title: Дело T-400/19: Жалба, подадена на 28 юни 2019 г. — Iccrea Banca/ЕСП

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/52

      Жалба, подадена на 28 юни 2019 г. — Iccrea Banca/ЕСП
      (Дело T-400/19)
      (2019/C 270/54)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Рим, Италия) (представители: P. Messina, F. Isgrò и A. Dentoni Litta, avvocati)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания

                  А)

                  Жалбоподателят моли Общия съд:

                              —

                              да отмени решение на Единния съвет за преструктуриране № SRB/ES/SRF/2019/10 от 16 април 2019 г. и евентуално приложенията към това решение, както и всички евентуални последващи решения на Единния съвет за преструктуриране, дори неизвестни, въз основа на които Banca d’Italia е приела решения № 0543938/19 от 24 април 2019 г. и № 0733800/19 от 7 юни 2019г.,

                              —

                              да поправи вредите, причинени на ICCREA Banca от Единния съвет за преструктуриране при упражняване на функциите му по определяне на дължимите от жалбоподателя суми, състоящи се в понесени от ICCREA Banca по-големи разходи.

                  Б)

                  при условията на евентуалност и ако не бъде уважено главното искане:

                              —

                              да обяви за невалиден член 5, параграф 1, букви a) и е) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (1), поради противоречие с основни принципи на правото на Съюза, а именно принципите на равно третиране, на недопускане на дискриминация и на пропорционалност, закрепени в член 2 ДЕС, както са тълкувани в практиката на Съда на ЕС.

                  В)

                  При всяко положение, да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати разноските за настоящото производство.

            Основания и основни доводи
      Настоящата жалба е срещу решение на Единния съвет за преструктуриране SRB/ES/SRF/2019/10 от 16 април 2019 г. и приложенията към него, както и всички евентуални негови последващи решения, с които са определени дължимите от жалбоподателя суми на основание Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането.
      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: липса на проверка, неправилна преценка на фактическото положение и неправилно прилагане на член 5, параграф 1, буква a) от Регламент № 2015/63 и нарушение на принципите на недопускане на дискриминация и на добра администрация.

                              —

                              Във връзка с това се изтъква, че Единният съвет за преструктуриране допуска грешка при прилагането на член 5, параграф 1, буква a) от Регламент 2015/63 при изчисляването на дължимите от жалбоподателя вноски, тъй като не е отчел прилагането на вътрешногруповите задължения.

                  2.

                  Второ основание: липса на проверка, неправилна преценка на фактическото положение, нарушение и неправилно прилагане на член 5, параграф 1, буква е) от Регламент № 2015/63 и нарушение на принципите на недопускане на дискриминация и на добра администрация.

                              —

                              Във връзка с това се изтъква, че Единният съвет за преструктуриране допуска грешка при прилагането на член 5, параграф 1, буква е) от Регламент 2015/63, което води до положение на двойно отчитане.

                  3.

                  Трето основание: незаконосъобразност на поведението на орган на Съюза, основание за извъндоговорна отговорност по член 268 ДФЕС.

                              —

                              Във връзка с това се изтъква, че в поведението на Единния съвет за преструктуриране се съдържат всички елементи, винаги необходими според съдебната практика на ЕС за предявяване на такова искане, а именно незаконосъобразност на поведението, в което се обвиняват институциите, наличие на действителна вреда и причинно-следствена връзка между поведението и твърдяната вреда.

                  4.

                  Четвърто основание: при условията на евентуалност и като насрещно, нарушение на принципите на ефективност и на равностойност и на равно третиране, което води до неприложимост на Регламент № 2015/63.

                              —

                              Във връзка с това се изтъква, че евентуално противоречие между посочения Регламент и положението на жалбоподателя би нарушило посочените принципи, тъй като, от една страна, лица, които са в едно и също фактическо положение като ICCREA, се ползват от облекчаване на вноските, което влошава незаконосъобразно положението на жалбоподателя и води до третиране по различен начин на сходни положения.

         (1)  ОВ L 11, 2015 г., стp. 44.


title: Дело C-458/15: Решение на Съда (пети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Landgericht Saarbrücken — Германия) — Наказателно производство срещу K.P. (Преюдициално запитване — Обща външна политика и политика на сигурност — Борба с тероризма — Ограничителни мерки, приети спрямо определени лица и образувания — Замразяване на средства — Обща позиция 2001/931/ОВППС — Член 1, параграфи 4 и 6 — Регламент (ЕО) № 2580/2001 — Член 2, параграф 3 — Решение на Съвета за подновяване на включването на дадена организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в извършването на терористични действия — Валидност)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/2

      Решение на Съда (пети състав) от 20 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Landgericht Saarbrücken — Германия) — Наказателно производство срещу K.P.
      (Дело C-458/15) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща външна политика и политика на сигурност - Борба с тероризма - Ограничителни мерки, приети спрямо определени лица и образувания - Замразяване на средства - Обща позиция 2001/931/ОВППС - Член 1, параграфи 4 и 6 - Регламент (ЕО) № 2580/2001 - Член 2, параграф 3 - Решение на Съвета за подновяване на включването на дадена организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в извършването на терористични действия - Валидност)
      (2019/C 270/02)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Saarbrücken (Регионален съд Заарбрюкен, Германия)

         Страна в главното производство

      K.P.

         Диспозитив

                  1)

                  При разглеждането на преюдициалния въпрос не са установени обстоятелства, които могат да засегнат валидността на:

                              —

                              Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО,

                              —

                              Решение 2007/868/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/445/ЕО,

                              —

                              Решение 2008/583/ЕО на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/868/ЕО, и

                              —

                              Решение 2009/62/ЕО на Съвета от 26 януари 2009 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2008/583/ЕО.

                  2)

                  Регламент (ЕО) № 501/2009 на Съвета от 15 юни 2009 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2009/62/ЕО е невалиден в частта, в която „Тигри за освобождение на Тамил Илам“ е оставена в списъка по член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма.

         (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-612/16: Решение на Съда (осми състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Преюдициално запитване — Антидъмпинг — Тълкуване и валидност на регламентите, с които се възстановяват антидъмпинговите мита вследствие на решение на Съда за обявяване на невалидност — Правно основание — Недопускане на обратно действие — Давност)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/3

      Решение на Съда (осми състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Дело C-612/16) (1)

      (Преюдициално запитване - Антидъмпинг - Тълкуване и валидност на регламентите, с които се възстановяват антидъмпинговите мита вследствие на решение на Съда за обявяване на невалидност - Правно основание - Недопускане на обратно действие - Давност)
      (2019/C 270/03)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: C & J Clark International Ltd

         Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Диспозитив

                  1)

                  В резултат на преценката на Съда по поставените му въпроси за валидност не се установиха обстоятелства, които да засягат валидността на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1395 на Комисията от 18 август 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република, произведени от Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. и Win Profile Industries Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14, нито тази на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1647 на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. и свързаното с него дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14.

                  2)

                  Режимът на давността, предвиден в член 221, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 г., се прилага към събирането на антидъмпинговите мита, уредени в посочените в точка 1 от диспозитива на настоящото решение регламенти за изпълнение.

         (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-591/17: Решение на Съда (голям състав) от 18 юни 2019 г. — Република Австрия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Членове 18 ДФЕС, 34 ДФЕС, 56 ДФЕС и 92 ДФЕС — Правна уредба на държава членка, предвиждаща такса за ползване на инфраструктурите за леките автомобили — Положение, при което собствениците на регистрирани в тази държава членка превозни средства се ползват от освобождаване от данъка върху моторните превозни средства в размер, съответстващ на тази такса)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/4

      Решение на Съда (голям състав) от 18 юни 2019 г. — Република Австрия/Федерална република Германия
      (Дело C-591/17) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 18 ДФЕС, 34 ДФЕС, 56 ДФЕС и 92 ДФЕС - Правна уредба на държава членка, предвиждаща такса за ползване на инфраструктурите за леките автомобили - Положение, при което собствениците на регистрирани в тази държава членка превозни средства се ползват от освобождаване от данъка върху моторните превозни средства в размер, съответстващ на тази такса)
      (2019/C 270/04)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: Република Австрия (представители: G. Hesse, J. Schmoll и C. Drexel)

         Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и S. Eisenberg, подпомагани от C. Hillgruber, Rechtsanwalt)

         Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Кралство Нидерландия (представители: J. Langer, J.M. Hoogveld и M. Bulterman)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: Nymann-Lindegren и M. Wolff)

         Диспозитив

                  1)

                  Като е въвела таксата за ползване на инфраструктурите за леките автомобили и същевременно е предвидила освобождаване от данъка върху моторните превозни средства в размер, който е най-малкото равен на размера на платената такса, в полза на собствениците на регистрирани в Германия превозни средства, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 18 ДФЕС, 34 ДФЕС, 56 ДФЕС и 92 ДФЕС.

                  2)

                  Отхвърля иска в останалата му част.

                  3)

                  Осъжда Федерална република Германия да заплати три четвърти от съдебните разноски, направени от Република Австрия, и да понесе своите съдебни разноски.

                  4)

                  Република Австрия понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.

                  5)

                  Кралство Нидерландия и Кралство Дания понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 402, 27.11.2017 г.


title: Дело C-607/17: Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/Memira Holding AB (Преюдициално запитване — Корпоративен данък — Група от дружества — Свобода на установяване — Приспадане на загуби на чуждестранно дъщерно дружество — Понятие „окончателни загуби“ — Вливане на дъщерното дружество в дружеството майка — Законодателство на държавата по седалището на дъщерното дружество, което допуска приспадане на загубите в рамките на сливане само за правния субект, който ги е претърпял)

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/5

      Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/Memira Holding AB
      (Дело C-607/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Корпоративен данък - Група от дружества - Свобода на установяване - Приспадане на загуби на чуждестранно дъщерно дружество - Понятие „окончателни загуби“ - Вливане на дъщерното дружество в дружеството майка - Законодателство на държавата по седалището на дъщерното дружество, което допуска приспадане на загубите в рамките на сливане само за правния субект, който ги е претърпял)
      (2019/C 270/05)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skatteverket

         Ответник: Memira Holding AB

         Диспозитив

                  1)

                  За преценката дали загубите на чуждестранно дъщерно дружество са окончателни по смисъла на точка 55 от решение от 13 декември 2005 г., Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005:763), обстоятелството, че държавата членка по седалището на дъщерното дружество не позволява прехвърлянето на загубите на дружество на друго данъчнозадължено лице при сливане, докато подобно прехвърляне е предвидено в държавата членка по седалището на дружеството майка при сливане между местни дружества, не е определящо, освен ако дружеството майка не докаже, че за него е невъзможно да използва тези загуби, така че по-специално чрез прехвърляне те да бъдат отчетени за данъчни цели от трето лице за бъдещи данъчни години.

                  2)

                  Ако споменатото в първия въпрос обстоятелство придобие релевантност, няма значение фактът, че в държавата по седалище на дъщерното дружество няма никакъв друг правен субект, който е можел да приспадне загубите при сливане, ако такова приспадане е било разрешено.

         (1)  ОВ C 5, 8.1.2018 г.


title: Дело C-619/18: Решение на Съда (голям състав) от 24 юни 2019 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС — Правова държава — Ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — Принципи на несменяемост и на независимост на съдиите — Намаляване на пенсионната възраст на съдиите във Върховния съд — Приложимост спрямо действащите съдии — Възможност да продължат да се упражняват съдийски функции след навършване на тази възраст при получаване на разрешение с дискреционно решение на президента на Републиката)

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/9

      Решение на Съда (голям състав) от 24 юни 2019 г. — Европейска комисия/Република Полша
      (Дело C-619/18) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС - Правова държава - Ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза - Принципи на несменяемост и на независимост на съдиите - Намаляване на пенсионната възраст на съдиите във Върховния съд - Приложимост спрямо действащите съдии - Възможност да продължат да се упражняват съдийски функции след навършване на тази възраст при получаване на разрешение с дискреционно решение на президента на Републиката)
      (2019/C 280/11)
      Език на производството: полски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: K. Banks, H. Krämer и S. L. Kalėda)

         Ответник: Република Полша (представители: B. Majczyna, K. Majcher и S. Żyrek)

         Диспозитив

                  1)

                  От една страна, като е предвидила прилагането на мярката за намаляване на пенсионната възраст на съдиите в Sąd Najwyższy (Върховен съд, Полша) спрямо действащите съдии, които са били назначени в този съд преди 3 април 2018 г., и от друга страна, като е предоставила на президента на Републиката дискреционното правомощие да удължава активната служба на съдиите в този съд след навършване на новата пенсионна възраст, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС.

                  2)

                  Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

                  3)

                  Унгария понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-739/18 P: Жалба, подадена на 28 ноември 2018 г. от Chefaro Ireland DAC срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 12 септември 2018 г. по дело T-905/16 — Chefaro Ireland DAC/EUIPO

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/14

      Жалба, подадена на 28 ноември 2018 г. от Chefaro Ireland DAC срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 12 септември 2018 г. по дело T-905/16 — Chefaro Ireland DAC/EUIPO
      (Дело C-739/18 P)
      (2019/C 280/18)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Chefaro Ireland DAC (представители: P. Maeyaert, J. Muyldermans, advocaten)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 2 май 2019 г. Съдът (девети състав) приема, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-819/18 P: Жалба, подадена на 21 декември 2018 г. от Next design+produktion GmbH срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 18 октомври 2018 г. по дело T-533/17 — Next design+produktion GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/15

      Жалба, подадена на 21 декември 2018 г. от Next design+produktion GmbH срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 18 октомври 2018 г. по дело T-533/17 — Next design+produktion GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      (Дело C-819/18 P)
      (2019/C 280/19)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Next design+produktion GmbH (представители: M. Hirsch и M. Metzner, адвокати)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 11 юли 2019 г. Съдът на Европейския съюз (осми състав) отхвърли жалбата и постанови жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-36/19 P: Жалба, подадена на 21 януари 2019 г. от Daico International BV срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 22 ноември 2018 г. по дело T-356/17 — Daico International/EUIPO — American Franchise Marketing

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/16

      Жалба, подадена на 21 януари 2019 г. от Daico International BV срещу определението на Общия съд (седми състав), постановено на 22 ноември 2018 г. по дело T-356/17 — Daico International/EUIPO — American Franchise Marketing
      (Дело C-36/19 P)
      (2019/C 280/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Daico International BV (представител: M. F. J. Haak, advocaat)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 4 юли 2019 г. Съдът (седми състав) приема, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-252/19: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Opatowie (Полша), постъпило на 20 март 2019 г. — QL S.A. w B./C.G.

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/18

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Opatowie (Полша), постъпило на 20 март 2019 г. — QL S.A. w B./C.G.
      (Дело C-252/19)
      (2019/C 280/24)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy w Opatowie (Районен съд Опатув, Полша)

         Страни в главното производство

         Ищец: QL S.A. w B.

         Ответник: C.G.

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли разпоредбите на Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 3, буква ж) и член 22, параграф l да се тълкуват в смисъл, че не допускат въвеждането в националния правен ред на института на „максималните нелихвени разходи по кредита“ и математическата формула за изчисляване на размера на тези разходи по член 5, точка 6a във връзка с член 36a от Ustawa z 12 maja 2011 r. o kredycie konsumenckim (Закон за потребителския кредит от 12 май 2011 г., консолидиран текст, Dz.U.2018.993), които правни механизми позволяват в заплащаните от потребителя разходи, свързани с договора за кредит (общи разходи по кредита), да се включват и разходите за стопанската дейност, извършвана от търговеца?

         (1)  ОВ L 133, 2008 г., стр. 66.


title: Дело C-289/19: Преюдициално запитване от Gerechtshof Den Haag (Нидерландия), постъпило на 9 април 2019 г. — Dexia Nederland BV/Z

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/18

      Преюдициално запитване от Gerechtshof Den Haag (Нидерландия), постъпило на 9 април 2019 г. — Dexia Nederland BV/Z
      (Дело C-289/19)
      (2019/C 280/25)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Gerechtshof Den Haag

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Dexia Nederland BV
      Ответник: Z

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Може ли лицето, използващо неравноправна клауза, обявена за недействителна, която урежда плащането на обезщетение, в случай че потребителят не изпълни задълженията си, да иска приложимото в рамките на диспозитивните правни норми законоустановено обезщетение?

                  2)

                  От значение ли е за отговора на този въпрос дали размерът на обезщетението, което може да бъде поискан при прилагане на законовата уредба на обезщетенията, съответства на размера на предвиденото в обявената за недействителна клауза обезщетение, съответно е по-нисък или по-висок от него?


title: Дело C-335/19: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 24 април 2019 г. — E. Sp. z o.o. Sp. k. със седалище S./Министър на финансите

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/20

      Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 24 април 2019 г. — E. Sp. z o.o. Sp. k. със седалище S./Министър на финансите
      (Дело C-335/19)
      (2019/C 280/27)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: E. Sp. z o.o. Sp. k. със седалище S.

         Ответник: Министър на финансите

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допускат ли разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 90, параграф 2, при съобразяване с принципите на данъчен неутралитет и пропорционалност, въвеждането в националната правна уредба на ограничения на възможността за намаляване на данъчната основа в случай на частично или пълно неизпълнение на задължението за плащане с оглед на определено данъчно положение на длъжника и кредитора?

                  2)

                  По-конкретно представлява ли правото на Съюза пречка за въвеждане в националното законодателство на уредба, допускаща възможността да се ползва „облекчение за лоши дългове“ под условието към датата на предоставянето на услугите или на доставката на стоките и в деня, предхождащ деня на подаване на корекцията в справка-декларацията с цел ползване на това облекчение:

                              —

                              длъжникът да не е в производство по несъстоятелност или в ликвидация?

                              —

                              кредиторът и длъжникът да са регистрирани като действащи данъчнозадължени лица по ДДС?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 77.


title: Дело C-370/19: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 10 май 2019 г. — GE/Société Air France

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/23

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 10 май 2019 г. — GE/Société Air France
      (Дело C-370/19)
      (2019/C 280/30)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Ищец: GE

         Ответник: Société Air France

         Преюдициален въпрос

      Представлява ли „извънредно обстоятелство“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) синдикално организирана стачка на собствения персонал на опериращ въздушен превозвач?

         (1)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-383/19: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Ostrowie Wielkopolskim (Полша), постъпило на 15 май 2019 г. — Powiat Ostrowski/Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny със седалище Варшава

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/23

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Ostrowie Wielkopolskim (Полша), постъпило на 15 май 2019 г. — Powiat Ostrowski/Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny със седалище Варшава
      (Дело C-383/19)
      (2019/C 280/31)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy w Ostrowie Wielkopolskim

         Страни в главното производство

         Ищец: Powiat Ostrowski

         Ответник: Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny със седалище Варшава

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 3 от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката Гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (1) да се тълкува в смисъл, че задължението за сключване на договор за застраховка „Гражданска отговорност“ във връзка с използването на моторни превозни средства включва и положения, при които орган за местно самоуправление — окръг — придобива по силата на съдебен акт право на собственост върху превозно средство, което е негодно за движение, намира се в частен имот, а именно охраняем паркинг извън обществената пътна мрежа, и по решение на неговия собственик предстои да бъде унищожено?

                  2)

                  Или тази разпоредба трябва да се тълкува в смисъл, че при тези обстоятелства органът за местно самоуправление в качеството на собственик на превозното средство няма задължение да сключи застраховка, без да се засяга отговорността, която се поема от Фонда по отношение на трети увредени лица?

         (1)  ОВ L 263, 2009 г., стр. 11.


title: Дело C-391/19: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 21 май 2019 година — „Унипак“ АД/Директор на Териториална дирекция „Дунавска“ към Агенция „Митници“, Прокурор от Върховна административна прокуратура на Република България

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/24

      Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 21 май 2019 година — „Унипак“ АД/Директор на Териториална дирекция „Дунавска“ към Агенция „Митници“, Прокурор от Върховна административна прокуратура на Република България
      (Дело C-391/19)
      (2019/C 280/32)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Върховен административен съд

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: „Унипак“ АД

         Ответници: Директор на Териториална дирекция „Дунавска“ към Агенция „Митници“, Прокурор от Върховна административна прокуратура на Република България

         Преюдициален въпрос

      Извънредни обстоятелства ли са по смисъла на чл. 172, § 2 от Делегиран регламент на Комисията/ЕС/2015/2446 (1) от 28 юли 2015 г. за допълнение на Регламент/ЕС/№ 952/2013 г. на Европейския парламент и на Съвета за определяне на подробни правила за някои от разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза, представляващи основание за издаване на разрешение с обратна сила по чл. 211, § 2 от МКС за прилагане на режима специфична употреба по чл. 254 от МКС към внос на стоки, осъществен преди подаване на заявлението за издаване на разрешение за използването му, но след като е прекратена валидността на издадено в полза на титуляра на режима решение ОТИ за такива стоки заради изменение на комбинираната номенклатура, ако в периода/около 10 месеца/между прекратяване на валидността на решението ОТИ и вносът, за който се иска прилагане на режима специфична употреба, са осъществени няколко вноса/9 броя/на стоки без митническите органи да са коригирали декларирания код по комбинираната номенклатура и стоката е употребена за освободена от антидъмпингово мито цел.

         (1)  OB 2015, L 343, стр. 1


title: Дело C-406/19 P: Жалба, подадена на 24 май 2019 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 20 март 2019 г. по дело T-237/17, Испания/Комисия

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/25

      Жалба, подадена на 24 май 2019 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 20 март 2019 г. по дело T-237/17, Испания/Комисия
      (Дело C-406/19 P)
      (2019/C 280/33)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и J. Aquilina)

         Друга страна в производството: Кралство Испания

         Искания на жалбоподателя

      Комисията иска Съдът да отмени точка 1 от диспозитива на обжалваното съдебно решение и да отхвърли жалбата в първоинстанционното производство или, при условията на евентуалност, да върне делото на Първоинстанционния съд.

         Основание

      Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при определяне на тежестта на доказване в контекста на прилагането на фиксирани корекции съгласно член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1).

         (1)  ОВ L 347, 2013 г., стр. 549.


title: Дело C-439/19: Преюдициално запитване от Satversmes tiesa (Латвия), постъпило на 11 юни 2019 г. — B/Latvijas Republikas Saeima

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/25

      Преюдициално запитване от Satversmes tiesa (Латвия), постъпило на 11 юни 2019 г. — B/Latvijas Republikas Saeima
      (Дело C-439/19)
      (2019/C 280/34)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Satversmes tiesa

         Страни в главното производство

         Подател на искането за установяване на противоконституционност: B

         Орган, издал акта, чиято конституционосъобразност е оспорена: Latvijas Republikas Saeima

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли понятието „обработване на лични данни, свързани с присъди и нарушения или със свързаните с тях мерки за сигурност“ в член 10 от Регламент 2016/679 (1) да се тълкува в смисъл, че обхваща предвиденото в спорната разпоредба обработване на информация относно наложените на водачите точки за пътнотранспортни нарушения?

                  2)

                  Независимо от отговора на първия въпрос, могат ли разпоредбите на Регламент 2016/679, и по-специално принципът на „цялостност и поверителност“, залегнал в член 5, параграф 1, буква е) от него, да се тълкуват в смисъл, че не допускат възможността държавите членки да предвидят достъпност за обществеността на информацията относно наложените на водачите точки за пътнотранспортни нарушения и да разрешат обработването на съответните данни посредством тяхното разкриване?

                  3)

                  Трябва ли съображения 50 и 154, член 5, параграф 1, буква б) и член 10 от Регламент 2016/679, както и член 1, параграф 2, буква вв) от Директива 2003/98/ЕО (2), да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, която разрешава предаването на информацията относно наложените на водачите точки за пътнотранспортни нарушения с цел повторна употреба?

                  4)

                  При утвърдителен отговор на някой от предходните въпроси, трябва ли принципът на предимство на правото на Съюза и принципът на правната сигурност да се тълкуват в смисъл, че би могло да бъде допустимо прилагането на спорната разпоредба и запазването на правните ѝ последици до влизането в сила на окончателното решение на Конституционния съд?

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/ЕО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).

         (2)  Директива 2003/98/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (ОВ L 345, 2003 г., стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том. 41, стр. 73).


title: Дело C-450/19: Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 13 юни 2019 г. — Kilpailu- ja kuluttajavirasto

text:
               19.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 280/26

      Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 13 юни 2019 г. — Kilpailu- ja kuluttajavirasto
      (Дело C-450/19)
      (2019/C 280/35)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein hallinto-oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Kilpailu- ja kuluttajavirasto

         Ответник: Eltel Group Oy ja Eltel Networks Oy

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Може ли уреденият в член 101 ДФЕС режим на конкуренцията да се тълкува в смисъл, че когато участник в картел е сключил с лице извън картела договор за строителство като договорения в картела, поради предизвиканите по този начин икономически последици нарушението на конкуренцията продължава през целия период на изпълнение на договорните задължения или на плащанията за строителните работи на страните по договора, т.е. до момента на последното плащане за строителните работи или най-малкото до момента на завършването на разглежданите строителни работи;

                  2)

                  Или следва да се приеме, че нарушението на конкуренцията продължава само до момента, в който извършилото нарушението предприятие е представило оферта за съответните строителни работи или е сключило договор за изпълнението на тези строителни работи?


title: Дело C-302/19: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 11 април 2019 г. — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/WS.

text:
               26.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/13

      Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 11 април 2019 г. — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/WS.
      (Дело C-302/19)
      (2019/C 288/17)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte suprema di cassazione

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Ответник: WS

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 12, параграф 1, буква д) от Директива 2011/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. (1), както и принципът за равно третиране между притежателите на единно разрешение за пребиваване и работа и гражданите на държава членка да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която, обратно на предвиденото за граждани на държавата членка, при преброяване на членовете на семейното ядро за изчисляване на семейните добавки, се изключват членовете на семейството на притежаващ единно разрешение работник с произход от трета страна, когато те пребивават в третата страна на произхода си?

         (1)  Директива 2011/98/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно единна процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за единно разрешение за пребиваване и работа на територията на държава членка и относно общ набор от права за работници от трети държави, законно пребиваващи в държава членка (ОВ L 343, 2011 г., стр. 1).


title: Дело T-518/19: Жалба, подадена на 22 юли 2019 г. — Sipcam Oxon/Комисия

text:
               9.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/65

      Жалба, подадена на 22 юли 2019 г. — Sipcam Oxon/Комисия
      (Дело T-518/19)
      (2019/C 305/75)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sipcam Oxon SpA (Милано, Италия) (представители: C. Mereu, P. Sellar, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата да допустима и основателна;

                  —

                  да отмени оспорвания Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/677 на Комисията от 29 април 2019 г.;

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски и разходи по настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  С първото основание се твърди, че оспорваният регламент е бил приет вследствие на явни грешки в преценката.

                  2.

                  С второто основание се твърди, че оспорваният регламент е бил приет в рамките на производство, в хода на което правото на защита на жалбоподателя не е било спазено.

                  3.

                  С третото основание се твърди, че оспорваният регламент е бил приет в нарушение на принципа на правна сигурност, поради неправилно прилагане на насоките.

                  4.

                  С четвъртото основание се твърди, че оспорваният регламент е бил приет в нарушение на принципа на пропорционалност.

                  5.

                  С петото основание се твърди, че оспорваният регламент е бил приет в нарушение на принципа на предпазните мерки.


title: Дело T-574/19: Жалба, подадена на 16 август 2019 г. — Tinnus Enterprises/EUIPO — Mystic Products Import & Export and Koopman International (Устройство за разпределение на флуиди)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/20

      Жалба, подадена на 16 август 2019 г. — Tinnus Enterprises/EUIPO — Mystic Products Import & Export and Koopman International (Устройство за разпределение на флуиди)
      (Дело T-574/19)
      (2019/C 337/21)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tinnus Enterprises LLC (Плано, Тексас, Съединени щати) (представители: A. Odle, lawyer и J. St Ville, Barrister)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Други страни в производството пред апелативния състав: Mystic Products Import & Export, SL (Бадалона, Испания), Koopman International BV (Амстердам, Нидерландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 1431 829-0001

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 12 юни 2019 г. по преписка R 1002/2018-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да промени обжалваното решение, като i) уважи жалбата на жалбоподателя, ii) отхвърли изцяло искания ICD 10292 и ICD 10689 за отмяна на разглеждания регистриран промишлен дизайн на Общността, iii) осъди предявилите искане за отмяна страни да заплатят разноските за производствата пред апелативния състав и пред отдела по отмяна, iv) при условията на евентуалност, да върне за преразглеждане от отдела по отмяна въпроса за член 4, параграф 1 от Регламента за промишления дизайн на Общността,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1 и съображение 10 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело C-449/19: Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 13 юни 2019 г. — WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/2

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 13 юни 2019 г. — WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen
      (Дело C-449/19)
      (2019/C 348/02)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WEG Tevesstraße

         Ответник: Finanzamt Villingen-Schwenningen

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, съгласно която доставките на топлинна енергия от сдружение на етажните собственици за съответните собственици са освободени от данък върху добавената стойност?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-465/19: Преюдициално запитване от Amtsgericht Straubing (Германия), постъпило на 19 юни 2019 г. — B & L Elektrogeräte GmbH/GC

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/2

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Straubing (Германия), постъпило на 19 юни 2019 г. — B & L Elektrogeräte GmbH/GC
      (Дело C-465/19)
      (2019/C 348/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Straubing

         Страни в главното производство

         Ищец: B & L Elektrogeräte GmbH

         Ответник: GC

         Преюдициален въпрос

      Налице ли е договор извън търговския обект по смисъла на член 2, точка 8, буква в) от Директива 2011/83/ЕС (1), който води до право на отказ по член 9 от Директивата, когато търговец, който се намира в изложбено хале, съответно пред щанд за продажби, който е търговски обект по смисъла на член 2, точка 9 от Директивата, осъществява контакт с потребител, който се e намирал в изложбеното хале на обществено място в коридор пред щанда за продажби, без да говори с търговеца, и договорът след това се оформя на щанда?

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета текст от значение за ЕИП (ОВ L 304, 2011 г., стр. 64).


title: Дело C-471/19: Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 20 юни 2019 г. — Middlegate Europe NV/Ministerraad

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/3

      Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 20 юни 2019 г. — Middlegate Europe NV/Ministerraad
      (Дело C-471/19)
      (2019/C 348/04)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Grondwettelijk Hof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Middlegate Europe NV

         Ответник: Ministerraad

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 49 ДФЕС, разглеждан евентуално във връзка с член 56 ДФЕС, с членове 15 и 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с принципа на равенство, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която задължава лицата или предприятията, които искат да извършват в белгийска пристанищна зона пристанищни услуги по смисъла на Закона от 1972 г. — включително и дейности, които не са свързани с товаренето и разтоварването на кораби в строгия смисъл на думата — да използват за тази цел само признати пристанищни работници?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли Grondwettelijk Hof да остави временно в сила разглежданите членове 1 и 2 от Закона от 1972 г., за да избегне правна несигурност и социално напрежение и за да даде възможност на законодателя да ги приведе в съответствие със задълженията, произтичащи от правото на Съюза?


title: Дело C-491/19: Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 26 юни 2019 г. — Emberi Erőforrások Minisztériuma/Szent Borbála Kórház

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/4

      Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 26 юни 2019 г. — Emberi Erőforrások Minisztériuma/Szent Borbála Kórház
      (Дело C-491/19)
      (2019/C 348/05)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Kúria

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Emberi Erőforrások Minisztériuma

         Ответник: Szent Borbála Kórház

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  При правоотношение, произтичащо от споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, имат ли право органите и междинните звена в държавите членки, които са компетентни да водят производства за установяване на нередност на първа или втора инстанция, да разглеждат пряко в рамките на образуваните пред тях производства, въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006 (1) на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1260/1999 (наричан по-нататък „Регламентът“) — и по-специално в рамките на механизма за контрол, уреден в членове 60, 70 и 98 — всяко нарушение, което води или може да доведе до увреждане на финансовите интереси на Европейския съюз, и длъжни ли са, ако е необходимо, да приложат финансова корекция?

                  2)

                  Гарантира ли ефективно защитата на финансовите интереси на Съюза национална процесуалноправна уредба или тълкуващата я съдебна практика, която разрешава в случай на споразумение за отпускане на безвъзмездни средства да се установи неизпълнение на споразумението, състоящо се в нарушение на правната уредба в областта на обществените поръчки (нередност) и да се предявят гражданскоправни претенции при такова нарушение, само когато то е установено с окончателен акт на Арбитражната комисия или на съдебен орган при упражняването на съдебен контрол върху решението на Арбитражната комисия?

                  3)

                  Ако нарушението на правната уредба в областта на обществените поръчки съставлява нередност, но не е образувано производство пред Арбитражната комисия, съдът, който е сезиран с гражданскоправните претенции относно изпълнението на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства, оправомощен ли е да установи нередността в обществената поръчка, когато разглежда неизпълнението на споразумението?

         (1)  OB L 210, 2006 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64.


title: Дело C-507/19: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 3 юли 2019 г. — Bundesrepublik Deutschland/XT

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/4

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 3 юли 2019 г. — Bundesrepublik Deutschland/XT
      (Дело C-507/19)
      (2019/C 348/06)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland

         Ответник: XT

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  За да се прецени дали по отношение на палестинец без гражданство повече не е предоставена закрила или помощ от UNRWA по смисъла на член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2011/95/ЕС (1), трябва ли в географско отношение да се изхожда само от съответната зона на дейност (ивицата Газа, Йордания, Ливан, Сирия и Западния бряг на река Йордан), в която лицето без гражданство реално пребивава при напускането на обхванатата от мандата на UNRWA зона (в случая, Сирия), или и от други зони на дейност, част от обхванатата от мандата на UNRWA зона?

                  2)

                  Ако следва да се изхожда не само от зоната на дейност при напускането: трябва ли винаги и независимо от други условия да се изхожда от всички зони на дейност на обхванатата от мандата зона? При отрицателен отговор: трябва ли да се вземат предвид други зони на дейност само ако лицето без гражданство има съществена (териториална) връзка с тази зона на дейност? Необходимо ли е — при напускане на актуално или предишно място на пребиваване — обичайно пребиваване, за да е налице такава връзка? При проверката дали е налице съществена (териториална) връзка трябва ли да се вземат предвид други обстоятелства? При утвърдителен отговор: кои са те? От значение ли е дали към момента на напускане на обхванатата от мандата на UNRWA зона за лицето без гражданство е било възможно и разумно влизането в релевантната зона на дейност?

                  3)

                  Ползва ли се лице без гражданство, което напуска обхванатата от мандата на UNRWA зона, защото в зоната на дейност, където то реално пребивава, има сериозна заплаха за него и UNRWA не е в състояние да му предостави там закрила или помощ, ipso facto от защитата по член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2011/95/ЕС и ако преди това то е отишло в тази зона на дейност, без да е имало сериозна заплаха за него в зоната на дейност, в която е предишното му пребиваване, и без съгласно обстоятелствата към момента на преместването то да може да очаква да получи закрила или помощ от UNRWA в зоната на дейност, в която отива, и без да може в обозримо бъдеще да се върне в зоната на дейност на досегашното си пребиваване?

                  4)

                  За да се прецени дали на лице без гражданство не може ipso facto да се предостави статут на бежанец, защото след напускането на обхванатата от мандата на UNRWA зона условията по член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2011/95/ЕС са престанали да съществуват, трябва ли да се изхожда само от зоната на дейност, в която е последното обичайно пребиваване? При отрицателен отговор: обратно, трябва ли да се вземат предвид и зоните, от които съгласно втория въпрос следва да се изхожда към момента на напускане? При отрицателен отговор: по какви критерии следва да се определят зоните, които трябва да бъдат взети предвид при постановяването на решението по молбата? Предполага ли преустановяването на наличието на условията по член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2011/95/ЕС (държавните или квазидържавните) органи в съответната зона на дейност да имат готовност да приемат (обратно) лицето без гражданство?

                  5)

                  Ако във връзка с наличието или преустановяването на съществуването на условията по член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2011/95/ЕС зоната на дейност, в която е (последното) обичайно пребиваване, има значение: кои критерии са релевантни за установяването на обичайното пребиваване? Необходимо ли е законно пребиваване, разрешено от страната на пребиваване? При отрицателен отговор: необходимо ли е най-малкото отговорните органи в зоната на дейност съзнателно да приемат пребиваването на съответното лице без гражданство? При утвърдителен отговор в това отношение: трябва ли отговорните органи да знаят за присъствието на конкретното лице без гражданство или е достатъчно съзнателното приемане на пребиваването като член на по-голяма група лица? При отрицателен отговор: по-дългото реално пребиваване само по себе си достатъчно ли е?

         (1)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 2011 г., стр. 9.)


title: Дело C-529/19: Преюдициално запитване от Amtsgericht Potsdam (Германия), постъпило на 11 юли 2019 г. — Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/6

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Potsdam (Германия), постъпило на 11 юли 2019 г. — Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML
      (Дело C-529/19)
      (2019/C 348/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Potsdam

         Страни в главното производство

         Ищец: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

         Ответник: ML

         Преюдициален въпрос

      Изключено ли е правото на отказ по член 16, буква в) от Директивата относно правата на потребителите (1) (Директива 2011/83/ЕС) и когато стоката се изработва по поръчка на потребителя, но продавачът все още не е започнал изработката и не е извършил — сам, а не чрез трето лице — напасване при монтажа при клиента? Има ли значение дали стоките могат да бъдат възстановени в състоянието от преди индивидуализацията при ниски разходи за демонтаж, т.е. около 5 % от стойността на стоките?

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 304, 2011 г., стр. 64).


title: Дело C-540/19: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 16 юли 2019 г. — WV/Landkreis Harburg

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/6

      Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 16 юли 2019 г. — WV/Landkreis Harburg
      (Дело C-540/19)
      (2019/C 348/08)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WV

         Ответник: Landkreis Harburg

         Преюдициален въпрос

      Може ли публична институция, която е предоставила социално подпомагане съгласно разпоредбите на публичното право на лице, което има право на издръжка, да се позове на компетентността на съда по обичайното местопребиваване на взискателя по член 3, буква б) от Регламент № 4/2009 (1), когато предявява регресен иск срещу длъжника по гражданскоправното вземане за издръжка, което ѝ е прехвърлено чрез законна цесия на основание на предоставеното социално подпомагане?

         (1)  Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (ОВ L 7, 2009г., стр. 1).


title: Дело C-546/19: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 16 юли 2019 г. — BZ/Westerwaldkreis

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/7

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 16 юли 2019 г. — BZ/Westerwaldkreis
      (Дело C-546/19)
      (2019/C 348/09)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: BZ

         Ответник: Westerwaldkreis

         Преюдициални въпроси

                  1)

                              а)

                              Попада ли забрана за влизане, наложена на гражданин на трета страна за цели, „които не са свързани с миграцията“, в приложното поле на Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (1), винаги когато държавата членка не се е възползвала от възможността съгласно член 2, параграф 2, буква б) от тази директива?

                              б)

                              При отрицателен отговор на въпрос 1. а): Остава ли такава забрана за влизане извън приложното поле на Директива 2008/115/ЕО дори ако, независимо от издаденото по отношение на него решение за експулсиране, с което е свързана забраната за влизане, гражданинът на трета страна вече пребивава незаконно и следователно попада в приложното поле на Директивата?

                              в)

                              Включват ли забраните за влизане, наложени за цели, „които не са свързани с миграцията“, забрана за влизане, наложена във връзка с решение за експулсиране, прието на основания, свързани с обществената сигурност и обществения ред (в разглеждания случай: само на обща превантивна основа с цел борбата срещу тероризма)?

                  2)

                  При отговор на първия въпрос в смисъл, че разглежданата забрана за влизане попада в приложното поле на Директива 2008/115/ЕО:

                              a)

                              Води ли административната отмяна на решението за връщане (в разглеждания случай: на предупреждението за извеждане от страната) до незаконосъобразност на постановената успоредно с него забрана за влизане по смисъла на член 3, точка 6 от Директива 2008/115/ЕО?

                              б)

                              Настъпва ли тази правна последица дори ако административното решение за експулсиране, стоящо в основата на решението за връщане, е влязло в сила?

         (1)  ОВ L 348, 2008 г., стр. 98.


title: Дело C-559/19: Иск, предявен на 22 юли 2019 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/8

      Иск, предявен на 22 юли 2019 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
      (Дело C-559/19)
      (2019/C 348/10)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: C. Hermes, E. Manhaeve и E. Sanfrutos Cano)

         Ответник: Кралство Испания

         Искания на ищеца

                  —

                  Да се установи, че като не е приело необходимите мерки за предотвратяване на влошаването на състоянието на подземните водни обекти в област Доняна, като не е пристъпило към последващо характеризиране на тези от тях, които представляват риск, без освен това да определи необходимите мерки, и като не е включило подходящи основни и спомагателни мерки в програмата от мерки по плана за управление на речния басейн за района на речния басейн на Гуадалкивир, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си съгласно член 4, параграф 1, буква б) във връзка с член 1, буква а) и точка 2.1.2 от приложение V; съгласно член 5 във връзка с точка 2.2 от приложение II; и съгласно член 11, параграф 1, параграф 3, букви а), в) и д) и параграф 4 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (1).

                  —

                  Да се установи, че като не е приело подходящи мерки, за да избегне влошаването на състоянието на естествените местообитания и на местообитанията на видовете, за които са определени разглежданите тук територии (СЗЗ/ЗЗО ES0000024 Доняна, СЗЗ/ЗЗО ES6150009 Доняна (север и запад) и СЗЗ ES6150012 Dehesa del Estero и Montes de Moguer), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си съгласно член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (2).

                  —

                  Да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

                  1)

                     Неизпълнение задълженията по член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2000/60/ЕО във връзка с член 1, буква а) и точка 2.1.2 от приложение V към същата директива

                  Член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2000/60/ЕО налага на държавите членки задължението за предотвратяване на влошаването на състоянието на всички подземни водни обекти. Тази разпоредба следва да се разглежда във връзка с член 1, буква а) от същата директива, уточняваща екологичните цели, които държавите членки трябва да постигнат по отношение на подземните води, както и с точка 2.1.2 от приложение V към тази директива, която определя доброто количествено състояние на подземните води. Комисията счита, че Кралство Испания не е приело необходимите мерки за предотвратяване на влошаването поради свръхексплоатацията на подземните водни обекти в област Доняна. Затова Комисията достига до извода, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2000/60/ЕО във връзка с член 1, буква а) и точка 2.1.2 от приложение V към същата директива.

                  2)

                     Неизпълнение на задълженията по член 5 от Директива 2000/60/ЕО във връзка с точка 2.2 от приложение II към същата директива

                  В член 5 от Директива 2000/60/ЕО се определя процедурата, която трябва да се следва във връзка с района на речния басейн, като във всеки отделен случай трябва да се осигури анализ на характеристиките му, преглед на въздействието на човешките дейности върху състоянието на повърхностните и подземни води и икономически анализ на водоползването. Когато след първоначалното характеризиране се установи, че даден подземен воден обект представлява риск, съгласно точка 2.2 от приложение II към Директивата държавите членки трябва да проведат последващо характеризиране. Комисията счита, че Кралство Испания не е приложило правилно член 5, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО във връзка с точка 2.2 от приложение II към същата директива, като не е пристъпило към последващо характеризиране на представляващите риск подземни водни обекти в област Доняна, без освен това да определи необходимите мерки. Затова Комисията достига до извода, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 5 от Директива 2000/60/ЕО във връзка с точка 2.2 от приложение II към същата директива.

                  3)

                     Неизпълнение по член 11, параграф 1, параграф 3, букви а), в) и д) и параграф 4 от Директива 2000/60/ЕО

                  Съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО за „всеки район на речен басейн или част от международен такъв на нейна територия, всяка държава членка разработва и установява програма от мерки, като взема предвид резултатите от анализите, изискуеми по член 5, с цел постигане на целите, установени в член 4. В параграф 3, букви а), в) и д) се посочват някои от основните мерки, които трябва да се включат в посочената програма от мерки. Параграф 4 на същата разпоредба се отнася до спомагателните мерки, които са предназначените и приложени в допълнение към основните. Комисията счита, че Кралство Испания не е включило подходящи основни и спомагателни мерки в плана за управление на речния басейн за района на речния басейн на Гуадалкивир, поради което то не е изпълнило задълженията си по член 11, параграф 1, параграф 3, букви а), в) и д) и параграф 4 от Директива 2000/60/ЕО.

                  4)

                     Неизпълнение по член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО

                  Въз основа на принципа на превенция член 6, параграф 2 от Директива 92/43/ЕИО предвижда общо задължение за защита, съгласно което по отношение на местообитанията и на видовете, за които са определени териториите, следва да се предотвратява всяко влошаване на състоянието и всяко обезпокояване, които могат да имат значително въздействие с оглед на целите на тази директива. Съгласно член 7 от същата директива това задължение за защита се отнася до областите, класифицирани като специални защитени зони за птици (СЗЗ) съгласно Директива 79/409/ЕИО [на Съвета от 2 април 1979 година] относно опазването на дивите птици (3). Комисията счита, че като не е приело подходящи мерки, за да избегне влошаването на състоянието на естествените местообитания и на местообитанията на видовете, за които са определени териториите СЗЗ/ЗЗО ES0000024 Доняна, СЗЗ/ЗЗО ES6150009 Доняна (север и запад) и СЗЗ ES6150012 Dehesa del Estero и Montes de Moguer, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си съгласно член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО.

         (1)  ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.

         (2)  ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.

         (3)  ОВ L 103, 1979 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77.


title: Дело C-609/19: Преюдициално запитване от Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Франция), постъпило на 13 август 2019 г. — BNP Paribas Personal Finance SA/VE

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/12

      Преюдициално запитване от Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Франция), постъпило на 13 август 2019 г. — BNP Paribas Personal Finance SA/VE
      (Дело C-609/19)
      (2019/C 348/13)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne

         Страни в главното производство

         Ищец: BNP Paribas Personal Finance SA

         Ответник: VE

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 4, параграф 2 от Директива 93/13 (1) да се тълкува в смисъл, че клаузите, които установяват плащането на вноски с фиксиран падеж, погасяващи първо лихвите, и предвиждат удължаване на срока на договора и увеличаване на вноските за погасяване на салдото по сметката, като това салдо [може да] нарасне значително в резултат от колебанията на валутните курсове, представляват основния предмет на кредит, деноминиран в чуждестранна валута и подлежащ на погасяване в национална валута, и не могат да се разглеждат поотделно?

                  2)

                  Трябва ли член 3, параграф 1 от Директива 93/13 да се тълкува в смисъл, че клаузите, които установяват плащането на вноски с фиксиран падеж, погасяващи първо лихвите, и предвиждат удължаване на срока [на договора] и увеличаване на вноските за погасяване на салдото по сметката, което може да нарасне значително в резултат от колебанията на валутните курсове, създават значителна неравнопоставеност между правата и задълженията на страните по договора, по-специално доколкото излагат потребителя на несъразмерен курсов риск?

                  3)

                  Трябва ли член 4 от Директива 93/13 да се тълкува в смисъл, че налага яснотата и разбираемостта на клаузите в договор за кредит, деноминиран в чуждестранна валута и подлежащ на погасяване в национална валута, да се преценява, към момента на сключване на договора, чрез позоваване на предвидимия икономически контекст, в настоящия случай последиците от икономическите затруднения в периода 2007—2009 г. за колебанията на обменните курсове, предвид на експертния опит и познанията на специалиста — кредитодател и неговата добросъвестност?

                  4)

                  Трябва ли член 4 от Директива 93/13 да се тълкува в смисъл, че налага яснотата и разбираемостта на клаузите в договор за кредит, деноминиран в чуждестранна валута и подлежащ на погасяване в национална валута, да се преценява въз основа на това дали кредитодателят, разполагащ с експертния опит и познанията на специалист, е съобщил на потребителя информация, и по-специално информация в числа, която е чисто обективна и абстрактна и не отчита икономическия контекст, способен да повлияе върху колебанията на обменните курсове?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело C-623/19 P: Жалба, подадена на 21 август 2019 г. от Alfamicro - Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 28 юни 2019 г. по дело T-64/18, Alfamicro/Комисия

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/13

      Жалба, подадена на 21 август 2019 г. от Alfamicro - Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 28 юни 2019 г. по дело T-64/18, Alfamicro/Комисия
      (Дело C-623/19 P)
      (2019/C 348/14)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Жалбоподател: Alfamicro - Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (представители: G. Gentil Anastácio и D. Pirra Xarepe, advogados, и M. Stock da Cunha, advogada estagiária)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на Общия съд по дело T-64/18 (1),

                  —

                  да се отмени решение C (2017) 8839 окончателен на Комисията от 13 декември 2017 г.,

                  —

                  да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят сочи, че правното основание на вземане е самият договор. Вследствие на това, при положение, че Комисията може да предяви претенциите си в производството по установяване на вземанията, но не ги е предявила, тя не може след постановяване на решението да издаде изпълнителни основания за неизплатени вземания.
      Комисията е действала чрез злоупотреба с власт.
      В установителното решение (T-831/14) (2) Общият съд се произнася по вземането на Комисията, произтичащо от споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, а не както неправилно приема понастоящем Общият съд по недопустимите разходи за периода, обхванат от одитната проверка.
      От диспозитива на решението, постановено по установителния иск (T-831/14), не следва каквото и да било ограничение както по отношение на вземането, така и по отношение на периода или разходите.
      На едно единствено задължение, вземането по споразумение за предоставяне на безвъзмездни средства, съответства едно единствено изпълнително основание.
      Липсва какъвто и да било смисъл в това Общият съд да определи окончателно дадено вземане и впоследствие кредиторът да претендира, че в крайна сметка не са изчислени всички суми.
      Според жалбоподателят в момента, в който бъде предявен установителен иск за определяне на размера на вземане по договорно правоотношение със Съюза, на Комисията е забранено да издава изпълнителни основания, без да се позовава на решението на Общия съд.
      В случай, че предмет на установителен иск е вземане по договорно правоотношение, на което Комисията е титуляр по отношение на длъжника, компетентността на Общия съд за определяне на вземането изключва правомощието на Комисията за издава основания, които се припокриват с решението.

         (1)  EU:T:2019:453

         (2)  Вж. дело C-14/18 P


title: Дело T-499/19: Жалба, подадена на 10 юли 2019 г. — ZU/ЕСВД

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/16

      Жалба, подадена на 10 юли 2019 г. — ZU/ЕСВД
      (Дело T-499/19)
      (2019/C 348/16)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ZU (представител: C. Bernard-Glanz, lawyer)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решенията на ЕСВД от 31 август 2018 г. и 10 януари 2019 г., с които на основание бележка на медицинската служба от 30 август 2018 г. се приспада отпускът по болест,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на принципа на добра администрация и на задължението за полагане на дължима грижи поради изкуствено завишаване на очакваните разходи, водещо до необосновано прехвърляне върху жалбоподателя на отговорността за неявяването му на медицински преглед в Брюксел.

                  2.

                  Второ основание: злоупотреба с власт поради индикации за умишлено намерение за засягане на жалбоподателя поради лични пристрастия.

                  3.

                  Трето основание: явна грешка в преценката по въпроса за промяната на правното положение на жалбоподателя и липса на задълбочен анализ на причините, поради които отговорността за неявяване на медицински преглед е прехвърлена върху жалбоподателя.


title: Дело T-566/19: Жалба, подадена на 17 август 2019 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/17

      Жалба, подадена на 17 август 2019 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия
      (Дело T-566/19)
      (2019/C 348/17)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Scandlines Danmark ApS (Копенхаген, Дания), Scandlines Deutschland GmbH (Хамбург, Германия) (представител: L. Sandberg-Mørch, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейската комисия от 22 юли 2019 г., с което се отхвърля частично искането на жалбоподателите за удължаване до 5 септември 2019 г. или до края на август 2019 г. на срока за представяне на коментари в рамките на официалната процедура по разследване по преписка SA. 39078 (2019/C) (ex 2014/N) – Финансиране на проекта за постоянна връзка в пролива Фемарн-Белт;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията не изпълнила задължението си да мотивира своето решение да не удължи въпросния срок до 5 септември 2019 г. или до 31 август 2019 г. при положение, че това решение няма, или поне няма достатъчно, мотиви за този отказ.

                  2.

                  Второ основание: Комисията нарушила член 6, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (1), а с това и правото на жалбоподателите като заинтересовани страни да участват ефективно в официалната процедура по разследване на държавната помощ по преписка SA.39078, когато искането им за удължаване на срока било надлежно обосновано, основателно и пропорционално.

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


title: Дело T-582/19: Жалба, подадена на 23 август 2019 г. — Victoria's Secret Stores Brand Management/EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/17

      Жалба, подадена на 23 август 2019 г. — Victoria's Secret Stores Brand Management/EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)
      (Дело T-582/19)
      (2019/C 348/18)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Victoria's Secret Stores Brand Management, Inc. (Рейнолдсбърг, Охайо, Съединени американски щати) (представител: J. Dickerson, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Lacoste SA (Париж, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „LOVE PINK“ — заявка за регистрация № 11 853 389

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27.05.2019 г. по преписка R 1078/2018-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени частично обжалваното решение, а именно в частта му, която се отнася до основанието за възражение по член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Европейския съюз;

                  —

                  да разреши регистрацията на заявка № 11 853 389 за марка на Европейския съюз;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-583/19: Жалба, подадена на 23 август 2019 г. — Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)

text:
               14.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/18

      Жалба, подадена на 23 август 2019 г. — Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)
      (Дело T-583/19)
      (2019/C 348/19)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Electrolux Home Products, Inc. (Charlotte, Северна Каролина, Съединени американски щати) (представител: P. Brownlow, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: D. Consult (Wattignies, Франция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FRIGIDAIRE“ — заявка за регистрация № 71 241

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 17.06.2019 г. по преписка R 166/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да отмени решението на отдела по отмяна от 23 ноември 2017 г. по преписка по отмяна № 11921 C да отмени марката на Европейския съюз по отношение на сушилни за дрехи, перални машини, съдомиялни и кухненски печки;

                  —

                  да запази марката на Европейския съюз, регистрирана за сушилни за дрехи, перални машини, съдомиялни и кухненски печки;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Апелативният състав неправилно е приложил правото, като е приел, че използването на марката на Европейския съюз, както е установено от продажбите на сушилни за дрехи, перални машини, съдомиялни и кухненски печки от жалбоподателя на военните бази на Съединените щати в Германия и Белгия не представлява използване на марката на Европейския съюз за целите на член 58 от Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  Апелативният състав е приложил погрешно член 58 от Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, като не е взел предвид доказателствата на жалбоподателя за използване под формата на продажби на Johann Fouquet GmbH при разглеждането на цялостното използване от жалбоподателя на марката на Европейския съюз във връзка със сушилни за дрехи, перални машини, съдомиялни и кухненски печки;

                  —

                  Апелативният състав е приложил погрешно член 58 от Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета апелативен състав, като не е взел предвид доказателствата на жалбоподателя за използване под формата на използване в социални медии при разглеждането на цялостното използване от жалбоподателя на марката на ЕС във връзка със сушилни за дрехи, перални машини, съдомиялни и кухненски печки.


title: Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Borgarting lagmannsrett на 4 юли 2019 г., по наказателно производство срещу F и G (Дело E-5/19)2019/C 378/04

text:
               7.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/4

      Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Borgarting lagmannsrett на 4 юли 2019 г., по наказателно производство срещу F и G
      (Дело E-5/19)
      (2019/C 378/04)
      На 4 юли 2019 г. към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Borgarting lagmannsrett (Апелативния съд на Borgarting), която бе получена в деловодството на Съда на 5 юли 2019 г., за консултативно становище по наказателно дело срещу F и G по следните въпроси:
      1.   Прилагане на забраната за манипулиране на пазара на действителни сделки

      Съвместимо ли е с разпоредбата на член 1, параграф 2, буква а), първо тире от Директивата за пазарната злоупотреба, че сделките, които са действителни, тоест сделките, при които се прехвърлят изцяло разходи и риск между независими страни, могат да попаднат в обхвата на формулировката „дават или могат да дадат лъжливи или подвеждащи сигнали“?
      2.   Сделки в противоречие с реален интерес за покупка и продажба

      Съвместимо ли е с разпоредбата на член 1, параграф 2, буква а), първо тире от Директивата за пазарната злоупотреба, за подадено нарежданe за търговия или сделка, която е сключена и докладвана на пазара с правилна цена и обем, все пак да се счита за пазарно манипулиране, ако се смята, че създава грешно впечатление или подвеждащи очаквания за реалния интерес към покупката и продажбата на въпросните ценни книжа?
      3.   Сделка на необичайно или изкуствено равнище

      Съвместимо ли е с член 1, параграф 2, буква а), второ тире от Директивата за пазарната злоупотреба, определянето на това дали дадена цена е на „необичайно“ или „изкуствено“ равнище да бъде извършено въз основа на индивидуалните предварителни условия за изпълнение на нареждане за търговия или сделка на инвеститора(ите), включително, например, тяхната стратегия, цената на въпросните ценни книжа и/или оценка на положението на пазара (търсенето и предлагането) и общото очакване, че другите инвеститори продават и купуват най-добрите цени в съответствие с техните собствени реални интерес за покупка и продажба, като по този начин, например, не продават на по-ниска цена, отколкото са готови да заплатят, за да закупят?
      При определянето на това дали дадена цена е на „необичайно“ или „изкуствено“ равнище, съвместимо ли е с член 1, параграф 2, буква а), второ тире от Директивата за пазарната злоупотреба да се приеме, че индивидуална нареждане за търговия или сделка може да определи това равнище?
      До каква степен и при какви обстоятелства дадена сделка с ценни книжа, които не се търгуват в даден търг (механизъм), но че се състояла а чрез преки преговори между две от няколко брокерски къщи, е в състояние да гарантира цената, вж. член 1, параграф 2, буква а), второ тире от Директивата относно пазарната злоупотреба?
      4.   Законни причини за нареждане за търговия или сделка

      Съвместимо ли е с член 1, параграф 2, буква а), второ тире от Директивата относно пазарната злоупотреба да разглежда като „законна причина“ за извършването на дадена сделка или нарежданe за търговия, които отговарят на критериите по първо и второ тире, че страната, която извършва сделката или нарежданeто за търговия желае да:

                  —

                  разкрие реалните интереси на другите инвеститори да купуват или продават,

                  —

                  да се възползва от несигурността или липсата на информация на другите инвеститори относно реалния интерес да купуват и продават на пазара, или

                  —

                  да разкрие дали е налице невярна информация за предлагането, търсенето или цената на пазара.

            5.   Разпространяване на информация

      Съвместимо ли е с член 1, параграф 2, буква в) от Директивата относно пазарната злоупотреба информацията да се счете за „разпространена“, когато:

                  —

                  даден инвеститор е дал информацията на посредник, за да може тя да бъде предадена на един или повече други инвеститори на пазара, или

                  —

                  брокерът е предал информацията на един или повече други инвеститори на пазара, въпреки че информацията все още не е била обявена или направена публично достояние?


title: Определение на Съда от 26 юли 2019 година по дело E-1/17 COSTS Nettbuss AS v Konkurrenten.no AS (Данъчно облагане на разноските — Подлежащи на възстановяване разноски — Лихви за забава)2019/C 378/05

text:
               7.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/6

      Определение на Съда
      от 26 юли 2019 година
      по дело E-1/17 COSTS
      Nettbuss AS v Konkurrenten.no AS

         (Данъчно облагане на разноските — Подлежащи на възстановяване разноски — Лихви за забава)

      (2019/C 378/05)
      По дело E-1/17 COSTS, Nettbuss AS/Konkurrenten.no AS – МОЛБА за облагането на разноските, присъдени от съда на Nettbuss AS в определението си от 22 декември 2017 г. по дело E-1/17 Konkurrenten.no/ESA [2017] EFTA Ct. Rep. 989, съдът, съставен от Páll Hreinsson, председател (съдия-докладчик), Bernd Hammermann и Ola Mestad (съдия ad hoc), съдии, прие определение на 26 юли 2019 г., чийто диспозитив гласи:

                  1.

                  Разноските, които се заплащат от Konkurrenten.no AS на Nettbuss AS се определят в размер на 351 738 NOK.

                  2.

                  Върху сумата се начислява лихва за забава, считано от датата на връчване на настоящото определение до датата на плащане; приложимият лихвен процент се изчислява въз основа на лихвения процент на Норвежката централна банка в сила на първия календарен ден от месеца, през който се дължи плащането, увеличен с три и половина процентни пункта.


title: Решение на Съда от 1 август 2019 година по дело E-7/18 Fosen-Linjen AS, подкрепяно от Конфедерацията на норвежките предприятия (Næringslivets Hovedorganisasjon) срещу ATB AS (Обществени поръчки — Директива 89/665/ЕИО — Искане за обезщетение за пропуснати ползи — Тежест на нарушението — Принципи на равностойност и ефективност)2019/C 378/07

text:
               7.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/8

      Решение на Съда
      от 1 август 2019 година
      по дело E-7/18
      Fosen-Linjen AS, подкрепяно от Конфедерацията на норвежките предприятия (Næringslivets Hovedorganisasjon)
      срещу
      ATB AS

         (Обществени поръчки — Директива 89/665/ЕИО — Искане за обезщетение за пропуснати ползи — Тежест на нарушението — Принципи на равностойност и ефективност)

      (2019/C 378/07)
      По дело E-7/18, Fosen-Linjen AS, подкрепяно от Конфедерацията на норвежките предприятия (Næringslivets Hovedorganisasjon), срещу AtB AS — МОЛБА до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, подадена от Върховния съд на Норвегия (Norges Høyesterett), относно тълкуването на Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, и по-специално член 2, параграф 1, буква в) от нея, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Benedikt Bogason (ad hoc), съдии, постанови на 1 август 2019 г. решение, чийто диспозитив гласи:
      Член 2, параграф 1, буква в) от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство не постановява, че дадено нарушение на правилата за възлагане на обществени поръчки е само по себе си достатъчно, за да се присъди обезщетение за пропуснати ползи на лицата, увредени от дадено нарушение.


title: Дело T-622/19: Жалба, подадена на 16 септември 2019 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (Форма на бутилка шампанско престиж)

text:
               25.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/76

      Жалба, подадена на 16 септември 2019 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (Форма на бутилка шампанско престиж)
      (Дело T-622/19)
      (2019/C 399/94)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ace of spades Holdings LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: A. Gómez López, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Други страни в производството пред апелативния състав: Gerhard Ernst Krupp (Мюнхен, Германия) и Elmar Borrmann (Reith, Австрия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявители на спорната марка: другите страни в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на бутилка шампанско престиж) — Заявка за регистрация № 16 255 821

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 26 юни 2019 г. по преписка R 3/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба;

                  —

                  да отмени обжалваното решение и/или да го отмени поради неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Европейския съюз (РМЕС) и член 8, параграф 5 от РМЕС и да установи наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски (а също и встъпилата страна, ако участва в производството).

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.