title: Дело C-60/16: Преюдициално запитване от Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Швеция), постъпило на 3 февруари 2016 г. — Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/16

         Преюдициално запитване от Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Швеция), постъпило на 3 февруари 2016 г. — Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket
   (Дело C-60/16)
   (2016/C 111/19)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mohammad Khir Amayry

      Ответник: Migrationsverket

      Преюдициални въпроси

               1)

               В случай, че търсещо убежище лице не е задържано към момента, в който компетентната държава членка се съгласява да поеме отговорността за него, но бъде задържано в по-късен момент — тъй като едва тогава се преценява, че е налице значителен риск лицето да се укрие — може ли шестседмичният срок по член 28, параграф 3 от Регламент № 604/2013 (1) да се изчислява от деня, в който лицето е задържано, или следва да се изчислява от друг момент и ако последното е вярното — откога?

               2)

               Когато търсещо убежище лице не е задържано към момента, в който компетентната държава членка се съгласява да поеме отговорността за него, допуска ли член 28 от регламента прилагането на национална правна уредба, която предвижда в Швеция, че чужденец не може да бъде задържан преди извършването на [прехвърляне] за повече два месеца, ако няма сериозни основания за по-продължителното му задържане, а ако са налице такива сериозни основания чужденецът може да бъде задържан за не повече от три месеца или, ако е вероятно изпълнението да отнеме повече време поради липса на съдействие от страна на чужденеца или е нужно време за получаване на необходимите документи — за не повече от дванадесет месеца?

               3)

               Ако процедурата за прехвърляне е възобновена след отпадане на суспензивното действие на жалба или искане за преразглеждане (вж. член 27, параграф 3), започва ли да тече нов шестседмичен срок за изпълнение на прехвърлянето или следва да се приспадне броят на дните, през които лицето е било задържано след като компетентната държава членка се е съгласила да поеме отговорността за него или да го приеме обратно?

               4)

               От значение ли е дали самото търсещо убежище лице, което обжалва решението за прехвърляне, не е поискало спиране на изпълнението на решението за прехвърляне до произнасянето по жалбата (вж. член 27, параграф 3, буква в) и параграф 4)?

      (1)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, стр. 31).


title: Дело C-615/15 P: Решение на Съда (осми състав) от 9 март 2017 г. — Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори — Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари и клиенти и за ограничаване на производството — Глоби — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Точка 13 — Определяне на стойността на продажбите, с които е свързано нарушението)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/10

         Решение на Съда (осми състав) от 9 март 2017 г. — Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Европейска комисия
   (Дело C-615/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Световен пазар на катодни тръби за телевизионни екрани и компютърни монитори - Споразумения и съгласувани практики в областта на цени, подялба на пазари и клиенти и за ограничаване на производството - Глоби - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Точка 13 - Определяне на стойността на продажбите, с които е свързано нарушението))
   (2017/C 144/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Малайзия) Bhd (представители: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi и C. Erol, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Biolan, G. Meessen и H. van Vliet)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Samsung SDI Co. Ltd и Samsung SDI (Malaysia) Bhd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-271/08: Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директиви 92/50/ЕИО и 2004/18/ЕО — Обществени поръчки за услуги — Пенсионно осигуряване по професионални схеми при старост на работниците и служителите в общинската администрация — Пряко сключване на договори, без покана за представяне на оферти на равнището на Съюза, с пенсионноосигурителни институции, които са посочени в сключен между социалните партньори колективен трудов договор)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/2

         Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-271/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директиви 92/50/ЕИО и 2004/18/ЕО - Обществени поръчки за услуги - Пенсионно осигуряване по професионални схеми при старост на работниците и служителите в общинската администрация - Пряко сключване на договори, без покана за представяне на оферти на равнището на Съюза, с пенсионноосигурителни институции, които са посочени в сключен между социалните партньори колективен трудов договор)
   2010/C 246/02
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: G. Wilms и D. Kukovec)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и N. Graf Vitzthum)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: B. Weis Fogh и M. C. Pilgaard Zinglersen), Кралство Швеция (представители: A. Falk и M. A. Engman)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения на държава членка — Нарушение на член 8 във връзка с дялове III—VI от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) и на член 20, във връзка с членове 23—55 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стp. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Практика на местните власти и на общинските предприятия, състояща се в пряко възлагане на обществени поръчки относно колективните пенсионни планове, без провеждането на открити процедури за възлагане на обществени поръчки

      Диспозитив

               1.

               Доколкото през 2004 г. общински органи или предприятия, които към тогавашния момент са имали над 4 505 работници и служители, през 2005 г. общински органи или предприятия, които към тогавашния момент са имали над 3 133 работници и служители, както и през 2006 г. и 2007 г. общински органи или предприятия, които към тогавашния момент са имали над 2 402 работници и служители, сключват договори за пенсионно осигуряване по професионални схеми при старост пряко, без покана за представяне на оферти на равнището на Европейския съюз, с организации или предприятия, посочени в член 6 от Колективния трудов договор за преобразуване на част от възнаграждението на работниците и служителите в общинската администрация в пенсионни спестявания (Tarifvertrag zur Entgeltungwandlung für Arbeitnehmer im Kommunalen öffentlichen Dienst), до 31 януари 2006 г. Федерална република Германия не изпълнява задълженията си по член 8 във връзка с дялове III—VI от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, а от 1 февруари 2006 г. — по член 20 във връзка с членове 23—55 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия, Федерална република Германия, Кралство Дания и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.08.2008 г.


title: Дело C-18/07: Определение на председателя на трети състав на Съда от 28 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Kammarrätten i Jönköping — Швеция) — Mattias Jalkhed/Jordbruksverket

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/30

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 28 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Kammarrätten i Jönköping — Швеция) — Mattias Jalkhed/Jordbruksverket
   (Дело C-18/07) (1)

   (2008/C 171/50)

      Език на производството: шведски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-577/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Antwerpen — Белгия) — Rijksdienst voor Pensioenen/Elisabeth Brouwer (Равно третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване — Директива 79/7/ЕИО — Погранични работници — Изчисляване на пенсиите)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Antwerpen — Белгия) — Rijksdienst voor Pensioenen/Elisabeth Brouwer
   (Дело C-577/08) (1)

   (Равно третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване - Директива 79/7/ЕИО - Погранични работници - Изчисляване на пенсиите)
   2010/C 246/04
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rijksdienst voor Pensioenen

      Ответник: Elisabeth Brouwer

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeidshof te Antwerpen — Тълкуване на член 4, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, 1979 г., стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192) — Национално законодателство, в което във връзка с изчисляването на пенсията за осигурителен стаж на пограничните заети лица се предвиждат предварително определени и фиктивни надници в по-нисък размер за жените отколкото за мъжете

      Диспозитив

   Член 4, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване не допуска национална правна уредба, по силата на която за периода от 1984 г. до 1994 г. изчисляването на пенсиите за осигурителен стаж и старост на пограничните работници жени за еднаква заетост или за заетост при равна стойност се основава на фиктивни и/или предварително определени надници, по-ниски от тези на пограничните работници мъже.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-681/13: Решение на Съда (първи състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Diageo Brands BV/Симирамида-04 ЕООД (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (EО) № 44/2001 — Признаване и изпълнение на решенията — Основания за отказ — Нарушаване на обществения ред в държавата, в която се иска признаване — Решение, постановено от съд на друга държава членка, което противоречи на правото на Съюза в областта на марките — Директива 2004/48/ЕО — Спазване на правата върху интелектуална собственост — Съдебни разноски)

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/6

         Решение на Съда (първи състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Diageo Brands BV/Симирамида-04 ЕООД
   (Дело C-681/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (EО) № 44/2001 - Признаване и изпълнение на решенията - Основания за отказ - Нарушаване на обществения ред в държавата, в която се иска признаване - Решение, постановено от съд на друга държава членка, което противоречи на правото на Съюза в областта на марките - Директива 2004/48/ЕО - Спазване на правата върху интелектуална собственост - Съдебни разноски))
   (2015/C 311/07)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Diageo Brands BV

      Ответник: Симирамида-04 ЕООД

      Диспозитив

               1)

               Член 34, точка 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела следва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че съдебно решение, постановено в дадена държава членка, противоречи на правото на Съюза, не е основание това решение да не бъде признато в друга държава членка, с мотива че то нарушава обществения ред на тази държава, когато грешката при прилагането на правото, на която е извършено позоваване, не съставлява явно нарушение на правна норма — считана за съществена в правния ред на Съюза, а следователно и в правния ред на държавата членка, в която се иска признаването — или на право, което е признато като основно в тези правопорядъци. Случаят не е такъв, когато е допусната грешка, засягаща прилагането на разпоредба като член 5, параграф 3 от Директива 89/104 на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките, изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година.
               При проверката на евентуалното наличие на явно нарушение на обществения ред на държавата, в която се иска признаването, съдът на тази държава трябва да вземе предвид обстоятелството — освен ако не са налице особени обстоятелства, които правят прекалено трудно или невъзможно използването на способите за съдебна защита в държавата членка, в която е постановено решението — че правните субекти трябва да използват всички налични способи за съдебна защита в тази държава членка, за да възпрепятстват последващото нарушаване на обществения ред.

               2)

               Член 14 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост следва да се тълкува в смисъл, че се прилага към съдебните разноски, направени от страните във връзка с предявен в дадена държава членка иск за обезщетение за вреди, причинени вследствие на извършено в друга държава членка изземване, чиято цел е да се предотврати нарушение на право върху интелектуална собственост, като в хода на производството по този иск за обезщетение се поставя въпросът за признаването на постановено в другата държава членка съдебно решение, с което се установява незаконосъобразността на това изземване.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело T-140/17: Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kampete/Съвет

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/31

         Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kampete/Съвет
   (Дело T-140/17)
   (2017/C 129/46)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ilunga Kampete (Киншаса, Демократична република Конго) (представител: O. Okito, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) 2016/2230 за изпълнение на Решение 2016/2231/ОВППС на Съвета от 12 декември 2016 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго и за изменение на Решение 2010/788/ОВППС, в частта, която се отнася до г-н Ilunga Kampete,

               —

               да осъди Съвета да понесе наред със собствените си разноски и разноските на жалбоподателя и на всички встъпили страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-139/17, Kibelisa/Съвет.


title: Дело C-127/08: Решение на Съда (голям състав) от 25 юли 2008 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Irlande) — Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska/Minister for Justice, Equality and Law Reform (Директива 2004/38/ЕО — Право на гражданите на Съюза и на членовете на тяхното семейство да се движат и да пребивават свободно на територията на държава-членка — Членове на семейството, граждани на трета страна — Граждани на трета страна, влезли в приемащата държава-членка преди да станат съпрузи на гражданин на Общността)

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/4

         Решение на Съда (голям състав) от 25 юли 2008 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Irlande) — Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska/Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (Дело C-127/08) (1)

   (Директива 2004/38/ЕО - Право на гражданите на Съюза и на членовете на тяхното семейство да се движат и да пребивават свободно на територията на държава-членка - Членове на семейството, граждани на трета страна - Граждани на трета страна, влезли в приемащата държава-членка преди да станат съпрузи на гражданин на Общността)
   (2008/C 236/07)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Ireland
   Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

      Ответник: Minister for Justice, Equality and Law Reform
   Предмет
   Преюдициално запитване — High Court, Ирландия — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Съпруг, гражданин на трета държава — Национална правна уредба на приемащата държава-членка, която поставя правото на пребиваване на членовете на семейството в зависимост от предварително законно пребиваване в друга държава-членка
   Диспозитив

               1)

               Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, не допуска правна уредба на държава-членка, която изисква от гражданина на трета страна, съпруг на гражданин на Съюза, пребиваващ в тази държава-членка, на която не е гражданин, преди неговото пристигане в приемащата държава-членка да е пребивавал законно в друга държава-членка, за да се ползва от разпоредбите на тази директива.

               2)

               Член 3, параграф 1 от Директива 2004/38 трябва да се тълкува в такъв смисъл, че гражданин на трета страна, съпруг на гражданин на Съюза, пребиваващ в държава-членка, на която не е гражданин, който придружава или се присъединява към този гражданин на Съюза, се ползва от разпоредбите на посочената директива, независимо от мястото и от датата на сключването на техния брак, както и от начина, по който този гражданин на трета страна е влязъл в приемащата държава-членка.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело T-252/14: Определение на Общия съд от 8 септември 2015 г. — Chemo Ibérica/СХВП — Novartis (EXELTIS)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/58

         Определение на Общия съд от 8 септември 2015 г. — Chemo Ibérica/СХВП — Novartis (EXELTIS)
   (Дело T-252/14) (1)

   (2015/C 381/73)
   Език на производството: испански
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело C-13/15: Определение на Съда (шести състав) от 8 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Наказателно производство срещу Cdiscount SA (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 2005/29/ЕО — Защита на потребителите — Нелоялни търговски практики — Намаление на цени — Маркиране или отбелязване на референтната цена)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/9

         Определение на Съда (шести състав) от 8 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Наказателно производство срещу Cdiscount SA
   (Дело C-13/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 2005/29/ЕО - Защита на потребителите - Нелоялни търговски практики - Намаление на цени - Маркиране или отбелязване на референтната цена))
   (2015/C 398/11)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страна в главното производство

   Cdiscount SA

      Диспозитив

   Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национални разпоредби като разглежданите в главното производство, които предвиждат обща забрана, без във всеки отделен случай да се прави оценка, въз основа на която да се установи, че обявленията за ценово намаление, на които при маркирането или отбелязването на цените не е посочена референтната цена, представляват нелоялна практика, доколкото тези разпоредби преследват цели, свързани със защитата на потребителите. Запитващата юрисдикция следва да прецени дали е такъв случаят в главното производство.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело T-15/14: Жалба, подадена на 6 януари 2014 г. — Simet/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/51

         Жалба, подадена на 6 януари 2014 г. — Simet/Комисия
   (Дело T-15/14)
   2014/C 52/100
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Simet SpA (Rossano Calabro, Италия) (представители: A. Clarizia и P. Clarizia, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 2 октомври 2013 г. — C(2013) 6251 окончателен — относно производство по член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 62 от Споразумението за Европейско икономическо пространство — държавна помощ SA.33.037 (2012/C) — Италия — Обезщетение за SIMET S.p.A. за извършване на обществена транспортна услуга от 1987 г. до 2003 г.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Комисията от 2 октомври 2013 г. — C(2013) 6251 окончателен, според което заплащането на обезщетение на SIMET, присъдено с решение на Consiglio di Stato и съобщено на италианските органи, представлявало държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС и тази мярка не била освободена от задължението за предварително съобщаване на основание член 17, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1191/69.
   В това отношение SIMET посочва, че спорът, по който се е произнесъл националният съд, се отнася до обезщетение за вреди, претърпени от жалбоподателя поради незаконосъобразност на актове на Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (MIT) [министерство на инфраструктурата и транспорта] във връзка с обществена услуга — междурегионален транспорт по шосе в периода от 1987 г. до 2003 г., включително.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага следните правни основания.

               1.

               Несъвместимост на вътрешната правна уредба, въз основа на която MIT е уредило търговската дейност на SIMET през разглеждания в решението на Consiglio di Stato период с Регламент (ЕИО) № 1191/69, който вследствие на измененията, въведени с Регламент (ЕИО) № 1893/91, забранява на държавите членки да въвеждат задължение за обществена услуга за предприятията, които подобно на SIMET осъществяват услуги по междурегионален автобусен превоз на пътници;

               2.

               За разлика от твърдяното от Комисията SIMET подлежи на задължение за обществена услуга, тъй като съответните актове за предоставяне на концесия, приети от MIT, за доставка на междурегионален автобусен транспорт на пътници съгласно изискванията на италианското законодателство лишават SIMET от автономия при осъществяване на дейността на предприятието, която е пряко ръководена и наложена от администрацията;

               3.

               Нарушаване на принципите за обезщетяване на вредите, претърпени от частноправни субекти поради нарушение на правото на ЕС, принципи, въз основа на които ако дадена държава членка приеме административен акт от нейната компетентност в противоречие с правото на Съюза, същата е длъжна да плати обезщетение за своя сметка в полза на адресата на акта, след като бъде установена незаконосъобразността на последния;

               4.

               При всички положения никаква държавна помощ не е била предоставена на SIMET, тъй като методът на определяне на размера на обезщетението за вреди чрез препращане към критериите на Регламент (ЕИО) № 1191/69 във връзка с дейностите за транспорт по шосе, обременени от задължение за обществена услуга, извършени в периода 1987—2003 г. изключва всякакъв риск от свърхобезщетяване в полза на SIMET и представлява само насрещна престация за допълнителните разходи, понесени от дружеството при изпълнението на посочени задължения, наложени по незаконосъобразен начин.


title: Дело T-68/10: Решение на Общия съд от 14 юни 2011 г. — Sphere Time/СХВП — Punch (прикрепен към каишка часовник) (Промишлен дизайн на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ прикрепен към каишка часовник — Предходен промишлен дизайн — Оповестяване на предходния промишлен дизайн — Оригиналност — Злоупотреба с власт — Членове 4, 6, 7 и 61—63 от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/15

         Решение на Общия съд от 14 юни 2011 г. — Sphere Time/СХВП — Punch (прикрепен към каишка часовник)
   (Дело T-68/10) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ прикрепен към каишка часовник - Предходен промишлен дизайн - Оповестяване на предходния промишлен дизайн - Оригиналност - Злоупотреба с власт - Членове 4, 6, 7 и 61—63 от Регламент (ЕО) № 6/2002)
   2011/C 219/19
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sphere Time (Windhof, Люксембург) (представители: C. Jäger, N. Gehlsen и M.-C. Simon, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Punch SAS (Ница, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на трети апелативен състав на СХВП от 2 декември 2009 г. (преписка R 1130/2008-3) относно производство по обявяване на недействителност между Punch SAS и Sphere Time.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Sphere Time да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-217/15: Решение на Общия съд от 30 ноември 2016 г. — Fiesta Hotels & Resorts/EUIPO — Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA“ — По-ранно национално търговско наименование „GRAND HOTEL PALLADIUM“ — Относително основание за отказ — Използване в процеса на търговията на знак с по-голямо значение от местното — Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/24

         Решение на Общия съд от 30 ноември 2016 г. — Fiesta Hotels & Resorts/EUIPO — Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
   (Дело T-217/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA“ - По-ранно национално търговско наименование „GRAND HOTEL PALLADIUM“ - Относително основание за отказ - Използване в процеса на търговията на знак с по-голямо значение от местното - Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 022/30)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ибиса, Испания) (представител: J.-B. Devaureix, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Residencial Palladium, SL (Ибиса, Испания) (представител: D. Solana Giménez, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2015 г. (преписка R 2391/2013-2), свързано с производство за обявяване на недействителност със страни Residencial Palladium и Fiesta Hotels & Resorts

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Fiesta Hotels & Resorts, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 205, 22.6.2015 г.


title: Дело C-351/17: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 12 юни 2017 г. — Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl

text:
               2.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 330/5

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 12 юни 2017 г. — Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl
   (Дело C-351/17)
   (2017/C 330/06)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Autolinee Toscane SpA

      Ответник: Mobit Soc.cons.arl

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007 (1) (по-специално по отношение на предвидената в букви б) и г) забрана за участието на вътрешен оператор в конкурентни тръжни процедури extra moenia) да се прилага и по отношение на обществени поръчки, възложени преди влизането в сила на този регламент?

               2)

               Попада ли по принцип в обхвата на понятието „вътрешен оператор“ — по смисъла на посочения регламент и евентуално по аналогия на съдебната практика във връзка с института на „in house providing“ (вътрешно възлагане) — юридическо лице на публичното правно, на което пряко са възложени услуги за местен транспорт от страна на държавен орган, при положение че лицето е пряко свързано с държавния орган от гледна точка на организацията и контрола и капиталът му е собственост на държавата (изцяло или пропорционално с други публични органи)?

               3)

               При наличието на договор с пряко възлагане на услуги, който попада в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1370/2007, представлява ли фактът, че след възлагането въпросният държавен орган създава публичен административен орган с организационни правомощия по отношение на въпросните услуги (като държавата си запазва изключителното правомощие да се разпорежда с възлагането на услуги) — орган, който не упражнява никакъв „аналогичен контрол“ върху прякото възлагане на услуги — обстоятелство, което може да е причина режимът по член 5, параграф 2 от Регламента да не се прилага по отношение на въпросния договор за възлагане?

               4)

               В несъответствие ли е договор с пряко възлагане, чийто краен срок е след датата на тридесетгодишния краен срок — 3 декември 2039 г. (считано от датата на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 1370/2007), с принципите, залегнали в член 5 и член 8, параграф 3 от Регламента, или въпросният недостатък трябва да се счита за автоматично отстранен от правна гледна точка поради мълчаливо намаляване ex lege (член 8, параграф 3, втора алинея) на този тридесетгодишен срок?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година, с който се създава обща правна рамка за обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 107/70 на Съвета (ОВ L 315, 2007 г., стр. 1).


title: Дело T-423/08: Решение на Общия съд от 24 март 2010 г. — Inter-Nett 2000/СХВП — Unión de Agricultores (HUNAGRO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка на фигуративна марка на Общността HUNAGRO — По-ранна фигуративна марка на Общността UNIAGRO — Частичен отказ на регистрация — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 12, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 12, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/32

         Решение на Общия съд от 24 март 2010 г. — Inter-Nett 2000/СХВП — Unión de Agricultores (HUNAGRO)
   (Дело T-423/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка на фигуративна марка на Общността HUNAGRO - По-ранна фигуративна марка на Общността UNIAGRO - Частичен отказ на регистрация - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 12, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 12, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 134/54
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Inter-Nett 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Inter-Nett 2000 kft) (Mόr, Унгария) (представител: E. Petruska, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално P. Sipos, впоследствие P. Sipos и O. Montalto)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Unión de Agricultores, SA (El Ejido, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 22 юли 2008 г. (преписка R 71/2008-2) относно производство по възражение между Unión de Agricultores, SA и Inter-Nett 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Inter-Nett 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Inter-Nett 2000 kft) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело C-97/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Sibiu (Румъния) на 27 февруари 2013 г. — Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/9

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Sibiu (Румъния) на 27 февруари 2013 г. — Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-97/13)
   2013/C 129/16
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Sibiu

      Страни в главното производство

      Ищец: Silvia Georgiana Câmpean

      Ответници: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Преюдициални въпроси

               1.

               Противоречи ли съдържащата се в Закон № 9/2012 правна уредба на разпоредбите на член 110 ДФЕС и действително ли е приета явно дискриминационна мярка?

               2.

               Член 110 от ДФЕС трябва ли да се тълкува в смисъл, че той не допуска правна уредба като съдържащата се в Закон 9/2012 (в първоначалната му редакция [)], с която се въвежда такса за замърсяващите емисии, ако тази мярка по налагане на таксата е уредена по начин, по който тя възпрепятства пускането в движение в съответната държава членка на леки коли втора употреба, закупени в други държави членки, без същевременно обаче да възпрепятства закупуването на националния пазар на леки коли втора употреба със същата възраст и със същата степен на овехтяване?


title: Дело C-563/15: Иск, предявен на 4 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/21

         Иск, предявен на 4 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-563/15)
   (2016/C 016/27)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin и E. Sanfrutos Cano)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви във връзка със следните депа: Torremolinos (Малага); Torrent de S’Estret (Andratx, Майорка); Hoya de la Yegua de Arriba (Yaiza, Ланзароте); Barranco de Butihondo (Pájara, Фуертевентура); La Laguna-Tiscamanita (Tuineje, Фуертевентура); Lomo Blanco (Antigua, Фуертевентура); Montaña de Amagro (Galdar, Гран Канария); Franja Costera de Botija (Galdar, Гран Канария); Cueva Lapa (Galdar, Гран Канария); La Colmena (Santiago del Teide, Тенерифе); Montaña Los Giles (La Laguna, Тенерифе); Las Rosas (Güimar, Тенерифе); Barranco de Tejina (Guía de Isora, Тенерифе); Llano de Ifara (Granadilla de Abona, Тенерифе); Barranco del Carmen (Sta. Cruz de la Palma, Ла Палма); Barranco Jurado (Tijarafe, Ла Палма); Montaña Negra (Puntagorda, La Palma); Lomo Alto (Fuencaliente, Ла Палма); Arure/Llano Grande (Valle Gran Rey, Ла Гомера); El Palmar — Taguluche (Hermigua, Ла Гомера); Paraje de Juan Barba (Alajeró, Ла Гомера); El Altito (Valle Gran Rey, Ла Гомера); Punta Sardina (Agulo, Ла Гомера); Los Llanillos (La Frontera, Ел Хиеро); Faro de Orchilla (La Frontera, Ел Хиеро); Montaña del Tesoro (Valverde, Ел Хиеро); Arbancón; Galve de Sorbe; Hiendelaencina; Tamajón; El Casar; Cardeñosa (Авила); Miranda de Ebro (Бургос); Poza de la Sal (Бургос); Acebedo (Леон); Bustillo del Páramo (Леон); Cármenes (Леон); Gradefes (Леон); Noceda del Bierzo (Леон); San Millán de los Caballeros (Леон); Santa María del Páramo (Леон); Villaornate и Castro (Леон); Cevico de la Torre (Паленсиа); Palencia (Паленсиа); Ahigal de los Aceiteros (Саламанка); Alaraz (Саламанка); Calvarrasa de Abajo (Саламанка); Hinojosa de Duero (Саламанка); Machacón (Саламанка); Palaciosrubios (Саламанка); Peñaranda de Bracamonte (Саламанка); Salmoral (Саламанка); Tordillos (Саламанка); Basardilla (Сеговия); Cabezuela (Сеговия); Almaraz del Duero (Замора), Cañizal (Замора); Casaseca de las Chanas (Замора); La Serratilla (Абанийа); Las Rellanas (Сантомера) и El Labradorcico (Águilas), че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по членове 13 и 15 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Нарушение на член 13 от Директивата:
               Член 13 от Директива 2008/98 гласи, че държавите членки трябва да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че управлението на отпадъците се извършва, без да се застрашава човешкото здраве и без да се вреди на околната среда. Информацията, с която разполага Комисията, потвърждава, че към датата на допълнителното мотивирано становище съществуват 61 незаконни депа, които не са били затворени или санирани. Това положение през продължителен период от време неминуемо води до значително увреждане на околната среда. Ето защо Комисията заключава, че във връзка с всяко едно от тези депа Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по силата на член 13 от Директива 2008/98.

               2.

               Нарушение на член 15 от Директивата:
               Първият параграф на член 15 от Директива 2008/98 задължава държавите членки да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че всеки първоначален причинител на отпадъци или друг притежател извършва самостоятелно третирането на отпадъците или поверява третирането на търговец, организация или предприятие, извършващи дейности по третиране на отпадъци, или третирането се организира от частна или обществена организация за събиране на отпадъци, в съответствие с членове 4 и 13 от същата директива. Наличието понастоящем на 61 незаконни депа, които продължават да съществуват, без да са затворени или санирани, позволява на Комисията да заключи, че испанските власти не са приели всички изисквани с тази разпоредба мерки, тъй като през продължителен период от време посочените власти не са попречили на незаконното съхраняване на отпадъци в посочените депа и следователно не са гарантирали, че посочените отпадъци ще бъдат третирани в съответствие с предвиденото.


title: Дело C-344/10 P: Жалба, подадена на 8 юли 2010 г. от Freixenet, SA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 27 април 2010 г. по дело T-109/08, Freixenet/СХВП

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/8

         Жалба, подадена на 8 юли 2010 г. от Freixenet, SA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 27 април 2010 г. по дело T-109/08, Freixenet/СХВП
   (Дело C-344/10 P)
   ()
   2010/C 274/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Freixenet, SA (представители: F. de Visscher, E. Cornu и D. Moreau, avocats)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               като главно искане, да се отмени решението на Общия съд от 27 април 2010 г., както и решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 октомври 2007 г. и да се постанови, че заявката за марка на Общността № 32 532 отговаря на условията, за да бъде публикувана съгласно член 40 от Регламент № 40/94 [понастоящем член 39 от Регламент № 207/2009],

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени решението на Общия съд от 27 април 2010 г.,

               —

               във всички случаи да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
   С първото правно основание той изтъква главно нарушение на правото на защита и на правото на справедлив съдебен процес, на член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, на член 73, второ изречение и член 38, параграф 3 от регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1) [понастоящем член 75, второ изречение и член 37, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (2)].
   Първата част от това правно основание се отнася до неспазването на принципа на състезателност. Според жалбоподателя, противно на приетото от Общия съд в обжалваното съдебно решение, в решението, с което е сезиран последният, апелативният състав на СХВП направил нова преценка на отличителния характер на марката на жалбоподателя, без да му позволи да изрази становище по този нов подход. В това отношение изводът на Общия съд относно обосноваността на решението на апелативния състав бил неточен и недостатъчен с оглед на принципа на процесуална добросъвестност и на надлежното спазване на правото на защита. С обжалваното съдебно решение се нарушавали правото на защита и принципът на процесуална добросъвестност и доколкото в него се постановявало, че Службата може да запознае жалбоподателя с някои фактически данни и да го уведоми, че смята да основе решението си за отказ на тези данни, а впоследствие, след като е получила писменото становище на жалбоподателя по тези данни, да реши поне отчасти да не ги взема предвид и да основе решението си на различна от фактическа и концептуална гледна точка преценка, без да предостави възможност на жалбоподателя да представи каквото и да било становище.
   В рамките на втората част от правното основание жалбоподателят изтъква главно нарушение от страна на Общия съд на изискването за мотивиране, доколкото в обжалваното съдебно решение не може да се приеме, че решението на първи апелативен състав — в което не се поясняват доказателствата, на които съставът възнамерява да се основе — съдържа пълни мотиви относно прилагането на член 7, параграф 1, буква б), нито да се постанови, че позоваването на доказателства било излишно, тъй като първи апелативен състав се бил основал на „изведени от практическия опит изводи“. Освен това неяснотата по въпроса на какви факти и доказателства са се основали Службата и Общият съд засягала както правото на защита, така и изискването за мотивиране, уредено в член 73 от посочения Регламент № 40/94.
   В рамките на второто правно основание жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 1, буква б) от посочения Регламент № 40/94. Макар въз основа на съответните материали жалбоподателят да доказал, че заявената марка се състои от комбинация от много характерни елементи, които значително я отличават от другите срещащи се на пазара изображения, Общият съд възприел само неясните и общи възражения на Службата, за да не признае каквато и да е отличителна сила на заявената марка. Общият съд приложил по-строг критерий за преценка на отличителния характер на марката, отколкото в случаите на други, по-традиционни марки. Така с обжалваното съдебно решение се нарушавало правилото за конкретна преценка на отличителната сила на дадена марка. От друга страна, като постановил, че по-голямата част от потребителите не смятат, че оригиналният външен вид на марката е необходим за определяне на произхода на съответното пенливо вино, а предпочитат да се осланят на етикета, Общият съд изключил от защитата формата на опаковката на даден продукт, макар тази възможност да е изрично предвидена в член 4 от посочения по-горе регламент.
   В рамките на третото правно основание дружеството жалбоподател изтъква нарушение от страна на Общия съд на член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94, доколкото в обжалваното съдебно решение се поставя изискването в резултат на използването ѝ заявената марка да е придобила отличителна сила във всяка една от държавите членки на Съюза. Всъщност, като отказал да признае, че марката е придобила отличителна сила в резултат на използването ѝ сред съществена част от заинтересованите среди, а същевременно признал, че марката на жалбоподателя е придобила такава сила поне на територията на Испания, Общият съд издигал правило, което е прекалено строго и неточно спрямо посочения по-горе регламент.

      (1)  ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.

      (2)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело C-251/10 P: Жалба, подадена на 20 май 2010 г. от KEK Diavlos срещу решението, постановено от Общия съд (едноличен състав) на 18 март 2010 г. по дело T-190/07, KEK Diavlos/Европейска комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/14

         Жалба, подадена на 20 май 2010 г. от KEK Diavlos срещу решението, постановено от Общия съд (едноличен състав) на 18 март 2010 г. по дело T-190/07, KEK Diavlos/Европейска комисия
   (Дело C-251/10 P)
   2010/C 195/20
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: KEK Diavlos (представител: Δ. Χατζημιχάλης, Δικηγόρος)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи настоящата жалба по всички пунктове,

               —

               да се отмени, по посочените в жалбата мотиви, обжалваното решение на Общия съд (едноличен състав) от 18 март 2010 г. по дело T-190/07, за да бъде уважена жалбата на дружеството срещу Решение C (2006) 465 окончателен на Комисията от 23 февруари 2006 г. по всички пунктове на жалбата и да се отмени това решение и всеки друг свързан акт/или решение на Комисията,

               —

               да се осъди Европейската комисия, ответник, да заплати съдебните разноски и разходите на нашия адвокат в първоинстанционното и второинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба от 20 май 2010 г. дружеството KEK Diavlos обжалва постановеното от Общия съд (едноличен състав) на 18 март 2010 г. Решение по дело T-190/07 и иска неговата отмяна с цел да бъде уважена жалбата му срещу Решение C(2006) 465 окончателен на Комисията от 23 февруари 2006 г. по всички пунктове и да бъде отменено всяко решение, както и всеки друг свързан акт и/или решение на Комисията.
   Жалбата срещу цитираното по-горе решение има три правни основания, които могат да бъдат обобщени както следва:

               Първото правно основание на жалбата: обжалваното съдебно решение, въз основа на неправилни и недостатъчни мотиви, отхвърля жалбата на дружеството в нейната цялост и всички изложени в нея доводи, докато е следвало тя да бъде уважена в нейната цялост или, ако това не е било направено, частично. По-конкретно, обжалваното съдебно решение изобщо не е съобразено с основния за изхода на спора довод на дружеството, според който нашето дружество е изпълнило своето договорно задължение, състоящо се в издаването на информационни листовки в 1 000 екземпляра (за всеки език), съдържащи цялата информация, необходима за подготовката на учениците за преминаването към еврото, с публикуването на брошура с определен брой страници по този въпрос (приложения viii, ix и x); обжалваното съдебно решение обаче има порок в мотивите по отношение на неговата преценка, свързана с издадените от дружеството информационни бюлетини в съответствие с неговите договорни задължения.

               Второто правно основание за отмяна: обжалваното съдебно решение е опорочено от грешка, състояща се в нарушение на закона, и по-конкретно, на член 48 от Процедурния правилник, доколкото той е отхвърлил предложението на дружеството за представяне на допълнителни доказателства, и по-точно, срока, поискан от дружеството в съдебното заседание за представяне на някои документи, отнасящи се до „нередовности“, за които се твърди, че са установени от Комисията, и следователно датата, на която разглежданите разходи са вписани в счетоводните книги, за да могат да бъдат „признати“ по силата на договора на приложение II към него.

               Третото правно основание за отмяна: обжалваното съдебно решение, постановено от Общия съд (едноличен състав) на 18 март 2010 г. осъжда дружеството неоснователно да заплати съдебните разноски на Комисията, докато то е трябвало той да реши всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски, съгласно член 87, параграф 3, от Процедурния правилник, и в случай че не е постановил това, дружеството е трябвало да бъде осъдено, в качеството му на страна, загубила делото, с оглед на обстоятелствата да заплати само част от съдебните разноски на Комисията.


title: Дело C-319/14: Решение на Съда (пети състав) от 29 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — B&S Global Transit Center BV/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Общността — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Членове 203 и 204 — Режим на външен транзит в Общността — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Членове 365, 366 и 859 — Възникване на митническо задължение — Наличие на отклонение от митническия надзор — Неизпълнение на задължение — Пропуск да се приключи транзитният режим — Извеждане на стоките извън митническата територия на Европейския съюз)

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/4

         Решение на Съда (пети състав) от 29 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — B&S Global Transit Center BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-319/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Членове 203 и 204 - Режим на външен транзит в Общността - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Членове 365, 366 и 859 - Възникване на митническо задължение - Наличие на отклонение от митническия надзор - Неизпълнение на задължение - Пропуск да се приключи транзитният режим - Извеждане на стоките извън митническата територия на Европейския съюз))
   (2015/C 429/05)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: B&S Global Transit Center BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

   Членове 203 и 204 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г., следва да се тълкуват в смисъл, че ако не е изпълнено задължението за представяне на стока, поставена под режим транзит в митническата служба по изпращане, възниква митническо задължение на основание на член 204 от този кодекс, а не на основание на член 203 от посочения кодекс, когато съответната стока е напуснала митническата територия на Европейския съюз и титулярят на посочения режим не е в състояние да представи документите по член 365, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92, в редакцията му след приемането на Регламент (ЕО) № 993/2001 от Комисията от 4 май 2001 г., или по член 366, параграфи 2 и 3 от Регламент № 2454/93, в редакцията му след приемането на Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията от 17 ноември 2008 г.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело C-104/09: Решение на Съда (втори състав) от 30 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Pedro Manuel Roca Álvarez/Sesa Start España ETT SA (Социална политика — Равно третиране на работниците от мъжки и от женски пол — Директива 76/207/ЕИО — Членове 2 и 5 — Право на отпуск на заетите по трудово правоотношение майки — Възможност за ползване от заетата по трудово правоотношение майка или от заетия по трудово правоотношение баща — Незаета по трудово правоотношение майка — Изключване на правото на отпуск на заетия по трудово правоотношение баща)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/8

         Решение на Съда (втори състав) от 30 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Pedro Manuel Roca Álvarez/Sesa Start España ETT SA
   (Дело C-104/09) (1)

   (Социална политика - Равно третиране на работниците от мъжки и от женски пол - Директива 76/207/ЕИО - Членове 2 и 5 - Право на отпуск на заетите по трудово правоотношение майки - Възможност за ползване от заетата по трудово правоотношение майка или от заетия по трудово правоотношение баща - Незаета по трудово правоотношение майка - Изключване на правото на отпуск на заетия по трудово правоотношение баща)
   2010/C 317/14
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pedro Manuel Roca Álvarez

      Ответник: Sesa Start España ETT SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Тълкуване на член 13 ЕО и на Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд (ОВ L 39, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 164), изменена с Директива 2002/73 (ОВ L 269, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 143) — Национално законодателство, което предвижда право на заетата по трудово правоотношение майка на отпуск за кърмене, което може да се ползва от майката или от бащата под формата на намаляване на работното време — Изключване, ако майката не е заета по трудово правоотношение, а бащата е зает по трудово правоотношение — Принцип на равно третиране

      Диспозитив

   Член 2, параграфи 1, 3 и 4, както и член 5 от Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие и на условията на труд трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална мярка като разглежданата в главното производство, която предвижда, че майките, които работят по трудово правоотношение, могат да ползват отпуск под различна форма през първите девет месеца след раждането на детето, докато бащите, които също работят по трудово правоотношение, не могат да ползват този отпуск, освен ако и майката на детето не е заета по трудово правоотношение.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело T-422/09: Решение на Общия съд от 25 май 2011 г. — São Paulo Alpargatas/СХВП — Fischer (BAHIANAS LAS ORIGINALES) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BAHIANAS LAS ORIGINALES“ — По-ранна национална фигуративна марка и по-ранна фигуративна марка на Общността „havaianas“ и по-ранна национална словна марка „HAVAIANAS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/22

         Решение на Общия съд от 25 май 2011 г. — São Paulo Alpargatas/СХВП — Fischer (BAHIANAS LAS ORIGINALES)
   (Дело T-422/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BAHIANAS LAS ORIGINALES“ - По-ранна национална фигуративна марка и по-ранна фигуративна марка на Общността „havaianas“ и по-ранна национална словна марка „HAVAIANAS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 204/38
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: São Paulo Alpargatas, SA (Сао Пауло, Бразилия) (представители: P. Merino Baylos и A. Velázquez Ibáñez, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Enrique Fischer (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: първоначално E. Rasche Aparicio, впоследствие M. de Justo Bailey, avocats)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 август 2009 г. (дело R 1477/2008-2) във връзка с производството по възражение между São Paulo Alpargatas, SA и г-н Enrique Fischer.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 17 август 2009 г. (дело R 1477/2008-2).

               2.

               СХВП понася собствените си съдебни разноски, както и тези на São Paulo Alpargatas, SA.

               3.

               Г-н Enrique Fischer понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г.


title: Съединени дела C-93/13 Р и С-123/13 Р: Решение на Съда (пети състав) от 5 март 2015 г. — Европейска комисия/Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA, Eni SpA и Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA, Eni SpA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на хлоропренов каучук — Правоприемство между производители — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Повторност на нарушението — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/4

         Решение на Съда (пети състав) от 5 март 2015 г. — Европейска комисия/Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA, Eni SpA и Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA, Eni SpA/Европейска комисия
   (Съединени дела C-93/13 Р и С-123/13 Р) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на хлоропренов каучук - Правоприемство между производители - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Повторност на нарушението - Правомощие за пълен съдебен контрол))
   (2015/C 138/03)
   Език на производството: италиански

      Страни

      (C-93/13 P)

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и R. Striani)

      Други страни в производството: Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA, Eni SpA (представители: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante и V. Laroccia, адвокати)

      (C-123/13 P)

      Жалбоподатели: Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA, Eni SpA (представители: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante и V. Laroccia, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и R. Striani)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите по дела C-93/13 P и C-123/13 P.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, свързани с производството по обжалване по дело C-93/13 P.

               3)

               Осъжда Versalis SpA и Eni SpA да заплатят съдебните разноски, свързани с производството по обжалване по дело C-123/13 P.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.

      ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-600/15: Решение на Съда (десети състав) от 8 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Lemnis Lighting BV (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) № 2658/87 — Митнически съюз и обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Позиции 8539, 8541, 8543, 8548 и 9405 — Светодиодни лампи (LED)

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/5

         Решение на Съда (десети състав) от 8 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Lemnis Lighting BV
   (Дело C-600/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) № 2658/87 - Митнически съюз и обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Позиции 8539, 8541, 8543, 8548 и 9405 - Светодиодни лампи (LED))
   (2017/C 038/07)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Lemnis Lighting BV

      Диспозитив

   Ако след преценка от запитващата юрисдикция на всички фактически обстоятелства, с които същата разполага, не следва друго, Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в редакцията му съгласно Регламент (ЕО) № 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че стоки като разглежданите в главното производство светодиодни лампи попадат в позиция 8543 от тази номенклатура.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело T-407/08: Решение на Общия съд от 25 юни 2010 г. — MIP Metro/СХВП — CBT Comunicación Multimedia (Metromeet) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „Metromeet“ — По-ранна национална словна марка „meeting metro“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/40

         Решение на Общия съд от 25 юни 2010 г. — MIP Metro/СХВП — CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)
   (Дело T-407/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „Metromeet“ - По-ранна национална словна марка „meeting metro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 221/64
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: S. Schäffner)

      Другата страна в производството пред апелативния състав на СХВП: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 12 юни 2008 г. (дело R 387/2007-1) относно производство по възражение между MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG и CBT Comunicación Multimedia, SL

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 12 юни 2008 г. (дело R 387/2007-1) относно производство по възражение между MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG и CBT Comunicación Multimedia, SL.

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-36/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Minden (Германия), постъпило на 25 януари 2017 г. — Daher Muse Ahmed/Федерална република Германия

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/15

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Minden (Германия), постъпило на 25 януари 2017 г. — Daher Muse Ahmed/Федерална република Германия
   (Дело C-36/17)
   (2017/C 213/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Minden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Daher Muse Ahmed

      Ответник: Федерална република Германия
   С определение от 5 април 2017 г. Съдът на Европейския съюз (трети състав) постанови, че разпоредбите и принципите на Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (1), уреждащи пряко или непряко сроковете за отправяне на искане за обратно приемане, не са приложими в случай като разглеждания в главното производство, в който гражданин на трета държава е подал молба за международна закрила в държава членка, след като друга държава членка му е предоставила субсидиарна закрила.

      (1)  ОВ L 180, 2013 г., стр. 31 и поправка в ОВ L 49, 2017 г., стр. 50.


title: Дело C-155/16: Определение на председателя на Съда от 8 юли 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation — Франция) — Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt/Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras — Cifog, Association ATM ponte — CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/37

         Определение на председателя на Съда от 8 юли 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation — Франция) — Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt/Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras — Cifog, Association ATM ponte — CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine
   (Дело C-155/16) (1)

   (2016/C 343/50)
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 200, 6.6.2016 г.


title: Дело T-223/10: Определение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Regione Puglia/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Оттегляне на оспорваното дебитно известие — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/21

         Определение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Regione Puglia/Комисия
   (Дело T-223/10) (1)

   (ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Оттегляне на оспорваното дебитно известие - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 331/40
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Regione Puglia (Bari, Италия) (представители: F. Brunelli и A. Aloia, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Prete и A. Steiblytė)

      Предмет

   Искане за отмяна на дебитно известие № 3241001630 от 26 февруари 2010 г. във връзка с Решение C(2009) 10350 на Комисията от 22 декември 2009 година за намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена в съответствие с Решение C(2000) 2349 на Комисията от 8 август 2000 г. за одобрение на оперативната програма POR Puglia за периода 2000 г.—2006 г. на основание на цел № 1.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в настоящото производство и Regione Puglia понася разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело T-341/14: Решение на Общия съд от 28 януари 2016 г. — Klyuyev/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя — Доказване на основателността на включването в списъка)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/37

         Решение на Общия съд от 28 януари 2016 г. — Klyuyev/Съвет
   (Дело T-341/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на името на жалбоподателя - Доказване на основателността на включването в списъка))
   (2016/C 098/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sergiy Klyuyev (Донецк, Украйна) (представители: R. Gherson и T. Garner, solicitors, и B. Kennelly, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Elera-San Miguel Hurtado и J.-P. Hix)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: D. Gauci и T. Scharf)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 66, стр. 26), на Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 66, стр. 1), на Решение (ОВППС) 2015/876 на Съвета от 5 юни 2015 година за изменение на Решение 2014/119 (ОВ L 142, стр. 30) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/869 на Съвета от 5 юни 2015 година за прилагане на Регламент № 208/2014 (ОВ L 142, стр. 1), що се отнася до включването на името на жалбоподателя в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото името на г-н Sergiy Klyuyev е включено в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат тези ограничителни мерки.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, освен своите съдебни разноски, и съдебните разноски на г-н Klyuyev във връзка с искането за отмяна, направено с жалбата.

               4)

               Осъжда г-н Klyuyev да понесе, освен своите съдебни разноски, и съдебните разноски на Съвета във връзка с искането за отмяна, направено с изявлението за изменение на жалбата.

               5)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело T-5/13: Жалба, подадена на 9 януари 2013 г. — Iran Liquefied Natural Gas/Съвет

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/24

         Жалба, подадена на 9 януари 2013 г. — Iran Liquefied Natural Gas/Съвет
   (Дело T-5/13)
   2013/C 55/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Grayston, Solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers и N. Pilkington, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година (2), доколкото обжалваните актове включват жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителните мерки,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на изслушване, тъй като Съветът не е изслушал жалбоподателя и липсват данни, обосноваващи обратното, по-специално във връзка с тежестите, наложени върху текущи договорни задължения.

               2.

               Второто правно основание е изведено от неизпълнение на задължението за уведомяване, тъй като Съветът не е уведомил жалбоподателя за оспорените мерки.

               3.

               Третото правно основание е изведено от непълното на мотивите, тъй като Съветът е представил изложението на мотивите в ограничен обхват, без да отговори на искането за предоставяне на достъп до документи.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита, тъй като не е предоставена възможност на жалбоподателя действително да възрази срещу изводите на Съвета, доколкото жалбоподателят не е получил достъп до тях.

               5.

               Петото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, тъй като противно на твърдението на Съвета жалбоподателят не е дъщерно дружество на National Iranian Oil Company и във всички случаи Съветът не е доказал, че дори жалбоподателят да беше дъщерно дружество на последното, това би предоставило икономическа изгода на иранската държава, която да е в противоречие с целта на оспорваните мерки.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на правото на собственост, тъй като с налагането на мерки, засягащи банковите активи и текущите договорни задължения на жалбоподателя, Съветът е нарушил основното право на собственост, като е приел мерки, чиято пропорционалност не може да бъде обоснована.

      (1)  Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (JO L 282, стр. 16).


title: Дело C-608/11 P: Определение на Съда от 12 юли 2012 г. — Land Wien/Европейска комисия (Обжалване — Ядрена енергетика — Разширяване на атомната електроцентрала Mochovce (Словашка република) — Решение на Комисията за прекратяване на преписката по жалбата — Жалба за отмяна — Отказ на Комисията да предостави исканите документи — Искане за установяване на неправомерно бездействие — Минимални изисквания, установени в член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд — Недопустимост)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/21

         Определение на Съда от 12 юли 2012 г. — Land Wien/Европейска комисия
   (Дело C-608/11 P) (1)

   (Обжалване - Ядрена енергетика - Разширяване на атомната електроцентрала Mochovce (Словашка република) - Решение на Комисията за прекратяване на преписката по жалбата - Жалба за отмяна - Отказ на Комисията да предостави исканите документи - Искане за установяване на неправомерно бездействие - Минимални изисквания, установени в член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд - Недопустимост)
   2012/C 366/37
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Land Wien (представител: W.-G. Schärf, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Patakia, P. Oliver и G. Wilms)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (шести състав) от 20 септември 2011 г. по дело Land Wien/Комисия (T-267/10), с което Общият съд отхвърля жалбата на жалбоподателя, съдържаща, от една страна, искане за отмяна на решение на Комисията от 25 март 2010 г. относно прекратяване на производство по негова жалба във връзка с проект за разширяване на трети и четвърти блок от атомната електроцентрала Mochovce (Словашка република), а от друга страна, искане за установяване на неправомерно бездействие от страна на Комисията по смисъла на член 265 ДФЕС, доколкото на жалбоподателя не са били предоставени всички поискани документи относно този проект в нарушение на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) — Нарушаване на правото на достъп до документи, на член 263, четвърта алинея ДФЕС и на Договора за Евратом

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Land Wien да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.01.2012 г.


title: Дело F-75/07: Иск, предявен на 29 юли 2007 г. — Brown и Volpato/Комисия

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/30

         Иск, предявен на 29 юли 2007 г. — Brown и Volpato/Комисия
   (Дело F-75/07)
   (2007/C 235/55)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Colin Brown (Брюксел, Белгия) и Alberto Volpato (Москва, Русия) [представители: B. Cortese и C. Cortese, avocats]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени решението на Комисията на Европейските общности публикувано в Административни известия № 55-2006 от 17 ноември 2006 г., в частта, в която са повишени ищците в степен AD 9, стъпка 1, в процедурата за повишаване за 2006 г.,

               —

               доколкото e необходимо, да се отменят решенията на Комисията от 23 април 2007 г., в частта, в която се отхвърлят жалбите подадени от ищците,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците, длъжностни лица в Комисията, оспорват решението за тяхното повишаване, в процедурата за повишаване за 2006 г., в степен AD9, нова степен, добавена считано от 1 май 2004 г., между степените AD8 (предишна A7) и AD10 (предишна A6). Те поддържат, че би трябвало да бъдат повишени не в степен AD9, а в степен AD10, така както е било направено в процедурата за повишаване за 2004 г. за длъжностните лица, които като ищците, към 30 април 2004 г., са имали степен A7 и е било възможно да бъдат повишени в следващата, по-висока степен A6.
   Ищците излагат правни основания приличащи много на първото и на третото основание, посочени по дело F-105/06 (1).

      (1)  OВ C 281, 18.11.2006 г., стp. 45.


title: Дело T-216/14: Решение на Общия съд от 28 април 2015 г. — Volkswagen/СХВП („EXTRA“) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „EXTRA“ — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/38

         Решение на Общия съд от 28 април 2015 г. — Volkswagen/СХВП („EXTRA“)
   (Дело T-216/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „EXTRA“ - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 198/51)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представители: U. Sander и J. Eberhardt, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално M. Fischer, впоследствие A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 6 февруари 2014 г. (преписка R 1788/2013-1), относно заявка за регистрация на словния знак „EXTRA“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Volkswagen AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело T-471/04: Решение на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г.  — Karatzoglou/AER (Публична служба — Срочно нает служител — Връщане на Първоинстанционнния съд за ново разглеждане след отмяна — Прекратяване на договора — Задължение за мотивиране — Злоупотреба с власт — Принцип на добра администрация)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г. — Karatzoglou/AER
   (Дело T-471/04) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Връщане на Първоинстанционнния съд за ново разглеждане след отмяна - Прекратяване на договора - Задължение за мотивиране - Злоупотреба с власт - Принцип на добра администрация)
   (2009/C 19/43)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Georgios Karatzoglou (Préveza, Гърция) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска агенция за възстановяване (ЕАВ) (представители: S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение на ЕАВ от 26 февруари 2004 г., с което се прекратява договора за назначаване на жалбоподателя.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Georgios Karatzoglou и Европейската агенция за възстановяване (ЕАВ) понасят поотделно направените от тях съдебни разноски пред Съда и Първоинстанционния съд.

      (1)  ОВ C 57, 5.3.2005 г.


title: Дело F-8/13: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 26 март 2014 г.  — CP/Парламент (Публична служба  — Длъжностно лице  — Началник на отдел  — Пробен период  — Неутвърждаване на лице на длъжност „началник отдел“   — Преназначаване на длъжност без ръководни функции  — Вътрешни правила на Парламента)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/56

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 26 март 2014 г. — CP/Парламент
   (Дело F-8/13) (1)

   ((Публична служба - Длъжностно лице - Началник на отдел - Пробен период - Неутвърждаване на лице на длъжност „началник отдел“ - Преназначаване на длъжност без ръководни функции - Вътрешни правила на Парламента))
   2014/C 142/75
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CP (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Парламент (представители: O. Caisou-Rousseau и V. Montebello-Demogeot)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за неутвърждаване на жалбоподателя на длъжност „началник отдел“ и за преместването му в Генералната дирекция за вътрешни политики

      Диспозитив

   реши:

               1)

               Отменя решението от 23 март 2012 г., с което Европейският парламент не утвърждава CP на длъжността „началник отдел“ и премества длъжността му в Генералната дирекция „Вътрешни политики на Съюза“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от CP.

      (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г., стр. 39


title: Дело T-93/13: Определение на Общия съд от 8 май 2015 г. — Обединено кралство/ЕЦБ

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/25

         Определение на Общия съд от 8 май 2015 г. — Обединено кралство/ЕЦБ
   (Дело T-93/13) (1)

   (2015/C 228/34)
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело C-201/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Holger Schlosser и Nicole Schlosser/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/11

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Holger Schlosser и Nicole Schlosser/TUIfly GmbH
   (Дело C-201/17)
   (2017/C 231/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищци: Holger Schlosser, Nicole Schlosser

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: Какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: Предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-778/15: Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — It Works/СХВП — KESA Holdings Luxembourg (IT it WORKS)

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/21

         Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — It Works/СХВП — KESA Holdings Luxembourg (IT it WORKS)
   (Дело T-778/15)
   (2016/C 090/29)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: It Works S.A. (Краков, Полша) (представител: J. Aftyka, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: KESA Holdings Luxembourg Sàrl (Люксембург, Люксембург)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „IT it WORKS“ — заявка за регистрация № 10 359 222

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 26.10.2015 г. по преписка R 2106/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение по отношение на услугите, за които възражението е уважено,

               —

               да отмени решението на отдела по споровете от 17.6.2014 г. в производство по възражение № B 001988727 по отношение на услугите, за които възражението е уважено,

               —

               да върне делото на СХВП, която да измени решението по същество и да регистрира марка на Общността № 010359222 за всички обхванати услуги, без да се засягат неоспорените,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски по производствата пред отдела по споровете, апелативния състав и Общия съд.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-19/15: Решение на Съда (трети състав) от 14 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Landgericht München I — Германия) — Verband Sozialer Wettbewerb eV/Innova Vital GmbH (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Регламент (ЕО) № 1924/2006 — Хранителни и здравни претенции за храните — Член 1, параграф 2 — Обхват — Храни, които следва да бъдат доставяни като такива на крайния потребител — Претенции, включени в съобщение с търговска цел, адресирано само до здравни специалисти)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/10

         Решение на Съда (трети състав) от 14 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Landgericht München I — Германия) — Verband Sozialer Wettbewerb eV/Innova Vital GmbH
   (Дело C-19/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Регламент (ЕО) № 1924/2006 - Хранителни и здравни претенции за храните - Член 1, параграф 2 - Обхват - Храни, които следва да бъдат доставяни като такива на крайния потребител - Претенции, включени в съобщение с търговска цел, адресирано само до здравни специалисти))
   (2016/C 335/13)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht München I

      Страни в главното производство

      Ищец: Verband Sozialer Wettbewerb eV

      Ответник: Innova Vital GmbH

      Диспозитив

   Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕС) № 1047/2012 на Комисията от 8 ноември 2012 година, трябва да се тълкува в смисъл, че хранителните или здравните претенции, включени в съобщение с търговска цел, което се отнася до храна, предназначена да бъде доставяна като такава на крайния потребител, попадат в обхвата на този регламент и когато това съобщение е адресирано не до крайния потребител, а само до здравни специалисти.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело T-220/15: Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — Beele Engineering/СХВП (WE CARE)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/19

         Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — Beele Engineering/СХВП (WE CARE)
   (Дело T-220/15)
   (2015/C 228/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Beele Engineering BV (Аалтен, Нидерландия) (представител: M. Ring, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка със словните елементи „WE CARE“ — заявка за регистрация № 12 610 143

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 15 януари 2015 г. по преписка R 1424/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-542/09: Иск, предявен на 18 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/31

         Иск, предявен на 18 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-542/09)
   2010/C 63/50
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Rozet и M. van Beek)

      Ответник: Кралство Нидерландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като изисква от работниците мигранти и от издържаните от тях членове на семействата им да отговарят на условието за пребиваване (правилото „3 години от 6“), за да имат права по WSF (1) за финансиране на обучението в чужбина, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 45 ДФЕС и по член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 (2),

               —

               да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Тъй като все още не е приела всички необходими мерки за отпадане на условието за пребиваване (правилото „3 години от 6“), на което работниците мигранти и издържаните от тях членове на семействата им трябва да отговарят, за да могат да имат права по WSF за финансиране на обучението в чужбина, Комисията достига до заключението, че Нидерландия не е изпълнила задълженията си по член 45 ДФЕС и по Регламент № 1612/68.

      (1)  Wet Studiefinanciering 2000 (Закон за финансиране на обучението).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11).