент (ЕО) № 854/2004 - Продукти от животински произход, предназначени за човешка консумация - Официални проверки - Определяне на официален ветеринарен лекар - Клане на животни)
      (2015/C 016/06)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Anotato Dikastirio Kyprou

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cypra Ltd

         Ответник: Kypriaki Dimokratia

         Диспозитив

      Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация, изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че по принцип допускат компетентният орган да определи момента на извършване на клане на животни с оглед назначаването на официален ветеринарен лекар за кланичен преглед и да откаже да изпрати ветеринарен лекар в дните и часовете, определени от транжорната, освен ако извършването на клането в определен ден е обективно необходимо, което следва да се установи от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело T-109/07: Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPA THERAPY) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността SPA THERAPY — По-ранна национална словна марка SPA — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPA THERAPY)
   (Дело T-109/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността SPA THERAPY - По-ранна национална словна марка SPA - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   2009/C 113/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: L'Oréal SA (Париж, Франция) (представител: E. Baud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: E. Cornu, L. De Brouwer и D. Moreau, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 януари 2007 г. (преписка R 468/2005-4) относно процедурата по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV и L’Oréal SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда L’Oréal SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело C-291/09: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van Koophandel te Brussel (Белгия) на 27 юли 2009 г. — Francesco Guarnieri & Cie/Vandevelde Eddy VOF

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/31

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van Koophandel te Brussel (Белгия) на 27 юли 2009 г. — Francesco Guarnieri & Cie/Vandevelde Eddy VOF
   (Дело C-291/09)
   2009/C 267/56
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van Koophandel te Brussel

      Страни в главното производство

      Ищец: Francesco Guarnieri & Cie

      Ответник: Vandevelde Eddy VOF

      Преюдициални въпроси

   Допускат ли членове 28, 29 и 30 от Договора от 25 март 1957 година за създаване на Европейската общност ищец, който е гражданин на Монако, и подава в Белгия съдебен иск за заплащането на фактури, издадени за доставката на „twister-glazen“ и на чаени свещи и аксесоари, да бъде задължен, по искане на ответник, който е белгийски поданик, да представи гаранция за заплащането на разноските и на претърпените вреди и пропуснатите ползи, резултат от процеса, за които може да бъде осъден?


title: Дело T-175/04: Решение на Първоинстанционния съд от 7 февруари 2007 г. — Gordon/Комисия ( Длъжностни лица — Иск за отмяна — Доклад относно развитието на кариерата — Пълна и трайна инвалидност — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за постановяване на решение — Иск за обезщетение — Недопустимост )

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 7 февруари 2007 г. — Gordon/Комисия
   (Дело T-175/04) (1)

   („Длъжностни лица - Иск за отмяна - Доклад относно развитието на кариерата - Пълна и трайна инвалидност - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на решение - Иск за обезщетение - Недопустимост“)
   (2007/C 82/69)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Donal Gordon (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. Byrne, solicitor, впоследствие J. Sambon и P.-P. Van Gehuchten, и P. Reyniers, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Krämer)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на Решението от 11 декември 2003 г., с което се отхвърля жалбата срещу Решението от 28 април 2003 г., потвърждаващо доклада относно развитието на кариерата на ищеца за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г., и, от друга страна, искане за обезщетение за претърпените от ищеца вреди
   Диспозитив

               1)

               Производството по иска за отмяна се прекратява поради отпаднало основание за постановяване на решение.

               2)

               Искът за обезщетение се отхвърля като недопустим.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 179, 10.7.2004 г.


title: Съединени дела C-411/09—C-420/09: Определение на председателя на Съда от 19 март 2010 г. (преюдициални запитвания от Тribunal de grande instance de Nanterre, Франция) — Tereos, Vermandoise Industries SA, Sucreries de Toury et Usines annexes SA, Roquette Frères SA, Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA, Cristal Union, Lesaffre Frères SA, Sucrerie Bourdon, SAFBA, Sucreries du Marquenterre SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/23

         Определение на председателя на Съда от 19 март 2010 г. (преюдициални запитвания от Тribunal de grande instance de Nanterre, Франция) — Tereos, Vermandoise Industries SA, Sucreries de Toury et Usines annexes SA, Roquette Frères SA, Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA, Cristal Union, Lesaffre Frères SA, Sucrerie Bourdon, SAFBA, Sucreries du Marquenterre SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Съединени дела C-411/09—C-420/09) (1)

   2010/C 148/40

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело C-81/15: Преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция), постъпило на 20 февруари 2015 г. — Kapnoviomichania Karelia AE/Ypourgos Oikonomikon

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/42

         Преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция), постъпило на 20 февруари 2015 г. — Kapnoviomichania Karelia AE/Ypourgos Oikonomikon
   (Дело C-81/15)
   (2015/C 138/56)
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kapnoviomichania Karelia AE

      Ответник: Ypourgos Oikonomikon (Министър на финансите)

      Преюдициален въпрос

   Следва ли Директива 92/12/ЕИО (1), тълкувана в светлината на общите принципи на правото на Съюза и в частност на принципите на ефикасност, на правна сигурност и на пропорционалност, да се разбира в смисъл, че не допуска, в случаи като този в главното производство, прилагането на законова разпоредба на държава членка, като член 108 от гръцкия Митнически кодекс, съгласно която може да бъде обявен за солидарно отговорен за заплащането на административни глоби за контрабанда лицензираният складодържател на стоки, които са изнесени от неговия данъчен склад при режим на отложено плащане на акциз и са изведени неправомерно от този режим чрез контрабанда, независимо от това дали към момента на нарушението той е бил собственик на стоките съгласно нормите на частното право и независимо дали между участниците в контрабандния трафик и лицензирания складодържател е имало договорно правоотношение, въз основа на което би могло да се заключи, че те са действали като негови пълномощници?

      (1)  Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 г. относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129).


title: Дело T-413/11: Жалба, подадена на 27 юли 2011 г. — Welte-Wenu/СХВП — Комисия (Изображение на кръг от 12 звезди на син фон)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/20

         Жалба, подадена на 27 юли 2011 г. — Welte-Wenu/СХВП — Комисия (Изображение на кръг от 12 звезди на син фон)
   (Дело T-413/11)
   2011/C 298/36
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Welte-Wenu GmbH (Ной-Улм, Германия) (представител: T. Kahl)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Европейска комисия

      Искания

   Искания на жалбоподателя:

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 12 май 2011 г. по преписка R 1590/2010,

               —

               да се отхвърли жалбата на Европейския Съюз срещу решението на отдела по отмяна по искането за обявяване на недействителност на марката на Общността „EDS EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES“ (а с това и самото искане),

               —

               Европейският Съюз да бъде осъден да заплати разноските в производството по отмяна и в производството пред апелативния състав, а ответникът — да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, която представлява кръг от 12 звезди на син фон — марка на Общността № 2 180 800 за стоки от класове 7 и 12

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Европейската комисия

      Основание на искането за обявяване на недействителност: марката на Общността е регистрирана в противоречие с член 7 от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителността на спорната марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и заличава спорната марка на Общността.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви ж), з) и и) и членове 55 и 76 от Регламент № 207/2009, на член 6, трето, алинея 1, буква c) от Парижката конвенция и на правило 37, буква б), подточка iv) от Регламент № 2868/95, тъй като марката на Общността не е регистрирана в противоречие с разпоредбите на член 7 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-628/10 P: Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. от Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 27 октомври 2010 г. по дело T-24/05, Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd/Европейска комисия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/17

         Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. от Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 27 октомври 2010 г. по дело T-24/05, Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-628/10 P)
   2011/C 72/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. (представители: M. Odriozola Alén, abogado, A. João Vide, abogada)

      Други страни в производството: Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Общия съд от 27 октомври 2010 г. по дело T-24/05 доколкото този съд отхвърля правните основания, изведени от явна грешка в преценката при прилагането на член 101, параграф 1 от ДФЕС и на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1), от липсата на мотиви и от нарушение на принципа на равно третиране, за да постанови, че Alliance One International, Inc., по-рано Standard Commercial Corp. и Standard Commercial Tobacco Co. са солидарно отговорни,

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 20 октомври 2004 г. по дело COMP/C.38.238/B.2 — Суров тютюн — Испания, в частта, която засяга жалбоподателите, и съответно да се намали глобата, наложена на жалбоподателите, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   На първо място, жалбоподателите твърдят, че Комисията и Общият съд са нарушили член 101, параграф 1 от ДФЕС и член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 като са приели, че SCC и SCTC носят отговорност за извършеното от WWTE нарушение. По-специално жалбоподателите твърдят, че съвместния контрол не е достатъчен, за да докаже, че те са могли да упражняват решаващо влияние върху поведението на WWTE в периода преди май 1998 г. Във всеки случай, дори да бе възможно да се подвежда под отговорност по този начин, и двете дружества майки, упражняващи съвместен контрол, е трябвало да бъдат взети предвид за целите на определянето на един-единствен стопански субект. При условията на евентуалност, жалбоподателите твърдят, че като не изтъкват достатъчно мотиви, с които да обосноват ангажирането на тяхната отговорност, Комисията и след това Общият съд нарушават член 296 ДФЕС. Освен това за периода след май 1998 г. решението на Общия съд лишава жалбоподателите от техните права, произтичащи от общите принципи на правото на ЕС, от правата, съдържащи се в ЕКПЧ и в Хартата на основните права, която понастоящем е част от Договора от Лисабон и следователно има същата задължителна правна сила като първичното право.
   На второ място, жалбоподателите посочват, че Общият съд нарушава член 48, параграф 2 от своя процедурен правилник, правото на защита на жалбоподателите и член 296 от ДФЕС като разрешава на Комисията да въведе ново правно основание и да измени писменото си изложение в отговор на писмен въпрос. Жалбоподателите твърдят и че Общият съд не може да изяснява в съдебното решение (и следователно ex post facto) обосновката, приета в решението на Комисията.
   На последно място, жалбоподателите изтъкват, че като третира други предприятия по-благоприятно, Общият съд нарушава принципа на равно третиране, установен в член 20 от Хартата на основните права. От една страна, жалбоподателите твърдят, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото като определя метода за подвеждане под отговорност, по-специално като приема метод, основан на двойна база, която е послужила за провеждане на дискриминация между дружествата според надеждността на доводите им при обжалването, без обаче да установи критерий. От друга страна, жалбоподателите изтъкват, че Общият съд прилага метода за подвеждане под отговорност по дискриминационен начин — или като пропуска да приложи основаната на двойна база проверка към Universal Corporation и Universal Leaf, или като пропуска да приложи към SCC и SCTC метода, приложен към Universal Corporation и Universal Leaf.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора
   ОВ L 1, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 8, стр. 167


title: Дело T-609/13: Жалба, подадена на 22 ноември 2013 г. — BlackRock/СХВП ( „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ )

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/33

         Жалба, подадена на 22 ноември 2013 г. — BlackRock/СХВП („SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“)
   (Дело T-609/13)
   2014/C 24/61
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BlackRock, Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представители: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert и M. Blair, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 септември 2013 г., постановено по преписка R 572/2013-4;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ за услуги от класове 35 и 36 — регистрация на марка на Общността № 11 144 748.

      Решение на проверителя: отхвърля изцяло заявлението за регистрация на марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-383/16: Преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия), постъпило на 11 юли 2016 г. — Vion Livestock BV/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/3

         Преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия), постъпило на 11 юли 2016 г. — Vion Livestock BV/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Дело C-383/16)
   (2016/C 371/03)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vion Livestock BV

      Ответник: Staatssecretaris van Economische Zaken (Държавен секретар по икономическите въпроси)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 5, параграф 4 и член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2005 (1) на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (наричан по-нататък „Регламент № 1/2005“) във връзка с разпоредбите на приложение II към този регламент относно дневника за пътуването да се тълкуват в смисъл, че съдържат задължение за организатора на пътуването и/или за притежателя на животните в случай на транспортиране на животни до трета страна да водят дневника за пътуването до местоназначението в тази трета страна?

               2)

               Трябва ли членове 5 и 7 от Регламент (ЕС) № 817/2010 (2) на Комисията от 16 септември 2010 година относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт […] във връзка с член 4 от този регламент да се тълкуват в смисъл, че възстановяванията при износ подлежат на връщане, когато превозвачът в изпълнение на задължението си по силата на точка 7 от приложение II към Регламент № 1/2005 е предал дневника за пътуването на официалния ветеринарен лекар на изходната точка [от територията на Съюза], вследствие на което не е воден дневник за пътуването до местоназначението в третата страна?

               3)

               Трябва ли членове 5 и 7 от Регламент (ЕС) № 817/2010 във връзка с член 4 от този регламент да се тълкуват в смисъл, че възстановяванията при износ подлежат на връщане, когато превозвачът е предал дневника за пътуването на официалния ветеринарен лекар на изходната точка [от територията на Съюза], вследствие на което при извършване на необходимите проверки в третата страна съгласно член 3, първа алинея от Регламент № 817/2010 ветеринарният лекар не може да установи дали планът за маршрута (дневникът за пътуването) е задоволителен, тоест спазени ли са разпоредбите на Регламент № 1/2005 (а оттук и да удостовери, че резултатът от тези проверки е задоволителен), и съответно износителят не може да представи доказателства за спазването на разпоредбите на Регламент № 1/2005?

      (1)  ОВ L 3, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 62, стр. 3.

      (2)  ОВ L 245, 2010 г., стр. 16.


title: Дело C-309/08: Определение на председателя на Съда от 17 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/19

         Определение на председателя на Съда от 17 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-309/08) (1)

   2010/C 11/33

      Език на производството: полски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело F-31/11: Жалба, подадена на 26 март 2011 г. — ZZ/CEDEFOP

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/33

         Жалба, подадена на 26 март 2011 г. — ZZ/CEDEFOP
   (Дело F-31/11)
   2011/C 186/62
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение (CEDEFOP)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на директора на CEDEFOP, с което се прекратява трудовото правоотношение на жалбоподателя, и искане за обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на директора на CEDEFOP от 14 април 2010 г., с което се прекратява трудовото правоотношение на жалбоподателя,

               —

               да се осъди CEDEFOP да му заплати, като обезщетение за претърпените от него материални вреди в резултата на невъзстановяването му на работа или до евентуалното му възстановяване, разликата между възнаграждението и пенсията, които щеше да получи ако бе останал на служба след 15 ноември 2010 г., от една страна, и евентуалните възнаграждения или обезщетени за безработица и пенсията, които би получил след тази дата, от друга страна,

               —

               да се осъди CEDEFOP да му заплати като обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди сума, която по предварителна оценка възлиза на 35 000 EUR,

               —

               да се осъди CEDEFOP да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-509/10: Жалба, подадена на 20 октомври 2010 г. — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Съвет

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/57

         Жалба, подадена на 20 октомври 2010 г. — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Съвет
   (Дело T-509/10)
   ()
   2010/C 346/111
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (Техеран, Иран) (представители: F. Esclatine и S. Perrotet, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съвета от 26 юли 2010 г.,

               —

               заедно с него, да се отмени Регламент за изпълнение № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година,

               —

               да се осъди Съветът да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят, търговско дружество с предмет на дейност в областта на петролната индустрия, иска отмяната на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета (1) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 (2) относно ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие, доколкото името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилага замразяване на средства и икономически ресурси в изпълнение на посочената разпоредба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква осем правни основания, изведени от:

               —

               неизпълнение на задължението за мотивиране, тъй като Съветът се е позовал на неясни, неточни и неподлежащи на проверка обстоятелства,

               —

               нарушение на основните права на жалбоподателя, доколкото i) за да се защити, жалбоподателят бил длъжен да представи доказателства за липсата на принос от негова страна в ядрената програма на Иран, ii) жалбоподателят имал на разположение твърде кратък срок, в който да представи искането си за преразглеждане и iii) жалбоподателят бил лишен от правото си на ефективна съдебна защита и от правото си на собственост, доколкото не разполагал с достъп до сведенията, съдържащи се в преписката по неговия случай,

               —

               липса на компетентност, доколкото Съветът не бил компетентен да се произнесе по съпътстващите мерки по Резолюция 1929(2010) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации; впрочем, същата не предвиждала никаква мярка, отнасяща се до петролната индустрия,

               —

               злоупотреба с власт, доколкото обжалваното решение преустановило всички извършвани от жалбоподателя сделки на територията на Европейския съюз, включително придобиването на второстепенно оборудване, като по този начин надхвърляло предвиденото в член 4 от обжалваното решение,

               —

               грешка при прилагането на правото, тъй като търговията със стоки с двойна употреба не можела да обоснове приемането на мярка за замразяване на средствата на дадено образувание, когато същото в действителност няма принос в ядрената програма на Иран,

               —

               неточно установяване на фактите, доколкото жалбоподателят не придобил никаква стока, която би могла да представлява интерес за ядрената програма на Иран,

               —

               явна грешка в преценката, доколкото ограниченията на правото на собственост на жалбоподателя и на правото му да упражнява икономическа дейност не могат да бъдат обосновани с никакви съображения от общ интерес и са непропорционални спрямо преследваната цел,

               —

               липса на правно основание за приемане на обжалвания регламент в резултат на отмяната на обжалваното решение.

      (1)  Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стp. 39).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, стp. 25).


title: Дело T-128/16: Жалба, подадена на 24 март 2016 г. — SureID/EUIPO (SUREID)

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/29

         Жалба, подадена на 24 март 2016 г. — SureID/EUIPO (SUREID)
   (Дело T-128/16)
   (2016/C 175/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: SureID, Inc. (Hillsboro, Орегон, САЩ) (представител: B. Brandreth, Barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SUREID“ — заявка за регистрация № 13 698 675

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18.1.2016 г. по преписка R 1478/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени пред апелативния състав и пред Общия съд.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-418/10: Жалба, подадена на 23 август 2010 г. от Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 7 юли 2010 г. по дело T-60/09, Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Stabilator sp. z o.o.

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/24

      Жалба, подадена на 23 август 2010 г. от Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 7 юли 2010 г. по дело T-60/09, Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Stabilator sp. z o.o.
      (Дело C-418/10)
      ()
      (2010/C 288/42)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (представители: A. Zinnecker и S. Müller, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Stabilator sp. z o.o.

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз от 7 юли 2010 г. по дело T-60/09,

                  —

                  да се постанови окончателно решение по спора и да се уважат исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство,

                  —

                  при условията на евентуалност, да се отмени решението на Общия съд, посочено в точка 1 и делото да се върне на Общия съд за ново разглеждане,

                  —

                  да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

                  1.

                  На първо място, според жалбоподателя самите мотиви на обжалваното съдебно решение са противоречиви: от една страна, Общият съд признава, че апелативният състав е разгледал единствено какъв вид предприятия предлагат конфликтните стоки и услуги и заради това преценил неправилно кръга на въпросните предприятия вероятно вследствие на твърде тясното, поради общата преценка на стоките и услугите, тълкуване на списъка, регистриран за по-ранната марка. От друга страна, според жалбоподателя на въпроса дали апелативният състав е допуснал грешки в преценката може да се отговори само след като се провери „съответната преценка от страна на апелативния състав на всяка стока и услуга, посочена в заявката“, като Общият съд впоследствие сам пристъпил към такава индивидуална проверка — каквато апелативният състав не е извършил — за да направи извода, че апелативният състав не е допуснал грешки в преценката. По мнение на жалбоподателя тази непоследователност има неблагоприятни последици за него, понеже при индивидуалните сравнения, които Общият съд прави, той винаги се позовава на „цялостното сравнение“, извършено от апелативния състав с оглед на сектори, поради което дължащото се на това обстоятелство тясно тълкуване на списъка със стоките и услугите на по-ранната марка също няма как да бъде прието.

                  2.

                  На второ място, според жалбоподателя Общият съд е нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото при всяко от направените от последния индивидуални сравнения на списъците със стоки и услуги на конфликтните марки същият ги тълкува твърде тясно в светлината на цялостното сравнение на релевантните сектори и така изопачава съдържанието на тези списъци, и следователно произтичащите от тях обстоятелства като вида, употребата, предназначението и адресатите на съответните стоки и услуги.

                  3.

                  На трето място, според жалбоподателя Общият съд е нарушил член 65 от Регламент № 207/2009 и своя процедурен правилник, в частност изразения в него принцип на общностното право на изслушване пред съд, доколкото Общият съд не е допуснал конкретни документи, въпреки че за жалбоподателя не е било възможно да ги представи пред СХВП, тъй като не е могъл да предвиди, че СХВП ще разгледа съдържащите се в съответните списъци стоки и услуги не поотделно, а просто ще ги прецени чрез цялостно сравнение.


title: Дело C-158/10: Определение на председателя на Съда от 30 март 2011 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/21

         Определение на председателя на Съда от 30 март 2011 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Дело C-158/10) (1)

   2011/C 211/39
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-108/07 P: Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. — Ferrero Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Cornu SA Fontain (Жалба — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Заявка за словна марка на Общността FERRO — Възражение на притежателя на по-ранната национална словна марка FERRERO — Доказателство за изтъкнати отличителни белези на по-ранната марка)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/8

         Решение на Съда (първи състав) от 17 април 2008 г. — Ferrero Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Cornu SA Fontain
   (Дело C-108/07 P) (1)

   (Жалба - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Заявка за словна марка на Общността FERRO - Възражение на притежателя на по-ранната национална словна марка FERRERO - Доказателство за изтъкнати отличителни белези на по-ранната марка)
   (2008/C 142/12)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Ferrero Deutschland GmbH (представител: M. Schaeffer, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Rassat, agent), Cornu SA Fontain
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 15 декември 2006 г. по дело Ferrero Deutschland/СХВП и Cornu (T-310/04), с предмет жалба, срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 март 2004 г. (преписка R 540/2002-4), във връзка с процедура по възражение между Ferrero OHG mbh и Cornu SA Fontain — Тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година (ОВ L 1994, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Вероятност от объркване между две марки — Средна степен на сходство между марките — Ниска степен на сходство между стоките — Отличителни белези на по-ранната марка
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 15 декември 2006 г. по дело Ferrero Deutschland/СХВП — Cornu (FERRO) (T-310/04).

               2)

               Отменя Решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 17 март 2004 г. (преписка R 540/2002-4).

               3)

               Осъжда Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) и Cornu SA Fontain да заплатят направените във връзка с обжалването съдебни разноски.

               4)

               Ferrero Deutschland GmbH понася своите съдебни разноски за производството пред първата инстанция, с изключение на тези, направени във връзка с встъпването на Cornu SA Fontain.

               5)

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) понася своите съдебни разноски за производството пред първата инстанция, с изключение на тези, направени във връзка с встъпването на Cornu SA Fontain.

               6)

               Cornu SA Fontain понася своите съдебни разноски и тези, направени във връзка с встъпването му от Ferrero Deutschland GmbH и от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).

      (1)  ОВ C 129 от 9.6.2007 г.


title: Дело F-80/07: Иск, предявен на 3 август 2007 г. — Economidis/Комисия

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/31

         Иск, предявен на 3 август 2007 г. — Economidis/Комисия
   (Дело F-80/07)
   (2007/C 235/58)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Белгия) [представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и E. Marchal, avocats]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението за преструктуриране на Генерална дирекция „Изследвания“ в частта, в която с това решение се правят назначения, по-специално за заемане на длъжностите на началник-отделите F.1 „Хоризонтални аспекти и съгласуване“ и F.5 „Биотехнология и здравеопазване“,

               —

               да се осъди ответната страна да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   През октомври 2006 г. Комисията, при извършване на реорганизация на Генерална дирекция „Изследвания“, назначава господата H и X за началници на отдели F.1 и F.5. С решение от 14 декември 2006 г., по дело Economidis/Комисия, F 122/05 (1), Съдът на публичната служба на Европейските общности отменя решението на Комисията от 23 декември 2004 г., за назначаване на г-н. H. на длъжността началник-отдел „Биотехнология и приложна геномика“, т. е. на един от отделите на същата Генерална дирекция, преди реорганизацията.
   В подкрепа на иска си ищецът се позовава, първо на нарушение на член 233 EО, изразяващо се в това, че Комисията, поради реорганизацията на посочената Генерална дирекция, поддържа, че не е възможно да се изпълни решението от 14 декември 2006 г. Според ищеца, след като решението от 23 декември 2004 г. е отменено, г-н H. не може да бъде назначен отново на длъжност началник-отдел, при реорганизацията на съответната Генерална дирекция.
   Освен това, ищецът изтъква, че е възможна само една от двете хипотези: или секцията „Биотехнология и приложна геномика“ продължава да съществува, но с друго наименование и с отново определени задачи, или тя е напълно премахната. В първата хипотеза, ръководството би трябвало да изпълни решението от 14 декември; във втората хипотеза, ръководството би трябвало да открие процедура за заемане на длъжностите на началник-отдел засегнати от реорганизацията и така да даде възможност на ищеца да се кандидатира. Като не е провела тази процедура ответницата е нарушила членове 4, 7, 27 и 29 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и принципа на оправдани очаквания за кариера.

      (1)  ОВ C 331, 30.12.2006 г., стр. 47.


title: Дело F-21/10: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 март 2011 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Иск за обезщетение — Незаконосъобразност — Изпращане на писмо относно разноските по дело на адвоката, представлявал ищеца по това дело — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание — Член 94 от Процедурния правилник)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/28

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 март 2011 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-21/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Незаконосъобразност - Изпращане на писмо относно разноските по дело на адвоката, представлявал ищеца по това дело - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Член 94 от Процедурния правилник)
   2012/C 138/59
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: адв. G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, адв. A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя, насочено към получаване на обезщетение поради факта, че ответникът изпратил писмо във връзка с жалбоподателя на адвокат, който повече не го представлява.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.

               2.

               Г-н Marcuccio понася всички съдебни разноски.

               3.

               Осъжда г-н Marcuccio да заплати на Съда на публичната служба сумата от 2 000 EUR.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г., стр. 57.


title: Дело T-398/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 15 юли 2011 г. — Fapricela/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Решение на Комисията, с което се налага глоба — Банкова гаранция — Молба за спиране на изпълнението — Финансова вреда — Липса на изключителни обстоятелства — Липса на неотложност)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/20

         Определение на председателя на Общия съд от 15 юли 2011 г. — Fapricela/Комисия
   (Дело T-398/10 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
   2011/C 282/41
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA (Ançã, Португалия) (представители: M. Gorjão-Henriques и S. Roux, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, P. Costa de Oliveira и V. Bottka, подпомагани от M. Marques Mendes, avocat)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.344 — Стоманени изделия за предварително напрягане), в частност доколкото с него се изисква учредяване на банкова гаранция, за да не се пристъпи към незабавно събиране на наложената глоба по член 2 от това решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за спиране на изпълнението.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-688/14: Жалба, подадена на 19 септември 2014 г.  — Airport Handling/Комисия

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/26

         Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Airport Handling/Комисия
   (Дело T-688/14)
   2014/C 388/32
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Airport Handling SpA (Somma Lombardo, Италия) (представители: R. Cafari Panico и F. Scarpellini, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Решение C (2014) 4537 окончателен от 9 юли 2014 г., с което Европейската комисия започва формална процедура по преписка SA.21420 (2014/NN) за разследване във връзка с учредяването на дружеството Airport Handling S.p.A.;

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че приеме само някои от изложените в настоящата жалба основания, да отмени това решение в съответната част;

               —

               при всички случаи да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               С първото основание се твърди, че са нарушени и неправилно са приложени член 107, параграф 1 и член 108, параграф 2 ДФЕС:

                           —

                           според жалбоподателя решението е опорочено поради неправилната преценка на Комисията, че Airport Handling S.p.A. е правоприемник на SEA Handling, основана на предполагаемата икономическа приемственост между двете дружества, като решението за започване на формална процедура за разследване е било прието вследствие на тази неправилна преценка.

               2.

               С второто основание също се твърди, че са нарушени и не са правилно приложени член 107, параграф 1 и член 108, параграф 2 ДФЕС:

                           —

                           според жалбоподателя решението е погрешно тъй като Комисията е приела, че капитализацията на Airport Handling S.p.A. би могла да представлява несъвместима с пазара държавна помощ, а започването на формалната процедура за разследване е било основано на тази погрешна предпоставка.

               3.

               С третото основание се твърди, че е нарушен принципът на добра администрация:

                           —

                           според жалбоподателя при приемането на обжалваното решение Комисията не е изпълнила задължението си за безпристрастно и надлежно разглеждане на данните, с които разполага, и е нарушила изискването за балансирана преценка на засегнатите интереси.