title: Дело C-368/10: Решение на Съда (трети състав) от 10 май 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2004/18/ЕО — Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Обществени поръчки за доставка, монтиране и поддръжка на автомати за топли напитки и за доставка на чай, кафе и други съставки — Член 23, параграфи 6 и 8 — Технически спецификации — Член 26 — Условия за изпълнение на поръчката — Член 53, параграф 1 — Критерии за възлагане на поръчките — Икономически най-изгодна оферта — Произведени по биологичен начин стоки и стоки, обект на справедлива търговия — Използване на етикети при оформянето на технически спецификации и на критерии за възлагане на поръчки — Член 39, параграф 2 — Понятието „допълнителна информация“ — Член 2 — Принципи при възлагане на обществени поръчки — Принцип на прозрачност — Член 44, параграф 2 и член 48 — Проверка на годността на кандидатите и избор на участници — Минимални изисквания към техническите възможности или професионалната квалификация — Спазване на „критериите относно устойчивост на покупките и за социално отговорното поведение на предприятията“ )

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/3

         Решение на Съда (трети състав) от 10 май 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-368/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2004/18/ЕО - Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги - Обществени поръчки за доставка, монтиране и поддръжка на автомати за топли напитки и за доставка на чай, кафе и други съставки - Член 23, параграфи 6 и 8 - Технически спецификации - Член 26 - Условия за изпълнение на поръчката - Член 53, параграф 1 - Критерии за възлагане на поръчките - Икономически най-изгодна оферта - Произведени по биологичен начин стоки и стоки, обект на справедлива търговия - Използване на етикети при оформянето на технически спецификации и на критерии за възлагане на поръчки - Член 39, параграф 2 - Понятието „допълнителна информация“ - Член 2 - Принципи при възлагане на обществени поръчки - Принцип на прозрачност - Член 44, параграф 2 и член 48 - Проверка на годността на кандидатите и избор на участници - Минимални изисквания към техническите възможности или професионалната квалификация - Спазване на „критериите относно устойчивост на покупките и за социално отговорното поведение на предприятията“)
   2012/C 194/04
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Zadra и F. Wilman)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. de Ree)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2, член 23, параграфи 6 и 8, член 44, параграф 2, член 48, параграфи 1 и 2, и на член 53, параграф 1 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОB L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Принципи за възлагане на обществени поръчки — Технически спецификации — Проверка на състоянието на кандидатите и избор на участници, възлагане на обществени поръчки — Технически и професионални възможности — Критерии за възлагане на обществените поръчки — Доставка, инсталиране и поддръжка на автомати за кафе

      Диспозитив

               1.

               С оглед на обстоятелството, че при възлагането на обществена поръчка за доставка и поддръжка на автомати за кафе, във връзка с публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 16 август 2008 г. обявление, провинция Северна Холандия:

                           —

                           е въвела техническа спецификация, която е несъвместима с член 23, параграф 6 от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, изменена с Регламент (ЕО) № 1422/2007 на Комисията от 4 декември 2007 година, чрез изискването някои продукти, които следва да се доставят, да бъдат снабдени с определен екоетикет, а не да се използват подробни спецификации,

                           —

                           е установила несъвместими с член 53, параграф 1, буква а) от посочената директива критерии за възлагане на поръчки, като е предвидила снабдяването с определен етикет за някои продукти, които следва да се доставят, да води до предоставянето на определен брой точки при избора на икономически най-изгодната оферта, без да е изброила подразбиращите се от тези етикети критерии, нито е допуснала доказването с всяко подходящо доказателство на съответствието на даден продукт с тези подразбиращи се критерии,

                           —

                           е въвела недопустимо от член 44, параграф 2 и член 48 от същата директива минимално ниво на технически възможности, като е наложила — в качеството на предвидени в тръжната спецификация по отношение на разглежданата поръчка изисквания за годност и минимални нива на възможности — условието оферентите да спазват „критерии[те] относно устойчивостта на покупките и за социално отговорното поведение на предприятията“, и да указват как спазват тези критерии и как „допринася[т] за повишаването на устойчивостта на пазара на кафе и за екологосъобразното, социално и икономически отговорно производство на кафе“, и

                           —

                           е въвела клауза, противоречаща на предвиденото в член 2 от същата директива задължение за прозрачност, съгласно която е въвела условието оферентите да спазват „критерии[те] относно устойчивостта на покупките и за социално отговорното поведение на предприятията“, и да указват как спазват тези критерии и как „допринася[т] за повишаването на устойчивостта на пазара на кафе и за екологосъобразното, социално и икономически отговорно производство на кафе“,

                     Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си съгласно посочените разпоредби.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело C-18/14: Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия) на 16 януари 2014 г.  — CO Sociedad de Gestion y Participación SA и др./De Nederlandsche Bank NV, De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestion y Participación SA и др.

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/24

         Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия) на 16 януари 2014 г. — CO Sociedad de Gestion y Participación SA и др./De Nederlandsche Bank NV, De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestion y Participación SA и др.
   (Дело C-18/14)
   2014/C 112/29
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré,

      Ответник: De Nederlandsche Bank NV
   и

      Жалбоподател: De Nederlandsche Bank NV

      Ответници: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато изрично одобрява предвиждано придобиване по смисъла на член 15а от Директива 2007/44 (1), може ли компетентният орган да издаде това одобрение с определени ограничения или условия въз основа на националното законодателство? В това отношение има ли значение дали тези ограничения или условия се основават на поети от заявителя ангажименти по смисъла на съображение 3 от Директивата?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли наложените от компетентния орган ограничения или условия да бъдат необходими в смисъл, че без тези ограничения или условия този орган би бил длъжен въз основа на оценката според критериите по член 15б, параграф 1 от Директива 2007/44 да се противопостави на предвижданото придобиване?

               3)

               Ако налагането на ограничения или условия е допустимо, член 15б, параграф 1 от Директивата дава ли основание на компетентния орган да налага изисквания във връзка с придобиването, които са свързани с корпоративното управление на предприятието, в което ще бъде извършено придобиването, като например надзорният съвет да се формира по „двустепенна система“?

      (1)  Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор (ОВ L 247, стр. 1).
   * NB: Вероятно става дума за членове 15а и 15б от Директива 92/49/ЕИО (ОВ L 228, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53) и Директива 2002/83/ЕО (ОВ L 345, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192), а не за самата Директива 2007/44/ЕО.


title: Дело T-128/09: Определение на Общия съд от 3 октомври 2011 г. — Meridiana и Meridiana fly/Комисия (Държавни помощи — Жалба за отмяна — Бездействие на жалбоподателите — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/32

         Определение на Общия съд от 3 октомври 2011 г. — Meridiana и Meridiana fly/Комисия
   (Дело T-128/09) (1)

   (Държавни помощи - Жалба за отмяна - Бездействие на жалбоподателите - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 347/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Meridiana SpA (Олбия, Италия) и Meridiana fly SpA, по-рано Eurofly SpA (Милано, Италия) (представители: N. Green, QC, K. Bacon, barrister, C. Osti и A. Prastaro, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan и E. Righini)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Италианска република (представители: G. Palmieri и P. Gentili, avvocati dello Stato) и Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA (Фиумичино, Италия) (представители: G. M. Roberti, G. Bellitti и I. Perego, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2008) 6745 окончателен на Комисията от 12 ноември 2008 г. (Държавна помощ N 510/2008 — Италия — Продажба на активи на Alitalia)

      Диспозитив

               1.

               По настоящата жалба липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Meridiana SpA и Meridiana fly SpA понасят наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Европейската комисия и Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA.

               3.

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело C-533/11: Решение на Съда (пети състав) от 17 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения от държава членка — Неизпълнение — Член 260 ДФЕС — Имуществени санкции — Налагане на санкция еднократно платима сума и на периодична имуществена санкция)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/3

         Решение на Съда (пети състав) от 17 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-533/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения от държава членка - Неизпълнение - Член 260 ДФЕС - Имуществени санкции - Налагане на санкция еднократно платима сума и на периодична имуществена санкция)
   2013/C 367/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wils и A. Marghelis, както и S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: C. Pochet и M. Neumann, както и T. Materne, подпомагани от A. Lepièce, E. Gillet, J. Bouckaert и H. Viaene, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Murrell, подпомагани от D. Anderson, QC)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Непълно изпълнение на Решение на Съда от 8 юли 2004 г. по дело Комисия/Белгия (C-27/03) (непубликувано в Сборника) относно липсата на транспониране в предвидения срок на разпоредбите на Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стp. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43) — Нарушение на член 3, параграф 1 (второ изречение) и на член 5, параграфи 2 и 3 от горепосочената директива — Изчисляване на санкциите: плащане както на периодична имуществена санкция, така и на еднократно платима сума

      Диспозитив

               1.

               Като не е взела всички мерки, които са необходими за изпълнението на Решение на Съда от 8 юли 2004 г. по дело Комисия/Белгия (C-27/03), с което се установява неизпълнение от страна на Кралство Белгия на задълженията, произтичащи от членове 3 и 5 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, изменена с Директива 98/15/ЕО на Комисията от 27 февруари 1998 година, тази държава членка не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ еднократно платима сума в размер на 10 милиона евро.

               3.

               В случай че установеното в точка 1 неизпълнение продължава към деня на постановяване на настоящото решение, осъжда Кралство Белгия да заплаща на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ периодична имуществена санкция в размер на 859 404 EUR за всяко шестмесечие закъснение на прилагането на мерките, необходими за изпълнението на посоченото по-горе Решение по дело Комисия/Белгия, считано от датата на постановяване на настоящото решение до пълното изпълнение на посоченото по-горе Решение по дело Комисия/Белгия, като действителният размер на тази санкция трябва да се изчислява в края на всеки шестмесечен период, а общата стойност за тези периоди се намалява с процент, отговарящ на съотношението между броя еквивалент жители, които са били приведени в съответствие с посоченото по-горе Решение по дело Комисия/Белгия до края на всеки такъв период, и броя еквивалент жители, които не са приведени в съответствие с настоящото решение в деня на неговото постановяване.

               4.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

               5.

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.01.2012 г.


title: Дело C-540/12: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 28 ноември 2012 г. — Rena Schmeel/Федерална република Германия

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/14

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 28 ноември 2012 г. — Rena Schmeel/Федерална република Германия
   (Дело C-540/12)
   2013/C 46/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rena Schmeel

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че установява всеобхватна забрана за допускане на необоснована дискриминация, основана на възраст, която забрана се прилага и по отношение на нормите на националното право относно заплатите на федералните служители?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, в резултат на тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз стига ли се до извода, че е налице пряка или непряка дискриминация, ако съгласно определена национална уредба размерът на основната заплата на даден държавен служител се повишава в съответствие с неговата възраст при учредяване на служебното му правоотношение, а впоследствие — преимуществено в зависимост от продължителността на служебното му правоотношение?

               3.

               При положителен отговор и на втория въпрос, тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли подобна национална уредба да бъде оправдана с преследваната от законодателя цел да възнаграждава натрупания професионален опит?

               4.

               При положителен отговор и на третия въпрос, ако националният законодател не е успял да въведе в националното право норми относно заплатите на държавните служители, с които не се допуска дискриминация, тълкуването на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз позволява ли в полза на дискриминираното лице да възникне и друга правна последица, освен заплащането с обратна сила на възможно най-високата по степен заплата за съответната длъжностна категория?
               В това отношение единствено въз основа на първичното и/или вторичното право на Европейския съюз, а в конкретния случай по-специално Директива 2000/78/ЕО, ли възниква правната последица от забраната за допускане на дискриминация, или претенцията на държавния служител възниква единствено с оглед на неправилното транспониране на разпоредбите на правото на Европейския съюз в съответствие с установеното в правото на Съюза право на иск за отговорност на държавите членки?

               5.

               Тълкуването на това първично и/или вторично право на Европейския съюз допуска ли съществуването на национална мярка, която обвързва предявяването на претенциите на държавните служители за (последващо) плащане на определена сума или за обезщетение от изискването държавните служители да предявят тези претенции възможно най-скоро след възникването им?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16, Специално издание на български език, глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело F-112/07: Иск, предявен на 16 октомври 2007 г. — Doumas/Комисия

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/46

         Иск, предявен на 16 октомври 2007 г. — Doumas/Комисия
   (Дело F-112/07)
   (2007/C 315/90)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Georgios DOUMAS (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението, с което се отхвърля молбата на ищеца от 24 ноември 2006 г.;

               —

               да се осъди Европейската комисия да плати на ищеца възнаграждението, които би трябвало да получи, считано от 1 ноември 2003 г. до датата на неговото действително възстановяване на работа — 16 септември 2007 г.; като обезщетение за причинените му имуществени вреди,

               —

               да се осъди Комисията да плати 200 000 EUR на ищеца, без да се засяга възможността за увеличаване или намаляване в хода на производството, за вредата, която е претърпял във връзка с изоставане в кариерата и загуба на възможността за развитие на кариерата му (повишаване в длъжност, стъпка, пенсионната схема …), както и за неимуществените вреди, по-специално — влошаване на здравословното му състояние поради положението на несигурност относно развитието на кариерата му, в което се намира от повече от три години, вследствие на допуснатите от органа по назначаването (ОН) грешки;

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, който е длъжностно лице със степен A5, стъпка 03, е поискал с писмо от 1 август 2003 г., три месеца преди края на неговия отпуск по лични причини (ОЛП), взет за периода 1 октомври 2002 г.-31 октомври 2003 г., да не подава молба за продължаване на своя ОЛП. На 24 ноември 2006 г. той сезира ОН с молба, която цели от една страна неговото възстановяване на първото свободно работно място, което отговаря на неговата степен, и от друга страна — за обезщетение на претърпяната от него вреда поради невъзстановяването му, вследствие на допуснатите от Комисията грешки, тъй като това било възможно само от 16 септември 2007 г. на длъжност „администратор“.
   В подкрепа на иска си, ищецът изтъква по-специално нарушение на член 40 от Правилника за длъжностните лица (правилникът), на член 4 и следващите от Решение на Комисията от 5 септември 1988 г., приложими в края на неговия ОЛП и на член 8 от новото решение на Комисията от 28 април 2004 г. относно ОЛП, влязло в сила на 1 май 2004 г.
   Освен това ищецът посочва, че решението на Комисията да не бъде възстановен на работа, е опорочено поради пълната липса на доводи.
   Ищецът твърди по-специално, че повтарянето на тези грешки, които са му причинили сериозна вреда, съставлява психически тормоз по смисъла на член 12а от правилника.
   На последно място ищецът установява, че Комисията е нарушила член 40, параграф 4 от правилника и принципа на доброто управление.


title: Дело C-384/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 27 август 2008 г. — Attanasio Group Srl/Comune di Carbognano

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/17

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 27 август 2008 г. — Attanasio Group Srl/Comune di Carbognano
   (Дело C-384/08)
   (2008/C 301/31)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Attanasio Group Srl

      Ответник: Comune di Carbognano
   Преюдициални въпроси
   Дали регионалните и националните италиански разпоредби, които предвиждат задължително минимално разстояние между крайпътните бензиностанции, и специално член 13 от Регионалния закон на Lazio, приложим спрямо фактите, предмет на разглеждане от препращащата юрисдикция, и релевантен за постановяване на решение по спора, както и референтните национални правни разпоредби (Законодателен Декрет № 32/1998, изменен и допълнен, Закон № 57/2001 и Министерски декрет от 31 октомври 2001 г.), доколкото са допуснали или във всеки случай не са попречили при упражняването на законово признатите правомощия на италианската държава в рамките на посочения по-горе член 13 да се предвиди задължително минимално разстояние между крайпътните бензиностанции, са съвместими с общностното право и по-конкретно с членове 43, 48, 49 и 46 ЕО и с общностните принципи на икономическа конкуренция и недопускане на дискриминация, както е посочено в мотивите?


title: Дело T-146/15: Жалба, подадена на 23 март 2015 г. — hyphen/СХВП — Skylotec

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/34

         Жалба, подадена на 23 март 2015 г. — hyphen/СХВП — Skylotec
   (Дело T-146/15)
   (2015/C 171/41)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: hyphen GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: Rechtsanwalt M. Gail)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Skylotec GmbH (Нойвид, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността (Изображение на полигон) — марка на Общността № 2 255 537

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 март 2015 г. по преписка R 1506/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 15, параграф 1, букви a) и б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-361/08: Жалба, подадена на 27 август 2008 г. — Peek & Cloppenburg и van Graaf/СХВП — Thailand (Thai Silk)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/42

         Жалба, подадена на 27 август 2008 г. — Peek & Cloppenburg и van Graaf/СХВП — Thailand (Thai Silk)
   (Дело T-361/08)
   (2008/C 301/71)
   Език на жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподатели: Peek & Cloppenburg (Хамбург, Германия) и van Graaf GmbH & Co. KG (Виена, Австрия) (представители: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde и J. Pause, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Тайланд
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) № R 1677/2007-4 от 10 юни 2008 г., и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Тайланд

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „Thai Silk“ при посочване на цветовете „тъмно синьо и бяло“ за стоки от класове 24 и 25 (Заявка № 4 099 297).

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Изображение на паун в черно и бяло за стоки и услуги от класове 18, 25 и 35

      Решение на отделапо споровете: Отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като между конфликтните марки съществувала вероятност от объркване поради сходното общо впечатление.


title: Дело C-559/08 P: Определение на Съда (пети състав) от 16 септември 2010 г. — Deepak Rajani (Dear!Net Online)/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Artoz-Papier AG (Обжалване — Марка на Общността — Словна марка ATOZ — Възражение от притежателя на международната словна марка ARTOZ — Отказ да се регистрира марката)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/6

         Определение на Съда (пети състав) от 16 септември 2010 г. — Deepak Rajani (Dear!Net Online)/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Artoz-Papier AG
   (Дело C-559/08 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Словна марка ATOZ - Възражение от притежателя на международната словна марка ARTOZ - Отказ да се регистрира марката)
   2011/C 80/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Deepak Rajani (представител: A. Kockläuner, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Artoz-Papier AG

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (осми състав) от 26 ноември 2008 г. по дело Rajani/СХВП — Artoz-Papier (ATOZ) (T-100/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна, отправена от заявителя на словната марка ATOZ, за услуги, попадащи в класове 35 и 41, срещу Решение R 1126/2004-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 11 януари 2006 г., с което се отхвърля жалбата против решението на отдела по споровете, който отказва регистрацията на посочената марка в рамките на процедура по възражение, инициирана от притежателя на международните словни марки „ARTOZ“ за услуги, попадащи в класове 35 и 41

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Rajani да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело T-333/09: Жалба, подадена на 20 август 2009 г. — Република Полша/Комисия

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/71

         Жалба, подадена на 20 август 2009 г. — Република Полша/Комисия
   (Дело T-333/09)
   2009/C 267/130
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени приложение I към Решение 2009/444/ЕО на Комисията от 10 юни 2009 година за установяване на разпределението между държавите членки на сумите, които се получават в резултат на модулацията, предвидена в членове 7 и 10 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета, за периода 2009—2012 г. (нотифицирано под номер C(2009) 4375) (1), доколкото с него на държавите членки се разпределят получените в резултат на модулацията съгласно член 9, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 73/2009 суми за 2012 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска частичната отмяна на Решение 2009/444/ЕО на Комисията и в подкрепа на жалбата си изтъква следните съображения.
   На първо място, с приемането на мерки, несъвместими с член 9, параграф 2 от Регламент № 73/2009 (2), бил нарушен принципът на йерархията на нормите. Обжалваното решение разпределяло предвидените за целия период 2009 г. — 2012 г. суми само между петнадесетте стари държави членки, въпреки че съгласно член 9, параграф 2 от Регламент № 73/2009 от 2012 г. тези държави не били единствените, засегнати от модулацията. Ето защо относно 2012 г. посоченият механизъм трябвало да се прилага и за новите държави членки.
   На второ място, нарушени били както произтичащият от съображение 14 и от член 9, параграф 2 от Регламент № 73/09 принцип на разпределяне на получените в резултат на модулацията суми съгласно обективни критерии, така и принципът на солидарност.
   На трето място, нарушен бил принципът на недопускане на дискриминация, тъй като приложените от Комисията критерии за разпределение на средствата в резултат на модулацията за 2012 г. (като например датата на присъединяване на държава членка към Европейския съюз и размерът на вноската на държава членка за получаване на средства в резултат модулацията), които довели до изключване на Република Полша и на други нови държави членки от получаване на тези средства, не били обективни и не гарантирали съразмерното разпределяне на произтичащите от механизма на модулация тежести и предимства.
   На четвърто място, обжалваното решение нарушавало член 253 ЕО, защото нито в обжалваното решение, по-специално в неговия преамбюл, нито в хода на подготвянето на решението Комисията разяснила мотивите за изключване на новите държави членки от получаване през 2012 г. на част от средствата, която трябвало да бъде разпределена съгласно обективни критерии на всички държави членки, прилагащи механизма на модулация.
   На пето място, ответникът нарушил съществено процесуално изискване, тъй като обжалваното решение било прието в разрез с разпоредбите на Процедурния правилник на Управителния комитет за директните плащания и с член 3 от Регламент № 1 за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (3). Въпреки изричната молба от страна на представителя на Република Полша Комисията не му предоставила проект на обжалваното решение на полски език, което затруднило жалбоподателя да извърши преценка на този проект и да проведе необходимите консултации.

      (1)  ОВ L 148, стр. 29.

      (2)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16).

      (3)  ОВ 17 1958 г., стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 3.


title: Дело T-349/06: Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Германия/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/19

         Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-349/06)
   (2007/C 20/28)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Федерална република Германия [представители: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, повереник: Rechtsanwalt C. von Donat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени Решение C(2006) 4194 окончателен на Комисията от 25 септември 2006 година относно намаляване на размера на предоставеното с Решение № C(95) 1736 на Комисията от 27 юли 1995 г. финансово участие на Европейския фонд за регионално развитие в Оперативната програма на Северен Рейн-Вестфалия в рамките на RESIDER (ЕФРР № 49.02.10.036/ARINCO № 94.DE.16.051);

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С оспорваното решение Комисията е намалила размера на финансовото участие на Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в Програмата RESIDER в Северен Рейн-Вестфалия.
   В подкрепа на исканията си, ищецът се позовава на нарушение на член 24 от Регламент (EEO) 4253/88 (1), тъй като не са налице основанията за намаляване. В тази връзка ищецът се позовава по-специално на обстоятелството, че отклоненията от прогнозния финансов план не представляват значително изменение на програмата.
   Ищецът твърди, че дори да има съществено изменение на програмата, е налице предварително одобрение на Комисията, дадено посредством приетите от нея „Указания за финансовото приключване на оперативните мерки (1994-1999) на Структурния фонд“ (SEK (1999) 1316).
   Ако се приеме, че условията за намаляване на участието са налице, ищецът предявява възражение, че ответникът не е упражнил предоставените му дискреционни правомощия по отношение на конкретната програма. Според ищеца, Комисията е следвало да подложи на преценка, дали е целесъобразно намаляване на участието на ЕФРР.
   На последно място, оспорваното решение нарушава принципа на доброто управление, тъй като то е принудило ищеца да атакува отново решение, което към момента на предявяване на иска вече се оспорва по съдебен ред.

      (1)  Регламент (EEO) 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година относно прилагането на Регламент (EEO) 2052/88 от 24 юни 1988 г. по отношение на координацията на интервенциите на различните структурни фондове, от една страна, между самите тях и от друга страна, между тях и интервенциите на Европейската инвестиционна банка и други съществуващи финансови инструменти (ОВ L 374, 31.12.1988 г., стр. 1).


title: Дело T-45/01: Решение на Първоинстанционния съд от 12 юли 2007 г. — Sanders и др./Комисия (Персонал, нает в съвместното предприятие JET — Прилагане на различен правен статут от статута на временно наетите служители — Обезщетяване на претърпени материални вреди)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 юли 2007 г. — Sanders и др./Комисия
   (Дело T-45/01) (1)

   (Персонал, нает в съвместното предприятие JET - Прилагане на различен правен статут от статута на временно наетите служители - Обезщетяване на претърпени материални вреди)
   (2007/C 199/47)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Stephen G. Sanders (Oxon, Обединено кралство) и 94 други ищци, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: първоначално P. Roth, QC, I. Hutton, E. Mitrophanous и A. Howard, barristers, впоследствие P. Roth, I. Hutton и B. Lask, barrister).

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: J. Currall)

      Страна, встъпила в защита на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и A. Pilette, впоследствие J.-P. Hix и B. Driessen)
   Предмет
   Определяне, въз основа на Решение на Първоинстанционния съд от 5 октомври 2004 г. по дело Sanders и др./Комисия (Т-45/01, Recueil, стр. II-3315), на размера на обезщетението, дължимо за имуществените вреди, които всеки един от ищците е претърпял поради факта, че не е бил нает като временно нает служител на Европейските общности за изпълнение на своята дейност в съвместното предприятие Joint European Torus (JET).
   Диспозитив

               1)

               Комисията се осъжда да заплати на всеки един от ищците обезщетение, съответстващо на сумата, посочена за всеки от тях в колона (6) от приложение 3 към настоящото решение.

               2)

               Върху тази сума да се начисли лихва в размер 5,25 %, считано от 31 декември 1999 г. до момента на действителното плащане.

               3)

               Комисията да понесе направените от нея разноски и разноските на ищците, направени в цялото производство пред Първоинстанционния съд.

               4)

               Съветът да понесе направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 134, 5.5.2001 г.


title: Дело F-78/08: Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. — Locchi/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/66

         Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. — Locchi/Комисия
   (Дело F-78/08)
   (2008/C 301/128)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Carlo Locchi (Besozzo, Италия) (представител: F. Parrat, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението да се изключи жалбоподателят от списъка на предварително подбраните длъжностни лица за процедурата по сертифициране за 2007 г., както и отмяна на Решение на Комисията C(2007) 5694 от 20 ноември 2007 г. относно Общите разпоредби за изпълнението на член 45а от Правилника.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението да не се включи жалбоподателят в окончателния списък на предварително подбраните кандидати за процедурата по сертифициране за 2007 г., а оттук — и решението да не се включи жалбоподателят в списъка на предварително подбраните кандидати с най-висок резултат, както и в списъка на кандидатите, допуснати до процедурата по сертифициране,

               —

               да се отмени Решение на Комисията C(2007) 5694 от 20 ноември 2007 г. относно Общите разпоредби за изпълнението на член 45а от Правилника,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението за отхвърляне на жалбата,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-256/08: Определение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Wrigley/СХВП — Mejerigaarden (POLAR ICE) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/49

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Wrigley/СХВП — Mejerigaarden (POLAR ICE)
   (Дело T-256/08) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 282/94
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wm. Wrigley Jr. Company (Чикаго, Съединени щати) (представители: M. Kinkeldey, S. Schäffler и A. Bognár, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: W. Verburg)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Mejerigaarden Holding A/S (Thisted, Дания) (представител: A. Ellermann Holmbom, avocat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. (преписка R 845/2006-2) относно процедура по възражение между Mejerigaarden Holding A/S и Wm. Wrigley Jr. Company.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.

               2.

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от ответника.

               3.

               Встъпилата страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело C-557/12: Решение на Съда (пети състав) от 5 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH/ÖBB Infrastruktur AG (Член 101 ДФЕС — Обезщетяване на вредите, причинени от забранен с тази разпоредба картел — Вреди, произтичащи от по-високата цена, прилагана от предприятие в резултат от забранен картел, в който то не участва ( „Umbrella pricing“ ) — Причинно-следствена връзка)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/9

         Решение на Съда (пети състав) от 5 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH/ÖBB Infrastruktur AG
   (Дело C-557/12) (1)

   ((Член 101 ДФЕС - Обезщетяване на вредите, причинени от забранен с тази разпоредба картел - Вреди, произтичащи от по-високата цена, прилагана от предприятие в резултат от забранен картел, в който то не участва („Umbrella pricing“) - Причинно-следствена връзка))
   2014/C 253/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH

      Ответник: ÖBB Infrastruktur AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 101 ДФЕС — Обезщетяване на вредите, причинени от забранен с тази разпоредба картел — Вреди, произтичащи от по-високата цена, прилагана от предприятие в резултат от забранен картел, в който то не участва

      Диспозитив

   Член 101 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска тълкуване и прилагане на вътрешно право на държава членка, съгласно което по правни съображения категорично е изключено участващите в картел предприятия да носят гражданска отговорност за вреди, които произтичат от цените, определени с оглед на действията на този картел от предприятие извън него на равнище, по-високо отколкото в отсъствието на картела.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г.


title: Дело T-315/10: Определение на Общия съд от 20 януари 2012 г. — Groupe Partouche/Комисия (Жалба за отмяна — Концентрации — Решение за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар — Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд — Недопустимост)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/18

         Определение на Общия съд от 20 януари 2012 г. — Groupe Partouche/Комисия
   (Дело T-315/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Концентрации - Решение за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар - Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд - Недопустимост)
   2012/C 80/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Partouche (Париж, Франция) (представител: J.-J. Sebag, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, F. Ronkes Agerbeek и N. von Lingen)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: La française des jeux (Boulogne-Billancourt, Франция) и Groupe Lucien Barrière (Париж, Франция) (представители: D. Théophile и P. Mèle, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2010) 3333 на Комисията от 21 май 2010 година за обявяване за съвместима с вътрешния пазар и Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИО) на концентрацията на предприятия, с която La française des jeux и Groupe Lucien Barrière придобиват съвместен контрол над предприятието Newco (дело COMP/M.5786 — Française des jeux/Groupe Lucien Barrière/JV)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Groupe Partouche понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, La française des jeux и Groupe Lucien Barrière.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-458/08: Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 49 ЕО — Строителен отрасъл — Изискване за разрешение за упражняване на дейност в този отрасъл — Обосноваване)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/2

         Решение на Съда (първи състав) от 18 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-458/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Нарушение на член 49 ЕО - Строителен отрасъл - Изискване за разрешение за упражняване на дейност в този отрасъл - Обосноваване)
   2011/C 13/03
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Traversa и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и F. Nunes dos Santos)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 49 ЕО — Строителен отрасъл — Изискване за разрешение за упражняване на дейност в този отрасъл

      Диспозитив

               1.

               Като изисква от доставчиците на строителни услуги, установени в друга държава членка, да отговарят на всички условия, наложени от спорния национален режим, и по-специално от Декрет-закон № 12/2004 от 9 януари 2004 г., за получаването на разрешение за извършване на дейност в строителния отрасъл в Португалия и като по този начин изключва възможността надлежно да се вземат предвид идентичните задължения, които доставчиците трябва да изпълнят в държавата членка по установяване, както и вече извършените във връзка с това проверки от органите на посочената държава членка, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ЕО.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Полша понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-281/08 P: Жалба, подадена на 27 юни 2008 г. от Landtag Schleswig-Holstein срещу Определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 3 април 2008 г. по дело T-236/06, Landtag Schleswig-Holstein/Комисия на Европейските общности

text:
               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/5

         Жалба, подадена на 27 юни 2008 г. от Landtag Schleswig-Holstein срещу Определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 3 април 2008 г. по дело T-236/06, Landtag Schleswig-Holstein/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-281/08 P)
   (2008/C 260/06)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Landtag Schleswig-Holstein (представители: S. Laskowski, Privatdozentin и J. Caspar, Professor)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               жалбоподателят моли жалбата да се обяви за допустима и основателна,

               —

               да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 3 април 2008 г.,

               —

               да се уважат исканията на жалбоподателя в първоинстанционното производство и да се обяви за допустима и основателна жалбата по дело Т-236/06,

               —

               при условията на евентуалност, делото да се върне на Първоинстанционния съд, за да обяви първоначалната жалба за допустима и да се продължи производството,

               —

               да се вземе решение относно съдебните разноски и да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Първоинстанционният съд отхвърлил като недопустима подадената от жалбоподателя срещу Комисията жалба за отмяна, тъй като жалбоподателят не представлявал юридическо лице по смисъла на член 230, четвърта алинея ЕО. Жалбата за отмяна била насочена срещу решения на Комисията от 10 март и 23 юни 2006 г., с които на жалбоподателя се отказвал достъп до документ SEC(2005) 420, съдържащ правен анализ на обсъждан в Съвета проект на рамково решение относно запазване на данни за целите на предотвратяването, разследването, разкриването и преследването на престъпления, включително тероризъм.
   Жалбоподателят обосновава жалбата си срещу обжалваното определение на Първоинстанционния съд с две правни основания.
   На първо място, Първоинстанционният съд нарушил принципа на участие на страните в производството. Като израз на гаранцията за справедливост на производството и за ефективност на правната защита, този принцип бил насочен по-конкретно към предотвратяване на положението, при което съдебното решение може да бъде повлияно от изложение, което не е обсъдено от страните. По този начин трябвало да се предотврати изненадващо решение. За избягването на изненадващо съдебно решение Първоинстанционният съд трябвало да предостави на жалбоподателя възможност за пояснения.
   На второ място, Първоинстанционният съд нарушил общностното право, като изтълкувал неправилно елемента от фактическия състав „юридическо лице“ съгласно член 230, четвърта алинея ЕО и неправомерно отказал да признае на жалбоподателя качеството „юридическо лице“, и съответно неговата процесуална правоспособност.
   Първоинстанционният съд се основал на това, че в рамките на своите правомощия за осъществяване на процесуално представителство председателят на Landtag Schleswig-Holstein представлявал не жалбоподателя, а „непосредствено провинцията“, поради което жалбоподателят не бил правоспособен и оттам нямал процесуална правоспособност пред общностните съдилища. Оттук следвало, че Първоинстанционният съд щял да счете жалбата да допустима тогава, когато вместо жалбоподателя тя съдържала посочването „Land Schleswig-Holstein“. Това схващане било не само правно погрешно, тъй като не било в съответствие с конституцията на Land Schleswig-Holstein, но било и изненадващо решение от гледна точка на жалбоподателя, което той не е трябвало да очаква. Определението на Първоинстанционния съд било правно погрешно първо защото той не е признал, че съгласно конституцията на Land Schleswig-Holstein Landtag е „избраният от народа върховен орган за формиране на политическа воля“, и второ, защото Първоинстанционният съд не е видял, че председателят на Landtag го представлявал в неговата цялост при спорове от конституционноправен характер, които го засягат. Понятието „Land“ се използвало като всеобхватно от правна гледна точка и като неспецифично, и според контекста на правната уредба можело да се отнася както до управлението на Land, така и до нейния парламент.


title: Дело T-418/10: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — voestalpine и voestalpine Wire Rod Austria/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на стомана за предварително напрягане — Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация — Едно-единствено комплексно продължено нарушение — Договор за представителство — Отговорност на принципала за неправомерното поведение на представителя — Незнание на принципала за неправомерното поведение на представителя — Участие в съставна част на нарушението и знание за общия план — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Пропорционалност — Принцип на индивидуализиране на наказанията и санкциите — Пълен съдебен контрол)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/37

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — voestalpine и voestalpine Wire Rod Austria/Комисия
   (Дело T-418/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Едно-единствено комплексно продължено нарушение - Договор за представителство - Отговорност на принципала за неправомерното поведение на представителя - Незнание на принципала за неправомерното поведение на представителя - Участие в съставна част на нарушението и знание за общия план - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Пропорционалност - Принцип на индивидуализиране на наказанията и санкциите - Пълен съдебен контрол))
   (2015/C 302/47)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: voestalpine AG (Линц, Австрия) и voestalpine Wire Rod Austria GmbH, по-рано voestalpine Austria Draht GmbH (Санкт Петер-Фрайенщайн, Австрия) (представители: A. Ablasser-Neuhuber, G. Fussenegger, U. Denzel и M. Mayer, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Sauer, V. Bottka, C. Hödlmayr, подпомагани от R. Van der Hout, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна и изменение на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 2, точка 5 от Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.

               2)

               Размерът на глобата, наложена солидарно на voestalpine AG и voestalpine Wire Rod Austria GmbH, се намалява от 22 милиона евро на 7,5 милиона евро.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и две трети от съдебните разноски, направени от voestalpine и voestalpine Wire Rod Austria..

               5)

               Voestalpine и voestalpine Wire Rod Austria понасят една трета от направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Съединени дела T-426/10—T-429/10, T-438/12—T-441/12: Решение на Общия съд от 2 юни 2016 г. — Moreda-Riviere Trefilerías и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на стомана за предварително напрягане — Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Стопанска единица — Пряко участие в нарушението — Производна отговорност на дружествата майки — Правоприемство между предприятия — Комплексно нарушение — Едно-единствено продължено нарушение — Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на размера на глобите — Принципи за недопускане на прилагане с обратна сила и на законоустановеност на наказанията — Смекчаващи обстоятелства — Способност за плащане — Право на защита — Задължение за мотивиране — Искане за преоценка — Липса на промяна на фактическите обстоятелства — Писмо за отхвърляне — Недопустимост)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/38

         Решение на Общия съд от 2 юни 2016 г. — Moreda-Riviere Trefilerías и др./Комисия
   (Съединени дела T-426/10—T-429/10, T-438/12—T-441/12) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Определяне на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Стопанска единица - Пряко участие в нарушението - Производна отговорност на дружествата майки - Правоприемство между предприятия - Комплексно нарушение - Едно-единствено продължено нарушение - Насоки от 2006 г. относно метода за определяне на размера на глобите - Принципи за недопускане на прилагане с обратна сила и на законоустановеност на наказанията - Смекчаващи обстоятелства - Способност за плащане - Право на защита - Задължение за мотивиране - Искане за преоценка - Липса на промяна на фактическите обстоятелства - Писмо за отхвърляне - Недопустимост))
   (2016/C 260/47)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Хихон, Испания) (дела T-426/10 и T-440/12); Trefilerías Quijano, SA (Лос Коралес де Буелна, Испания) (дела T-427/10 и T-439/12); Trenzas y Cables de Acero PSC, SL (Сантандер, Испания) (дела T-428/10 и T-441/12) и Global Steel Wire, SA (Серданьола дел Валес, Испания) (дела T-429/10 и T-438/12) (представители: по дела T-426/10—T-429/10, F. González Díaz и A. Tresandi Blanco, и по дела T-438/12—T-441/12, първоначално F. González Díaz и P. Herrero Prieto, впоследствие F. González Díaz и A. Tresandi Blanco, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: по дела T-426/10, T-427/10, T-429/10, T-438/12—T-441/12, V. Bottka, F. Castillo de la Torre и C. Urraca Caviedes, подпомагани от L. Ortiz Blanco и A. Lamadrid de Pablo, avocats, и по дело T-428/10, V. Bottka и F. Castillo de la Torre, подпомагани от L. Ortiz Blanco и A. Lamadrid de Pablo)

      Предмет

   Искане за отмяна и изменение на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г., както и на писмото на генералния директор на генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията от 25 юли 2012 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда Moreda-Riviere Trefilerías, SA, Trefilerías Quijano, SA, Trenzas y Cables de Acero PSC, SL и Global Steel Wire, SA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело T-623/11: Решение на Общия съд от 9 април 2014 г.  — Pico Food/СХВП — Sobieraj ( „MILANÓWEK CREAM FUDGE“ ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Завка за марка на Общността „MILANÓWEK CREAM FUDGE“  — По-ранни национални фигуративни марки, изобразяващи крава, „Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT“ и „SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE“  — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № ° 207/2009)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/35

         Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Pico Food/СХВП — Sobieraj („MILANÓWEK CREAM FUDGE“)
   (Дело T-623/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Завка за марка на Общността „MILANÓWEK CREAM FUDGE“ - По-ранни национални фигуративни марки, изобразяващи крава, „Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT“ и „SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) №o 207/2009))
   2014/C 175/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pico Food GmbH (Tamm, Германия) (представител: M. Douglas, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: M. Vuijst и P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bogumił Sobieraj (Milanówek, Полша) (представител: O. Bischof, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 септември 2011 г. (преписка R 553/2010-1) относно производство по възражение между Pico Food GmbH и Bogumił Sobieraj

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Pico Food GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело C-96/13: Иск, предявен на 26 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/8

         Иск, предявен на 26 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-96/13)
   2013/C 129/15
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и A. Tokar)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като поставя условия в обявлението за открита процедура за възлагане на обществена поръчка за предоставянето на техническа помощ на SII-IKA [Idryma Koinonikon Asfaliseon: гръцки орган за социална сигурност] и на уебсайта на IKA, както и за захранване на базите данни за период от 30 месеца (номер на обявлението L30/POY/9/5-6-2009, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз под № 2009/S110-159234), съгласно които, от една страна, оферентите трябва да имат опит в изпълнението на аналогични договори за гръцки орган за социална сигурност, и от друга страна, опитът на подизпълнителите не може да се счита за опит на оферентите, Република Гърция нарушава задълженията си по член 2 и по член 44, параграф 2 и член 48 във връзка с член 2 от Директива 2004/18/ЕО (1).

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Твърдяното нарушение на член 44, параграф 2 и член 48 във връзка с член 2 от Директива 2004/18/ЕО е свързано с процедура за възлагане на обществена поръчка на IKA като възлагащ орган за предоставянето на техническа помощ на SII-IKA и на уебсайта на IKA, както и за захранване на базите данни.

               2.

               Комисията твърди, че условието, предвидено в обявлението на поръчката, съгласно което оферентите трябва да имат опит в реализирането на интегрирана информационна система (ИИС) за гръцки орган за социална сигурност, представлява географско условие, което нарушава принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, установени в член 2, член 44, параграф 2 и член 48 от Директива 2004/18.

               3.

               Посочва се, че в отговора си на мотивираното становище на Комисията гръцките власти са поели ангажимент да извършат всички изменения в съответствие с твърденията за нарушение на Комисията, като по този начин са признали по същество твърдяното нарушение.

               4.

               Комисията твърди също, че условието, предвидено в обявлението на поръчката, съгласно което опитът на подизпълнителите на оферента не се счита за опит на последния, нарушава член 48 от Директива 2004/18, доколкото съгласно посоченото условие оферентите не могат да се позовават на опита на трети лица, за да докажат, че имат необходимия технически капацитет, за да изпълнят съответния договор.

               5.

               В отговора си гръцките власти са поели ангажимент в обявлението за новата обществена поръчка да предвидят изрично възможността предприятията оференти да могат да се позоват на релевантния опит на трети лица, като подизпълнителите, като по този начин са признали и второто твърдение за нарушение на Комисията.

               6.

               Въпреки това, гръцките власти не са определили точна дата за започването на нова процедура за възлагане на обществена поръчка, а са решили да удължат предходния договор, позовавайки се на причини, свързани с обществения ред.

               7.

               Освен това Комисията констатира, че нарушението на горепосочените разпоредби на Директива 2004/18 продължава и че посочените мотиви не могат да го обосноват, поради което предявява иск за установяване на въпросното нарушение пред Съда.

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (OB L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело C-350/15: Преюдициално запитване от Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Италия), постъпило на 10 юли 2015 г. — Наказателно производство срещу Luciano Baldetti

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/34

         Преюдициално запитване от Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Италия), постъпило на 10 юли 2015 г. — Наказателно производство срещу Luciano Baldetti
   (Дело C-350/15)
   (2015/C 311/39)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Страни в главното производство

   Luciano Baldetti

      Преюдициален въпрос

   Съвместима ли е с общностното право, като се вземат предвид член 4 [от Протокол № 7 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи] и член 50 [от Хартата на основните права на Европейския Съюз], разпоредбата на член 10 ter от законодателен декрет № 74/00 в частта, в която допуска да се ангажира наказателната отговорност на лице, което за същите факти (неплащане на данък върху добавената стойност) вече е наказано с влязъл в сила акт на държавната данъчна администрация с налагане на административна имуществена санкция.


title: Дело F-87/09: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 януари 2011 г. — Dekker/Европол

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/57

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 януари 2011 г. — Dekker/Европол
   (Дело F-87/09) (1)

   2011/C 252/128
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра поради уреждането на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г., стр. 80.


title: Дело C-92/16: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia № 1 de Fuenlabrada (Испания), постъпило на 15 февруари 2016 г. — Bankia S.A./Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez и Sheyla-Jeanneth Felix Caiza

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/27

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia № 1 de Fuenlabrada (Испания), постъпило на 15 февруари 2016 г. — Bankia S.A./Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez и Sheyla-Jeanneth Felix Caiza
   (Дело C-92/16)
   (2016/C 156/36)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia № 1 de Fuenlabrada

      Страни в главното производство

      Молител: Bankia S.A.

      Ответник: Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez и Sheyla-Jeanneth Felix Caiza

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори да се тълкува в смисъл, че един договор не може да се изпълнява без неравноправната клауза, когато в останалата си част договорът е неразумно тежък за продавача или доставчика?

               2)

               В случай че неразумно тежък за продавача или доставчика договор не може да се изпълнява, може ли националният съд да спаси договора с цел защита на потребителя, като приложи диспозитивна разпоредба или като приспособи договора с правило, което да е поне поносимо за продавача или доставчика?

               3)

               Позволява ли продължаване на изпълнението на договора в останалата му част, по смисъла на член, 6, параграф 1 от Директива 93/13, обявяването за недействителна на клауза за предсрочна изискуемост?

               4)

               Може ли потребителят да направи отказ пред съда, който разглежда спора, от режима на защита по Директива 93/13?

               5)

               Съответства ли на принципа на ефективност по Директива 93/13 и на Хартата на основните права на Европейския съюз (2) национален процесуален закон, който обуславя материалноправните права или предимства на потребителя от неговото участие в особено бързо производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот, и не признава такива права или предимства в рамките на други производства?

      (1)  ОВ 1993, L 95, стр. 29.

      (2)  ОВ 2000, C 364, стр. 1.


title: Дело C-448/07 P: Жалба, подадена на 27 септември 2007 г. от Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A. срещу определението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-177/06, Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A./Комисия на Европейските общности

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/23

         Жалба, подадена на 27 септември 2007 г. от Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A. срещу определението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-177/06, Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A./Комисия на Европейските общности
   (Дело C-448/07 P)
   (2007/C 283/42)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподатели: Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A. (представители: J. L. Buendía Sierra и R. González-Gallarza Granizo, abogados)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени определението за недопустимост, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-177/06, Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A./Комисия на Европейските общности;

               —

               да се върне делото на Първоинстанционния съд за постановяване на решение по същество.

         Правни основания и основни доводи
   В обжалваното определение Първоинстанционният съд е обявил за недопустим предявения от Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A. иск за отмяна на класирането, от страна на Комисията на Европейските общности (Евростат), на Madrid Calle 30 в сектора „държавно управление“, в съответствие с „Европейската система от сметките 1995“ (ESA 95), посочена в Приложение A към Регламент (ЕО) № 2223/96 (1) на Съвета от 25 юни 1996 година. Посочената класификация следвала от сметките, публикувани от Комисията на Европейските общности (Eвростат) на 24 април 2006 г. по отношение на данните за 2005 г., засягащи държавния дефицит и дълг за целта на прилагането на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора ЕО. Посочените сметки присъстват в комюнике 48/2006 на Комисията на Европейските общности (Eвростат).
   Жалбоподателите считат, че Първоинстанционният съд погрешно е приел, че комюнике 48/2006 не представлява мълчаливо решение на Комисията на Европейските общности (Eвростат) с правнозадължителни последици и че следователно не става въпрос за правен акт, който може да бъде предмет на обжалване.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателите подчертават централната роля на Комисията на Европейските общности (Eвростат) в окончателното одобряване на данните за държавния дефицит и дълг на държавите-членки, която произтича не само от приложимата правна уредба (член 104 от Договора ЕО, Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит и Регламент (ЕО) № 3605/93 (2) на Съвета от 22 ноември 1993 г. за прилагането на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност, в неговата редакция след изменението с Регламент (EО) № 2103/2005 (3)), но също и от институционното устройство на нормативната система.
   Жалбоподателите считат за погрешен мотива на Първоинстанционния съд в обжалваното определение, с който се отрича задължението на Комисията на Европейските общности (Eвростат) да провери дали публичните сметки отговарят на счетоводните правила на ESA 95, преди да пристъпи към публикуване на данните за държавния дефицит и дълг на държавите-членки. Жалбоподателите допълват, че липсата на резерви и/или изменения от страна на Комисията на Европейските общности (Eвростат) в релевантния срок, определен от Регламент (ЕО) № 3605/93 в неговата редакция след изменението, предполага, че одобреният акт без посочените резерви и/или изменения става окончателен и следователно представлява правен акт, годен да бъде предмет на съдебно обжалване. Освен това, жалбоподателите твърдят, че посоченият акт поражда правно действие с важни последици в много области, като например в рамките на процедурата при прекомерен дефицит или в рамките на Структурните фондове.

      (1)  Относно Европейската система от национални и регионални сметки в Общността ОВ L 310, стp. 1.

      (2)  ОВ L 332, стp. 7.

      (3)  Регламент на Съвета (EO) № 2103/2005 от 12 декември 2005 година за изменение на Регламент (EО) № 3605/93 по отношение на качеството на статистическите данни в рамките на процедурата при прекомерен дефицит ОВ L 337, стp. 1.


title: Дело C-624/16 P: Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-219/13, Ferracci/Комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/17

         Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-219/13, Ferracci/Комисия
   (Дело C-624/16 P)
   (2017/C 038/23)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: P. Stancanelli, D. Grespan, F. Tomat)

      Други страни в производството: Pietro Ferracci, Италианска република

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение в частта, в която обявява първоинстанционната жалба за допустима съгласно член 263, четвърта алинея, последната част на изречението, ДФЕС,

               —

               да се обяви първоинстанционната жалба за недопустима съгласно член 263, четвърта алинея, втора и последна част на изречението, ДФЕС и следователно да се отхвърли изцяло,

               —

               да се осъди г-н Ferracci да заплати съдебните разноски на Комисията както в производството пред Общия съд, така и в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Комисията изтъква едно-единственото основание за обжалване, разделено на три части, а именно неправилното тълкуване и прилагане на член 263, четвърта алинея, последната част на изречението, ДФЕС, поради това че Общият съд е обявил жалбата на жалбоподателя в първоинстанционното производство за допустима съгласно тази разпоредба. По-специално Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че обжалваният акт е подзаконов, че засяга пряко жалбоподателя в първоинстанционното производство и че не включва мерки за изпълнение по отношение на самия жалбоподател.


title: Дело C-298/14: Решение на Съда (втори състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Alain Laurent Brouillard/Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge (Преюдициално запитване — Свободно движение на хора — Членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС — Работници — Длъжности в публичната администрация — Директива 2005/36/EО — Признаване на професионалните квалификации — Понятие за „регламентирани професии“ — Допускане до участие в конкурс за назначаване на съдебни помощници в Cour de cassation (Белгия)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/8

         Решение на Съда (втори състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Alain Laurent Brouillard/Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge
   (Дело C-298/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС - Работници - Длъжности в публичната администрация - Директива 2005/36/EО - Признаване на професионалните квалификации - Понятие за „регламентирани професии“ - Допускане до участие в конкурс за назначаване на съдебни помощници в Cour de cassation (Белгия))
   (2015/C 389/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Alain Laurent Brouillard

      Ответници: Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation [конкурсната комисия за назначаване на съдебни помощници в Касационния съд], État belge

      Диспозитив

               1)

               Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че от една страна, той се прилага към положение като разглежданото в главното производство, в което гражданин на държава членка, който пребивава и работи в тази държава членка, притежава диплома, получена в друга държава членка, на която той се позовава, за да поиска записването си за участие в конкурс за набиране на съдебни помощници в Cour de cassation на първата държава членка, и от друга страна, че подобно положение не попада в обхвата на член 45, параграф 4 ДФЕС.

               2)

               Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации трябва да се тълкува в смисъл, че длъжността съдебен помощник в Cour de cassation не е „регламентирана професия“ по смисъла на тази директива.

               3)

               Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска при обстоятелства като тези по главното производство, когато конкурсната комисия за назначаване на съдебни помощници към юрисдикция на държава членка разглежда подадена от гражданин на тази държава членка молба за участие в съответния конкурс, тя да поставя като условие за това участие притежаването на дипломите, изисквани от законодателството на посочената държава членка, или признаването на академичната равностойност на диплома за master, издадена от университет на друга държава членка, без да взема под внимание всички дипломи, удостоверения и други документи, както и относимия професионален опит на заинтересованото лице, съпоставяйки удостоверяваната с тях професионална квалификация с изискваната от това законодателство.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-391/06: Решение на Съда (седми състав) от 3 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/4/ЕО — Свобода на достъпа до информация — Информация за околната среда — Нетранспониране в предвидения срок)

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/5

         Решение на Съда (седми състав) от 3 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-391/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/4/ЕО - Свобода на достъпа до информация - Информация за околната среда - Нетранспониране в предвидения срок)
   (2007/C 140/08)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Lawunmi и U. Wölker)

      Ответник: Ирландия (представител: D. O'Hagan)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета, Ирландия не е изпълнила задълженията си произтичащи от тази директива.

               2)

               Ирландия се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело C-442/05: Решение на Съда (втори състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Oschatz/Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau-Westelbien (Шеста директива ДДС — Член 4, параграф 5 и член 12, параграф 3, буква a) — Приложения Г и З — Понятие за водоснабдяване — Намалена ставка на ДДС)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/3

         Решение на Съда (втори състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Oschatz/Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau-Westelbien
   (Дело C-442/05) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 4, параграф 5 и член 12, параграф 3, буква a) - Приложения Г и З - Понятие за водоснабдяване - Намалена ставка на ДДС)
   (2008/C 128/04)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Oschatz

      Ответник: Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau-Westelbien

      В присъствието на: Bundesministerium der Finanzen
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на приложение Г, точка 2 и на приложение З, категория 2 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Намалена ставка, приложима за водоснабдяването — Плащане за инсталиране на свръзки за крайните потребители
   Диспозитив

               1.

               Член 4, параграф 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа и приложение Г, точка 2 към директивата трябва да се тълкуват в смисъл, че дейността по свързване на сградните инсталации, която както в случая по главното производство, се състои в поставянето на водопроводни и канализационни тръби, позволяващо присъединяването на водопроводната и канализационна инсталация на сградата към фиксираните водоснабдителни мрежи, е част от водоснабдяването, посочено във въпросното приложение, така че публичноправен субект, действащ в качеството си на орган на държавна власт, се счита за данъчнозадължено лице по отношение на посочената дейност.

               2.

               Член 12, параграф 3, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО и втора категория от приложение З към нея трябва да се тълкуват в смисъл, че дейността по свързване на сградните инсталации, която както в случая по главното производство, се състои в поставянето на водопроводни и канализационни тръби, позволяващо присъединяването на водопроводната и канализационна инсталация на сградата към фиксираните водоснабдителни мрежи, е част от водоснабдяването. В допълнение, държавите-членки могат да прилагат намалена ставка на данъка върху добавената стойност спрямо конкретни и специфични аспекти от водоснабдяването като разглежданата в главното производство дейност по свързване на сградните инсталации, при условие че спазват принципа на фискален неутралитет, присъщ за общия режим на данъка върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело T-676/16: Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Wirecard/EUIPO (mycard2go)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/29

         Жалба, подадена на 22 септември 2016 г. — Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Дело T-676/16)
   (2016/C 410/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wirecard AG (Ашхайм, Германия) (представител: A. Bayer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Съюза със словния елемент „mycard2go“ — заявка за регистрация № 14 303 457

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 21 юли 2016 г. по преписка R 280/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да върне преписката на ответника с оглед продължаването на производството по регистрация във връзка с марка на Съюза № 014303457,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително направените в производството по обжалване пред EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-446/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — FIFA/СХВП — Ferrero (WM 2006)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/50

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — FIFA/СХВП — Ferrero (WM 2006)
   (Дело T-446/08)
   (2008/C 313/90)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Цюрих, Швейцария) (представители: D. Alexander QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel и C. Rassmann, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло или частично решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 юни 2008 г. по преписка R 1468/2005-1, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „WM 2006“ за стоки и услуги от класове 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 и 42 — Марка на Общността № 2 155 521

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването

      Изложени правни основания: i) Нарушение на членове 73 и 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав до голяма степен основава решението си на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета — разпоредба, на която не се е позовала нито другата страна в производството пред апелативния състав, нито отделът по заличаването; ii) при условията на евентуалност, нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е разгледал регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, като цяло, от гледна точка на средния потребител и не е приложил релевантното право относно преценката на описателния характер на заявените стоки и/или услуги; и iii) нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, е лишена от необходимия отличителен характер; и iv) нарушение на член 7, параграф 3 и член 51, параграф 2 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, не е придобила отличителен характер за услуги от клас 41.


title: Дело C-260/05 P: Решение на Съда (първи състав) от 22 ноември 2007 г. — Sniace, SA/Комисия на Европейските общности, Република Австрия, Lenzing Fibers GmbH (по-рано известно като Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG), Land Burgenland (Обжалване — Държавни помощи — Допустимост — Акт, който засяга лично жалбоподателя)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/2

         Решение на Съда (първи състав) от 22 ноември 2007 г. — Sniace, SA/Комисия на Европейските общности, Република Австрия, Lenzing Fibers GmbH (по-рано известно като Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG), Land Burgenland
   (Дело C-260/05 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Допустимост - Акт, който засяга лично жалбоподателя)
   (2008/C 8/03)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Sniace, SA (представител: J. Baró Fuentes, abogado)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и J. L. Buendía Sierra), Република Австрия (представител: H. Dossi), Lenzing Fibers GmbH (по-рано известно като Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG (представител: U. Soltész, Rechtsanwalt), Land Burgenland (представител: U. Soltész, Rechtsanwalt)
   Предмет
   Жалба срещу решение на Първоинстанционния съд (пети разширен състав) от 14 април 2005 г. по дело Sniace/Комисия (Т-88/01), с което жалбата за отмяна на Решение 2001/102/ЕО на Комисията от 19 юли 2000 г. относно държавната помощ, предоставена от Австрия в полза на Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG (ОВ L 38, стр. 33), подадена от жалбоподателя, се обявява за недопустима.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sniace SA да заплати съдебните разноски.

               3)

               Република Австрия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г.


title: Дело C-361/15 P: Жалба, подадена на 11 юли 2015 г. от Easy Sanitary Solutions BV срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 13 май 2015 г. по дело T-15/13 — Group Nivelles/СХВП — Easy Sanitairy Solutions (отходен душ канал)

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/3

         Жалба, подадена на 11 юли 2015 г. от Easy Sanitary Solutions BV срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 13 май 2015 г. по дело T-15/13 — Group Nivelles/СХВП — Easy Sanitairy Solutions (отходен душ канал)
   (Дело C-361/15 P)
   (2015/C 337/04)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Easy Sanitary Solutions BV (представител: F. Eijsvogels, advocaat)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Group Nivelles BVBA

      Искания на въззивния жалбоподател:

               —

               да бъде частично отменено решението на Общия съд от 13 май 2015 г., дело T-15/13 в съответствие с […] изложените във въззивната жалба основания и доводи, а изгубилата делото страна да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

      Първо основание

   Част a):
   Общият съд нарушил член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002 (1), във връзка с член 7, параграф 1 от него, тъй като приел, че по-ранен промишлен дизайн, който е включен в или се прилага спрямо изделие, различно от това, за което се отнася по-късен промишлен дизайн, е по принцип от значение за оценката на новостта по смисъла на член 5 от Регламент № 6/2002, както и че текстът на последния член изключвал новостта на дизайна, ако идентичен дизайн вече е бил предоставен преди това на обществеността, без значение от изделието, в което е включено този по-ранен промишлен дизайн или спрямо което дизайнът е бил приложен. Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото с констатацията, че „съответният сектор“ по смисъла на член 7, параграф 1 от Регламент № 6/2002 не се ограничавал до този на съответното изделие, в което бил включен оспорваният промишлен дизайн или спрямо което той се прилагал.
   Част б):
   Общият съд нарушил член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002 във връзка с член 5 от него, тъй като постановил, че промишлен дизайн на Общността не можел да се смята за нов по смисъла на член 5, параграф 1 от Регламент № 6/2002, ако идентичен дизайн е бил представен публично преди посочения в тази разпоредба момент, макар че по-ранният промишлен дизайн бил включен в или се прилагал спрямо изделие, различно от продукта или изделията, посочени в заявката съгласно член 36, параграф 2 от Регламент № 6/2002.
   Част в):
   Общият съд нарушил членове 10 и 19 и член 36, параграф 6 от Регламент № 6/2002, тъй като приел, че съгласно тези разпоредби притежателят на регистриран промишлен дизайн можел да забранява на трети страни, да използват за всякакъв вид изделия без неговото съгласието промишленият дизайн, чийто притежател е той, както и всеки друг промишлен дизайн, който не създавал у информирания потребител различно цялостно впечатление.

      Второ основание

   Общият съд нарушил член 61 от Регламент № 6/2002, тъй като в последното изречение на точка 137 от обжалваното съдебно решение приел че били превишени границите на контрола за законосъобразност.

      (1)  Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ. 2002, L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр,70).


title: Дело F-123/06: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 юни 2008 г. — Timmer/Сметна палата (Публична служба — Длъжностни лица — Оценка — Срок за обжалване — Ново фактическо обстоятелство — Недопустимост)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/61

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 юни 2008 г. — Timmer/Сметна палата
   (Дело F-123/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценка - Срок за обжалване - Ново фактическо обстоятелство - Недопустимост)
   (2008/C 223/114)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Marianne Timmer (Saint-Sauves-d'Auvergne, Франция) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier и G. Corstens)
   Предмет
   От една страна отмяна на всички доклади за оценка на жалбоподателя, изготвени от г-н L., както и на свързаните с тях и/или произтичащите от тях решения, включително решението за назначаване на г-н L. и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г., стр. 84.