title: Дело C-535/07: Решение на Съда (втори състав) от 14 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директиви 79/409/ЕИО и 92/43/ЕИО — Опазване на дивите птици — Неправилно определяне и недостатъчна правна защита на специалните защитени зони)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/3

         Решение на Съда (втори състав) от 14 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-535/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директиви 79/409/ЕИО и 92/43/ЕИО - Опазване на дивите птици - Неправилно определяне и недостатъчна правна защита на специалните защитени зони)
   2010/C 346/04
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Sauer и D. Recchia)

      Ответник: Република Австрия (представители: E. Riedl, E. Pürgy и K. Drechsel)

      Страна, встъпила в производството в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Möller)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77) и на член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109) — Неопределяне като специална защитена зона на подходяща територия за запазването на определени видове птици („Hanság“) и неправилно определяне на друга територия („Niedere Tauern“) — Непредоставяне на вече определените специални защитени зони на правна защита в съответствие с произтичащите от общностното право изисквания

      Диспозитив

               1.

               Като:

                           —

                           не е извършила правилно според орнитоложките критерии класификацията като специална защитена зона на територията Hanság в провинция Бургенланд и установяването на границите на специалната защитена зона Niedere Tauern в провинция Щирия съгласно член 4, параграф 1 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици, и

                           —

                           не е предоставила на специалните защитени зони Maltsch, Wiesengebiete im Freiwald, Pfeifer Anger, Oberes Donautal и Untere Traun в провинция Горна Австрия, както и на специалната защитена зона Verwall в провинция Форарлберг, правна защита в съответствие с изискванията на член 4 от Директивата 79/409 и на член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,
                           Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тези разпоредби.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия, Република Австрия и Федерална република Германия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 51, 23.02.2008 г.


title: Дело T-328/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Mareggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo и др./Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/38

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Mareggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo и др./Комисия
   (Дело T-328/08)
   (2008/C 272/76)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподатели: Mareggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo Soc. coop. (Vibo Valentia, Италия), De Leonardo (Vibo Valentia, Италия), Finelli (Vibo Valentia, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело T-819/14: Определение на Общия съд от 20 април 2016 г. — Международен център за изследване на малцинствата и културните взаимодействия/Комисия (Жалба за отмяна — Договор относно финансова помощ от Съюза в полза на проект за повишаване на ефективността на антидискриминационните закони (проект GendeRace) — Дебитно известие — Необжалваем акт — Акт, който се вписва в контекста на чисто договорно правоотношение и е неотделим от него — Недопустимост)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/20

         Определение на Общия съд от 20 април 2016 г. — Международен център за изследване на малцинствата и културните взаимодействия/Комисия
   (Дело T-819/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Договор относно финансова помощ от Съюза в полза на проект за повишаване на ефективността на антидискриминационните закони (проект GendeRace) - Дебитно известие - Необжалваем акт - Акт, който се вписва в контекста на чисто договорно правоотношение и е неотделим от него - Недопустимост))
   (2016/C 222/24)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: Фондация „Международен център за изследване на малцинствата и културните взаимодействия“ (София, България) (представител: Хр. Христев, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Di Paolo и В. Соловейчик)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на акта на Комисията, съдържащ се в писмо от 22 август 2014 г., с което се съобщава за приключването на одит и за спирането на събирането на обезщетение за вреди по споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ за проект, и от друга страна, на издаденото от Комисията и приложено към това писмо дебитно известие за възстановяване на сумата 34 070,16 EUR, изплатена на жалбоподателя по същия проект

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Съединени дела C-622/10 и C-623/10: Определение на председателя на Съда от 7 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Namur, Белгия) — Rémi Paquot (C-622/10), Adrien Daxhelet (C-623/10)/État belge — SFP Finances

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/23

         Определение на председателя на Съда от 7 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Namur, Белгия) — Rémi Paquot (C-622/10), Adrien Daxhelet (C-623/10)/État belge — SFP Finances
   (Съединени дела C-622/10 и C-623/10) (1)

   2011/C 232/39
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-196/14: Жалба, подадена на 24 март 2014 г.  — Swedish Match North Europe/СХВП — Skruf Snus ( „пакети за емфие“ )

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/33

         Жалба, подадена на 24 март 2014 г. — Swedish Match North Europe/СХВП — Skruf Snus („пакети за емфие“)
   (Дело T-196/14)
   2014/C 151/43
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Swedish Match North Europe AB (Стокхолм, Швеция) (представители: H. Wistam и L. Holm, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Skruf Snus AB (Стокхолм, Швеция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 декември 2013 година, постановено по преписка R 1803/2012-3,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн за стоката „пакети за емфие“ — регистрация № 1265805-0010.

      Притежател на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: твърди се, че промишленият дизайн няма индивидуален характер.

      Решение на отдела по отмяна: уважава искането за обявяване на недействителност на оспорения регистриран промишлен дизайн на Общността.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Изложени правни основания: нарушение на член 6 от регламента относно промишления дизайн на Общността.


title: Дело T-165/16: Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Ryanair и Airport Marketing Services/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/24

         Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Ryanair и Airport Marketing Services/Комисия
   (Дело T-165/16)
   (2016/C 222/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия), Airport Marketing Services Ltd (Дъблин) (представители: G. Berrisch, E. Vahida и I. Metaxas-Maragkidis, lawyers, и B. Byrne, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 1, параграф 4 и членове 2—4 oт Решение (ЕС) 2016/287 на Комисията от 15 октомври 2014 година относно държавните помощи SA.26500 — 2012/C (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), предоставени от Германия на Flughafen Altenburg-Nobitz GmbH и на Ryanair Ltd (OВ L 59, стp.22); и

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушаване с решението на член 41 oт Хартата на Европейския съюз за основните права на принципа на добрата администрация и на правото на жалбоподателите на защита, тъй като Комисията не е разрешила достъпа на жалбоподателите до преписката по разследването и ги е поставила в положение, в което те не са могли ефективно да изложат становищата си.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията не доказала, че е налице избирателност.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията погрешно е заключила, че договореностите между летището и жалбоподателите предоставя на жалбоподателите предимство. Комисията неправилно е отказала да приеме сравнителния анализ, предоставен от жалбоподателите и е допуснала явни грешки в преценката и пропуск да посочи мотиви в своя анализ на рентабилността, като не е определила правилно стойността на маркетинговите услуги, предоставяни по силата на договореностите за маркетингови услуги; погрешно е отхвърлила основанието, на което почива решението за закупуване на маркетингови услуги; погрешно е отхвърлила възможността част от маркетинговите услуги да са били закупени за целите на общ интерес; основала е изводите си на непълни, недостоверни и неточни данни за изчисляване на рентабилността; и погрешно е пренебрегнала по-големите ползи от споразумението за летищни услуги на летището с Ryanair.

               4.

               Четвъртото основание е изведено, при условията на евентуалност, от нарушение на член 107, параграф 1 и член 108, параграф 2 ДФЕС, доколкото Комисията е допуснала явна грешка в преценката и грешка в правото, като е установила, че помощта за Ryanair и AMS е била равностойна на съвкупните маржови загуби на летището (както те са изчислени от Комисията), а не на действителната печалба за Ryanair и AMS. Комисията трябвало да проучи доколко от твърдяната печалба действително са се възползвали пътниците на Ryanair. Също така тя не предоставила количествено изражение на каквото и да е конкурентно предимство на Ryanair, произтичащо от твърдяната помощ, и не могла да обоснове по подходящ начин с какво определеният в решението като подлежащ на възстановяване размер на помощта е необходим, за да се осигури възстановяването на положението, което предхожда нейното предоставяне.


title: Дело C-169/13: Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2013 г.  — Европейска комисия/Република Полша

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/29

         Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-169/13) (1)

   2014/C 102/43
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело T-395/10: Жалба, подадена на 14 септември 2010 г. — Stichting Corporate Europe Observatory/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/50

         Жалба, подадена на 14 септември 2010 г. — Stichting Corporate Europe Observatory/Комисия
   (Дело T-395/10)
   ()
   2010/C 301/80
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stichting Corporate Europe Observatory (Амстердам, Нидерландия) (представители: S. Crosby, Solicitor и S. Santoro, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени мълчаливият отказ на подаденото от жалбоподателя потвърждение на заявление;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят моли за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да уважи подаденото от него съгласно Регламент № 1049/2001 (1) заявление за достъп до определени документи относно търговските преговори между ЕС и Индия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.
   Първо, той твърди, че Комисията е нарушила Регламент № 1049/2001, като не е дала отговор на потвърждението на заявлението в предвидения срок.
   Второ, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила Регламент № 1049/2001 и Договора, като мълчаливо е отхвърлила потвърждение на заявление без да изтъква каквито и да било причини или без да изтъква причини, които отговарят на изискванията, посочени в Договора и установени от Съда.
   Трето, той твърди, че като не е дала отговор на потвърждението на заявлението Комисията е нарушила съществено процесуално изискване и/или е допуснала грешка при прилагане на правото.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-158/06: Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2008 г.  — Adobe/СХВП (FLEX) (Марка на Общността — Заявка за регистрация на словната марка на Общността FLEX — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/30

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2008 г. — Adobe/СХВП (FLEX)
   (Дело T-158/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за регистрация на словната марка на Общността FLEX - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 313/52)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Adobe Systems Inc. (San Jose, Калифорния, Съединени щати) (представители: M. Graf и F. Wesel, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: P. Bullock, D. Botis и G. Schneider)
   Предмет
   Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 април 2006 г. (преписка R 1430/2005-2) относно регистрацията на марката на Общността FLEX № 3 795 011.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Adobe Systems Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело T-30/12: Жалба, подадена на 19 януари 2012 г. — IDT Biologika/Комисия

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/28

         Жалба, подадена на 19 януари 2012 г. — IDT Biologika/Комисия
   (Дело T-30/12)
   2012/C 89/46
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: IDT Biologika GmbH (Десау-Рослау, Германия) (представители: R. Gross и T. Kroupa, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на делегацията на Европейския съюз в Република Сърбия от 5 октомври 2011 г., с което, от една страна, се отхвърля подадената от IDT Biologika GmbH оферта за лот № 1 от процедура за възлагане на обществена поръчка, референтен номер EuropAid/130686/C/SUP/RS Re-Launch LOT 1 във връзка с доставката на ваксини против бяс за нуждите на Министерството на земеделието, горите и водите на Република Сърбия, получател на помощта, и от друга, въпросната поръчка се възлага на обединение от различни дружества под ръководството на „Biovet a. s.“;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва, че е допуснато нарушение на член 252, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 (1), тъй като спечелилата оферта не отговаряла на техническите изисквания, изложени в документацията за обществената поръчка — от една страна, що се отнася до изискването за липса на вирулентност за човека на предлаганата ваксина, и от друга, що се отнася до изискваните разрешения, поради което посочената оферта не трябвало да бъде разглеждана.
   На следващо място, разглеждането на спечелилата оферта на консорциума под ръководството на „Biovet a. s.“ довело до неравно третиране при сравнението на цените, тъй като единствено подадената от жалбоподателя оферта отговаряла на всички фактически изисквания във връзка с техническите спецификации на процесната процедура за възлагане на обществена поръчка, и следователно била единствената оферта, съобразена с изискванията на споменатата процедура.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).


title: Дело C-516/07: Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/8

         Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-516/07)
   (2008/C 37/09)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като:

                           —

                           не е определило съответните компетентни органи за прилагането на нормите на Директива 2000/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграфи 2 и 7 от Директивата,

                           —

                           не е предоставило на Комисията списък на всичките си компетентни органи, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграф 8 от Директива 2000/60/ЕО,

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Искът на Комисията се основава на член 3 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите.
   Според параграфи 2, 7 и 8 от този член държавите-членки трябва да определят компетентните органи за прилагането на нормите на Директива 2000/60/ЕО и да предоставят на Комисията списък на компетентните си органи в определен срок.

      (1)  ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.


title: Дело T-505/11: Жалба, подадена на 26 септември 2011 г. — Aldi/СХВП — Dialcos (dialdi)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/21

         Жалба, подадена на 26 септември 2011 г. — Aldi/СХВП — Dialcos (dialdi)
   (Дело T-505/11)
   2011/C 355/38
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks и C. Fürsen, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dialcos SpA (Due Carrare, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 юли 2011 г. по преписка R 1097/2010-2,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Dialcos SpA

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка за стоки от класове 29 и 30, съдържаща словния елемент „dialdi“

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „ALDI“ за стоки и услуги от класове 3, 4, 7, 9, 16, 24, 25, 29, 30, 31, 32, 33, 34 и 36

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.


title: Дело C-290/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 3 май 2012 г. — Comap SA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Решение на Комисията, с което се констатира нарушение на член 81 ЕО — Глоби — Продължителност на нарушението — Понятие за продължителност)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/13

         Решение на Съда (трети състав) от 3 май 2012 г. — Comap SA/Европейска комисия
   (Дело C-290/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение на Комисията, с което се констатира нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Продължителност на нарушението - Понятие за продължителност)
   2012/C 174/19
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Comap SA (представители: A. Wachsmann и S. de Guigné, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: C. Giolito)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 24 март 2011 г. по дело Comap/Комисия (T-377/06), с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги) — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Нарушение на правото на независим и безпристрастен съд — Нарушение на принципа на стриктно тълкуване на наказателния закон — Понятие за публично разграничаване — Изопачаване на доказателствата — Липса на мотиви

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Comap SA да заплати съдебните разноски

      (1)  ОВ C 252, 27.08.2011 г.


title: Дело T-96/08: Определение на Общия съд от 18 юни 2010 г. — Global Digital Disc/Комисия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/59

         Определение на Общия съд от 18 юни 2010 г. — Global Digital Disc/Комисия
   (Дело T-96/08) (1)

   ()
   2010/C 221/93
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело T-463/09: Жалба, подадена на 20 ноември 2009 г. — Herm. Sprenger/СХВП — Kieffer Sattlerwarenfabrik (форма на стреме)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/37

         Жалба, подадена на 20 ноември 2009 г. — Herm. Sprenger/СХВП — Kieffer Sattlerwarenfabrik (форма на стреме)
   (Дело T-463/09)
   2010/C 11/69
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Германия) (представител: V. Schiller, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH (Мюнхен, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 септември 2009 г., прието в производството по обжалване R 1064/2008-4;

               —

               да се отхвърли искането, подадено от дружеството Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH, за обявяване на недействителността на марката на Общността № 1 599 620 на жалбоподателя;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: триизмерната марка на Общността № 1 599 620 за стоките от клас 6

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH

      Решение на отдела по отмяната: отхвърляне на искането за обявяване на недействителността

      Решение на апелативния състав: отмяна на решението на отдела по отмяна и обявяване на недействителността на разглежданата марка на Общността

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), поради погрешното отричане на вътрешноприсъщия отличителен характер;

               —

               нарушение на член 52, параграф 1, буква a) и член 52, параграф 2 във връзка с член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009, тъй като е прието неправилно, че спорната марка не е придобила отличителен характер в резултат на използването ѝ;

               —

               нарушение на член 76, параграф 1, изречение 1 от Регламент № 207/2009, доколкото релевантните факти не са надлежно проверени;

               —

               нарушение на член 83 от Регламент № 207/2009 от гледна точка на правото на защита;

               —

               нарушение на член 77, параграф 1 от Регламент № 207/2009, тъй като апелативният състав е трябвало да уважи подадената при условията на евентуалност молба на жалбоподателя за прибягване към устно производство;

               —

               нарушение на Договора за ЕО от гледна точка на основното право на справедлив съдебен процес.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1, 2009 г.).


title: Дело C-463/14: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 8 октомври 2014 година — „Аспарухово Лейк Инвестмънт Къмпани“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/24

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 8 октомври 2014 година — „Аспарухово Лейк Инвестмънт Къмпани“ ООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-463/14)
   (2014/C 439/33)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Аспарухово Лейк Инвестмънт Къмпани“ ООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Преюдициални въпроси

               1.

               Разпоредбите на чл.24, пар.1 и чл.25, буква б) от Директива 2006/112 (1) следва ли да се тълкува в смисъл, че понятието „доставка на услуга“ обхваща и случаите на абонаментни договори за извършване на консултантски услуги като тези в главното производство, при които доставчикът — разполагащ с квалифициран персонал за изпълнение на услугите, се е поставил на разположение на възложителя за срока на договора и е поел задължение да се въздържа от сключването на договори с аналогичен предмет с конкуренти на възложителя?

               2.

               Разпоредбите на чл.64, пар.1 и чл.63 от Директива 2006/112 трябва ли да се тълкуват в смисъл, че данъчното събитие за доставката на абонаментни консултантски услуги настъпва с изтичането на периода, за който е уговорено плащането, без значение дали и колко пъти възложителят се е възползвал от услугите, за които консултантът се е поставил на разположение на възложителя?

               3.

               Разпоредбата на чл.62, пар.2 от Директива 2006/112 трябва ли да се тълкува в смисъл, че доставчик по договор за абонаментно обслужване е длъжен да начисли ДДС за доставката при изтичане на периода, за който е уговорено абонаментното възнаграждение или това задължение възниква само ако за съответния данъчен период възложителят се е възползвал от услугите на консултанта?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност

      OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело C-82/06: Решение на Съда (осми състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Околна среда — Отпадъци — Опасни отпадъци — Директиви 75/442/ЕИО и 91/689/ЕИО — Задължение за изработване и съобщаване на плановете за управление на отпадъци)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/12

         Решение на Съда (осми състав) от 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-82/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Околна среда - Отпадъци - Опасни отпадъци - Директиви 75/442/ЕИО и 91/689/ЕИО - Задължение за изработване и съобщаване на плановете за управление на отпадъци)
   (2007/C 183/19)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Recchia и M. Konstantinidis)

      Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia и G. Fiengo)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 7 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39), изменена с Директива 91/153/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (ОВ L 78, стр. 32) и на член 6 от Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година относно опасните отпадъци (ОВ L 377, стр. 20) — Задължение за съобщаване на плановете за управление на отпадъци
   Диспозитив

               1)

               Като не е изработила:

                           —

                           план за управление на отпадъците за провинция Римини съгласно член 7, параграф 1 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците, изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година,

                           —

                           план за управление на отпадъците, съдържащ подходящите места и инсталации за обезвреждане на отпадъци за региона на Latium съгласно член 7, параграф 1, четвърто тире от Директива 75/442, изменена с Директива 91/156,

                           —

                           планове за управление на отпадъците за регионите на Frioul-Vénétie-Julienne и на Pouilles, както и за автономната провинция Bolzano-Haut-Adige и за провинция Римини съгласно член 6 от Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година относно опасните отпадъци,

                     Италианската република не е изпълнила задълженията си, които произтичат от тези директиви.

               2)

               Италианската република се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело C-204/10 P: Определение на Съда от 23 ноември 2010 г. — Enercon GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Hasbro, Inc. (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Словна марка „ENERCON“ — Възражение на притежателя на словна марка „TRANSFORMERS ENERGON“ — Отказ да се регистрира марката — Вероятност от объркване)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/3

         Определение на Съда от 23 ноември 2010 г. — Enercon GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Hasbro, Inc.
   (Дело C-204/10 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Словна марка „ENERCON“ - Възражение на притежателя на словна марка „TRANSFORMERS ENERGON“ - Отказ да се регистрира марката - Вероятност от объркване)
   2011/C 89/05
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (представители: J. Mellor, Barrister, R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis), Hasbro, Inc.

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 3 февруари 2010 г. по дело Enercon/СХВП (T-472/07), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „ENERCON“ за стоки от класове 16, 18, 24, 25, 28 и 32, срещу решение R 959/2006-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 25 октомври 2007 г. за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя срещу решението на отдела по споровете, с което се отказва регистрацията на споменатата марка в рамките на възражение, повдигнато от притежателя на словната марка на Общността „TRANSFORMERS ENERGON“ за стоки от класове 16, 18, 24, 25, 28, 30 и 32 и на нерегистрираните марки „TRANSFORMERS ENERGON“ и „ENERGON“, използвани в Обединеното кралство за сходни стоки — Нарушение на член 8, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Enercon GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело C-145/14: Иск, предявен на 27 март 2014 година — Европейска комисия/Република България

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/19

         Иск, предявен на 27 март 2014 година — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-145/14)
   2014/C 159/25
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: С. Петрова, E. Sanfrutos Cano)

      Ответник: Република България

      Искания

   Европейската комисия счита, че Съдът следва да установи:

               —

               Република България не е изпълнила задълженията си, съгласно член 14 от Директива 1999/31/ЕО (1) на Съвета от 26 април 1999 г. относно депонирането на отпадъци, тъй като не е предприела необходимите мерки, за да гарантира, че съществуващите в страната депа могат да продължат да действат от 16 юли 2009 г. нататък, само ако отговарят на изискванията на Директивата.

               —

               Република България да се осъди да заплати разноските.

      Правни основания и главни доводи

   В отговорите на мотивираното становище (последните от 16 юли 2013 г. и 10 февруари 2014г.), българските държавни органи признават, че в Република България към тази дата са в експлоатация над 100 депа, без те да са били съответно приспособени към изискванията, предвидени в член 14 от Директива 1999/31/ЕО.
   Следователно, Комисията счита за необходимо да сезира Съдът на ЕС с оглед той да констатира наличието на нарушение от страна на Република България на тази разпоредба.

      (1)  OB L 182, стр. 1; Специално българско издание: глава 15, том 5, стр. 94


title: Дело T-143/12: Решение на Общия съд от 14 юли 2016 г. — Германия/Комисия (Държавни помощи — Пощенски сектор — Финансиране на допълнителни разходи за заплати и за социално осигуряване на част от персонала на Deutsche Post посредством субсидии и приходи, придобити от възнаграждението за услуги с регулирани цени — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Понятие за предимство — Решение „Combus“ — Доказване на съществуването на икономическо и избирателно предимство — Липса)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/18

         Решение на Общия съд от 14 юли 2016 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-143/12) (1)

   ((Държавни помощи - Пощенски сектор - Финансиране на допълнителни разходи за заплати и за социално осигуряване на част от персонала на Deutsche Post посредством субсидии и приходи, придобити от възнаграждението за услуги с регулирани цени - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Понятие за предимство - Решение „Combus“ - Доказване на съществуването на икономическо и избирателно предимство - Липса))
   (2016/C 314/24)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: първоначално T. Henze и K. Petersen, впоследствие T. Henze и K. Stranz, подпомагани от U. Soltész, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Grespan, T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на членове 1 и 4—6 от Решение 2012/636/ЕС на Комисията от 25 януари 2012 година относно мярка C 36/07 (ex NN 25/07), приведена в действие от Германия в полза на Deutsche Post AG (ОВ L 289, 2012 г., стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 и 4—6 от Решение 2012/636/ЕС от 25 януари 2012 година относно мярка C 36/07 (ex NN 25/07), приведена в действие от Германия в полза на Deutsche Post AG (ОВ L 289, 2012 г., стр. 1).

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-421/10: Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Finanzamt Deggendorf/Markus Stoppelkamp, в качеството на синдик за имуществото на г-н Harald Raab (ДДС — Шеста директива — Член 21, параﾳраф 1, буква б) — Определяне на мястото на данъчно привързване — Услуги, извършени от доставчик, който живее в държавата членка, в която се намират получателите на тези услуги, но мястото му на стопанска дейност е в друга държава членка — Понятие за чуждестранно данъчнозадължено лице)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/5

         Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Finanzamt Deggendorf/Markus Stoppelkamp, в качеството на синдик за имуществото на г-н Harald Raab
   (Дело C-421/10) (1)

   (ДДС - Шеста директива - Член 21, параграф 1, буква б) - Определяне на мястото на данъчно привързване - Услуги, извършени от доставчик, който живее в държавата членка, в която се намират получателите на тези услуги, но мястото му на стопанска дейност е в друга държава членка - Понятие за чуждестранно данъчнозадължено лице)
   2011/C 347/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Deggendorf

      Ответник: Markus Stoppelkamp, в качеството на синдик за имуществото на г-н Harald Raab

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 21, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Определяне на мястото на данъчно привързване — Услуги, извършени от доставчик, който живее в държавата членка, в която се намират получателите на тези услуги, но мястото му на стопанска дейност е в друга държава членка — Понятие за чуждестранно данъчнозадължено лице

      Диспозитив

   Член 21, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2000/65/ЕО на Съвета от 17 октомври 2000 година, трябва да се тълкува в смисъл, че за да бъде разглеждано като „неустановено в страната данъчнозадължено лице“, достатъчно е данъчнозадълженото лице да е установило мястото на своята стопанска дейност извън тази страна.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело T-35/12: Определение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Icelandic Group UK/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/26

         Определение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Icelandic Group UK/Комисия
   (Дело T-35/12) (1)

   2013/C 32/45
   Език на производството: английски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Дело C-266/15 P: Жалба, подадена на 3 юни 2015 г. от Central Bank of Iran срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 25 март 2015 г. по дело T-563/12, Central Bank of Iran/Съвет на Европейския съюз

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/25

         Жалба, подадена на 3 юни 2015 г. от Central Bank of Iran срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 25 март 2015 г. по дело T-563/12, Central Bank of Iran/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-266/15 P)
   (2015/C 294/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Central Bank of Iran (представители: M. Lester и Z. Al-Rikabi, Barristers)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               Да отмени решението на Общия съд от 25 март 2015 г. по дело T-563/12;

               —

               да отмени оспорените мерки, доколкото те се прилагат към жалбоподателя; и

               —

               да осъди Съветът да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в както в първоинстанционното производство, така и в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Central Bank of Iran обжалва решението на Общия съд от 25 март 2015 г. по дело T-563/12, с което се отхвърля жалбата ѝ за отмяна на нейното включване в Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 г. (1) и в Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 г. (2) Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на своята жалба.

      Правно основание A. Общият съд е допуснал грешка като е приел, че Съветът правилно е преценил дали някой от критериите за вписване в оспорваните мерки е бил изпълнен

   Общият съд погрешно е схванал услугите, предоставени от жалбоподателят в съответствие с валутното и банково право на Иран, като „финансова подкрепа“ на правителството на Иран по смисъла на релевантния определящ критерий. Предоставените от жалбоподателя услуги в качеството на Централна банка, като поддържане на сметки и клирингови транзакции, не представляват „финансова подкрепа“ от такава качествена и количествена значимост, че да позволяват на иранското правителство да следва ядрена програма. Всъщност, ако бъдат надлежно и пропорционално тълкувани, тези услуги в никакъв случай не представляват финансова подкрепа.

      Правно основание Б: Общият съд е допуснал грешка като е приел, че Съветът е изпълнил своето задължение за мотивиране в съответствие с член 296 ДФЕС

   Наличието на валутно и банково право на Иран, което определя функциите и правомощията на жалбоподателя като Централна банка на Иран не прави (противно на приетото от Общия съд) очевидно това, което Съветът определя като „финансова подкрепа“ в своите мотиви. Общият съд е сгрешил, като е приел, че Съветът не е бил длъжен да представи конкретни и специални мотиви, обясняващи как и по какъв начин той е приел, че жалбоподателят е предоставил подобна подкрепа на иранското правителство.

      Правно основание В: Общият съд е допуснал грешка като е приел, че правото на защита на жалбоподателя не е било нарушено

   Общият съд е допуснал грешка и като е приел, че Съветът е спазил правото на защита на жалбоподателя. Съветът не е предоставил никакво доказателство преди да вземе решението си за повторно вписване на жалбоподателя в списъка. Общият съд е допуснал грешка като е позволил на Съвета да допълни своите мотиви с позоваване на разпоредбите на валутното и банковото право на Иран, които (противно на посоченото в решението на Общия съд) не са били посочени ясно в мотивите. Жалбоподателят не се е запознал с изтъкнатите срещу него доводи и не е бил в състояние да представи адекватна защита.

      Правно основание Г: Общият съд е допуснал грешка като е отхвърлил твърдението на жалбоподателя, че Съветът е нарушил необосновано и непропорционално основните права на жалбоподателя, включително правото му на защита на неговата собственост и репутация

   Общият съд е трябвало да заключи, че вписването на жалбоподателя в списъка е непропорционално, поради това, че е причинило сериозни трудности на жалбоподателя и на иранския народ, няма никакво отражение върху източниците на доходи на иранското правителство, и не спомага за постигане на целта да се принуди иранското правителство да спре развитието на своята програма за разпространение на ядрено оръжие.

      (1)  Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16).


title: Дело C-469/07: Определение на председателя на Съда от 10 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/28

         Определение на председателя на Съда от 10 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-469/07) (1)

   (2008/C 128/61)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 8, 12.1.2008 г.


title: Дело C-71/16 P: Решение на Съда (седми състав) от 4 май 2017 г. — Comercializadora Eloro, SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Zumex Group, SA (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка, съдържаща словния елемент „ZUMEX“ — Възражение на притежателя на словната марка „JUMEX“ — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 15, параграф 1, втора алинея, буква б), и член 42, параграф 2 — Доказване на използването — Използване в Европейския съюз — Член 76, параграф 2 — Допълнителни доказателства за използването, представени със закъснение пред апелативния състав — Право на преценка на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/13

         Решение на Съда (седми състав) от 4 май 2017 г. — Comercializadora Eloro, SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Zumex Group, SA
   (Дело C-71/16 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка, съдържаща словния елемент „ZUMEX“ - Възражение на притежателя на словната марка „JUMEX“ - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 15, параграф 1, втора алинея, буква б), и член 42, параграф 2 - Доказване на използването - Използване в Европейския съюз - Член 76, параграф 2 - Допълнителни доказателства за използването, представени със закъснение пред апелативния състав - Право на преценка на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO))
   (2017/C 213/14)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Comercializadora Eloro, S.A. (представител: J. L. de Castro Hermida, abogado)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas), Zumex Group, SA (представител: M. C. March Cabrelles, abogada)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Comercializadora Eloro, S.A. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело T-367/08: Определение на Първоинстанционния съд от 27 август 2009 г. — Abouchar/Комисия ( Извънгдоговорна отговорност — ЕФР — Условия за предоставяне и контрол върху кредити за проект за земеделско стопанство в Сенегал — Погасителна давност — Недопустимост )

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/27

         Определение на Първоинстанционния съд от 27 август 2009 г. — Abouchar/Комисия
   (Дело T-367/08) (1)

   („Извънгдоговорна отговорност - ЕФР - Условия за предоставяне и контрол върху кредити за проект за земеделско стопанство в Сенегал - Погасителна давност - Недопустимост“)
   2009/C 256/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Michel Abouchar (Дакар, Сенегал) (представители: B. Dubreuil-Basire и J.-J. Lorang, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bordes и E. Cujo)

      Предмет

   Иск за обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие твърдяно неизпълнение от страна на Комисията и нейните служители на условията за предоставяне и контрол върху кредити, финансирани от Европейския фонд за развитие (ЕФР) за проекта на ищеца за земеделско стопанство в Сенегал.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като недопустим.

               2.

               Осъжда г-н Michel Abouchar да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285 от 8.11.2008 г.


title: Дело T-407/13: Определение на Общия съд от 22 декември 2014 г.  — Al Assad/Съвет (Жалба за отмяна — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Включване на физическо лице в списъците на засегнатите лица — Лични връзки с представители на режима — Право на защита — Справедлив процес — Задължение за мотивиране — Тежест на доказване — Право на ефективна съдебна защита — Пропорционалност — Право на собственост — Право на личен живот — Сила на пресъдено нещо — Недопустимост — Явна недопустимост — Жалба, лишена от всякакво правно основание)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/34

         Определение на Общия съд от 22 декември 2014 г. — Al Assad/Съвет
   (Дело T-407/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Включване на физическо лице в списъците на засегнатите лица - Лични връзки с представители на режима - Право на защита - Справедлив процес - Задължение за мотивиране - Тежест на доказване - Право на ефективна съдебна защита - Пропорционалност - Право на собственост - Право на личен живот - Сила на пресъдено нещо - Недопустимост - Явна недопустимост - Жалба, лишена от всякакво правно основание))
   (2015/C 065/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bouchra Al Assad (Дамаск, Сирия) (представители: G. Karouni и C. Dumont, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и M.-M. Joséphidès)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на: първо Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 111, стр. 1, с поправка ОВ L 127, 2013 г., стр. 27), второ, Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), трето, Регламент (ЕС) № 1332/2013 на Съвета от 13 декември 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 335, стр. 3), четвърто Решение 2013/760/ОВППС на Съвета от 13 декември 2013 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 335, стр. 50), пето, Регламент за изпълнение (EС) № 578/2014 на Съвета от 28 май 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 160, стр. 11) и шесто, Решение 2014/309/ОВППС на Съвета от 28 май 2014 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 160, стр. 37), в частите, в които името на жалбоподателката е оставено в списъците на лицата и образуванията, по отношение на които се прилагат тези ограничителни мерки.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима в частта, в която се иска отмяна на Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия.

               2)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима в частта, в която се иска отмяна на Регламент (ЕС) № 1332/2013 на Съвета от 13 декември 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, на Решение 2013/760/ОВППС на Съвета от 13 декември 2013 година за изменение на Решение 2013/255 и на Решение 2014/309/ОВППС на Съвета от 28 май 2014 година за изменение на Решение 2013/255.

               3)

               Отхвърля жалбата като частично явно недопустима и частично явно лишена от всякакво правно основание в частта, в която се иска отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и на Регламент за изпълнение (EС) № 578/2014 на Съвета от 28 май 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия.

               4)

               Осъжда г-жа Bouchra Al Assad да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-267/15: Решение на Съда (десети състав) от 22 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Gemeente Woerden/Staatsecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност — Данък, платен за получена доставка — Приспадане)

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/6

         Решение на Съда (десети състав) от 22 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Gemeente Woerden/Staatsecretaris van Financiën
   (Дело C-267/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност - Данък, платен за получена доставка - Приспадане))
   (2016/C 314/08)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gemeente Woerden

      Ответник: Staatsecretaris van Financiën

      Диспозитив

   Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство, при които данъчнозадълженото лице е възложило построяването на сграда и я е продало на цена, която е по-ниска от разходите за построяването ѝ, посоченото данъчнозадължено лице има право да приспадне целия данък върху добавената стойност, платен за построяването на сградата, а не само на такава част от този данък, която е пропорционална на частите от сградата, използвани от приобретателя ѝ за извършването на икономическа дейност. В това отношение е без значение обстоятелството, че този приобретател предоставя на трето лице част от разглежданата сграда за безвъзмездно ползване.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело T-267/13: Жалба, подадена на 17 май 2013 г. — El Corte Inglés/СХВП — Gaffashion (BAUSS)

text:
               27.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/14

         Жалба, подадена на 17 май 2013 г. — El Corte Inglés/СХВП — Gaffashion (BAUSS)
   (Дело T-267/13)
   2013/C 215/19
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: E. Seijo Veiguela и J. L. Rivas Zurdo, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda (Viana do Castelo, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 февруари 2013 г. по преписка R 2295/2011-2, доколкото с него, като се отхвърля на жалбата на заявителя, се потвърждава решението на отдела по споровете за частично уважаване на заявката за регистрация на марка на Общността № 9 093 733„BAUSS“ (словна),

               —

               да осъди насрещната страна или насрещните страни, които оспорят жалбата, да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „BAUSS“ за стоки и услуги от класове 18, 25 и 35 — Заявка за регистрация на марка на Общността № 9 093 733.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки „BASS 3 TRES“, „BASS 10 DIEZ“ и „BASS 20 VEINTE“ за стоки и услуги от класове 18, 25 и 35.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/1

         (2009/C 55/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 44, 21.2.2009 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 32, 7.2.2009 г.

      ОВ C 19, 24.1.2009 г.

      ОВ C 6, 10.1.2009 г.

      ОВ C 327, 20.12.2008 г.

      ОВ C 313, 6.12.2008 г.

      ОВ C 301, 22.11.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-145/13 P: Определение на Съда (десети състав) от 4 септември 2014 г.  — Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C./Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, по-рано Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Помощ в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа — Член 181 от Процедурния правилник на Съда)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/20

         Определение на Съда (десети състав) от 4 септември 2014 г. — Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C./Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, по-рано Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, Европейска комисия
   (Дело C-145/13 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Помощ в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа - Член 181 от Процедурния правилник на Съда))
   2014/C 409/27
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (представители: R Volpe и C. Montagner, avvocatesse)

      Други страни в производството: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, по-рано Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и D. Grespan)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело F-11/15: Жалба, подадена на 26 януари 2015 г.  — ZZ/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/49

         Жалба, подадена на 26 януари 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-11/15)
   (2015/C 089/60)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, определящо правата на жалбоподателя да получи възстановяване на годишните пътни разноски съгласно член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, изменен с Регламент № 1023/2013 на Парламента и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на УРДС.

      Искания на жалбоподателя

               —

               член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица да се обяви за незаконосъобразен и неприложим,

               —

               да се отмени решението, премахващо напълно възстановяването на годишните пътни разноски на жалбоподателите, считано от 2014 година,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-599/10: Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. — Eurocool Logistik/СХВП — Lenger (EUROCOOL)

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/22

         Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. — Eurocool Logistik/СХВП — Lenger (EUROCOOL)
   (Дело T-599/10)
   2011/C 72/37
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Eurocool Logistik GmbH (Linz, Австрия) (представител: Rechtsanwalt G. Secklehner)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Peter Lenger (Weinheim, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 октомври 2010 г. по дело R 451/2010-1, с което се потвърждава решението на отдела по споровете от 27 януари 2010 г. по производство по възражение № B 751 570, да се отхвърли възражението и марката да се препрати до Службата за хармонизация с цел продължаване на производството по регистрация, както и да се осъди ответника да понесе всички свързани с този правен спор разноски, и по-специално разноските за производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „EUROCOOL“ за услугите от класове 39 и 42.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Peter Lenger.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната национална марка, съдържаща словните елементи „EUROCOOL LOGISTICS“, за услугите от класове 35 и 39 и наименованието на дружество „EUROCOOL LOGISTICS“, използвано за определени услуги в процеса на търговия в рамките на съответната държава.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 63, параграф 2 и на член 75, изречение 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като на жалбоподателя в производството по възражение не била предоставена възможност да вземе позиция във връзка с основанията на възражението на другата страна в производството пред апелативния състав, както и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009, тъй като между конфликтните марки не съществувала вероятност от объркване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-387/09: Определение на председателя на Съда от 30 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Juzgado Mercantil n °1 de Santa Cruz de Tenerife — Испания) — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/24

         Определение на председателя на Съда от 30 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Juzgado Mercantil no 1 de Santa Cruz de Tenerife — Испания) — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL
   (Дело C-387/09) (1)

   2011/C 63/46
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело С-20/08 P: Жалба, подадена на 22 януари 2008 г. от Enercon GmbH срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 15 ноември 2007 г. по дело T-20/08 — Enercon GmbH/СХВП — (марки и дизайни)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/19

         Жалба, подадена на 22 януари 2008 г. от Enercon GmbH срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 15 ноември 2007 г. по дело T-20/08 — Enercon GmbH/СХВП — (марки и дизайни)
   (Дело С-20/08 P)
   (2008/C 79/33)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (представители: R. Böhm и U. Sander, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на пети състав на Първоинстанционния съд от 15 ноември 2007 година (Дело T-71/06),

               —

               да се уважат предявените в първоинстанционното производство искания,

               —

               при условията на евентуалност, да се върне делото на Първоинстанционния съд за ново разглеждане,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски както в първоинстанционното така и във второинстанционното производство.

         Правни основания и основни доводи
   С първото правно основание жалбоподателят изтъква нарушение на задължението за мотивиране по член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността. Нито в решението на апелативния състав нито в обжалваното решение на Първоинстанционния съд били направени констатации или посочени обяснения относно формите на стоките, които СХВП съответно Първоинстанционният пазара приемат за обичайни на пазара, и относно това, какво евентуални отклонения от обичайните са били установени по отношение на формата на стоките, в която се състои марката — предмет на заявката. При липса на подобни констатации и пояснения не било разбираемо, как СХВП и Първоинстанционният съд са могли да достигнат до схващането, че формата на стоките, в която се състои марката — предмет на заявката, била лишена от отличителен характер.
   С второто правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността вследствие на — спорната — оценка на отличителния характер, която, при липсата на информация относно фактическата обстановка, била последица от изопачаване на представените факти. Противно на застъпеното в спорното решение схващане, формата на стоките, в която се състои марката — предмет на заявката, притежавала отличителен характер, тъй като тя значително се различава от обичайните за пазара форми, а не представлявала обикновен вариант на последните. Формата на стоките, в която се състои марката- предмет на заявката, можела и щяла да се възприеме от съответните потребители като указание за произход независимо от използването й, както и без допълнителна проверка и размисъл.


title: Дело C-383/05: Решение на Съда (първи състав) от 22 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Cour de cassation — Белгия) — Raffaele Talotta/État belge (Свобода на установяване — Член 52 от Договора за ЕО (след изменението нов член 43 ЕО) — Чуждестранно данъчно задължено лице, което извършва дейност като самостоятелно заето лице — Определяне на минимални прагове на данъчно облагане единствено по отношение на чуждестранни данъчно задължени лица — Обоснованост поради причини от обществен интерес — Ефективен данъчен контрол — Необоснованост)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/12

         Решение на Съда (първи състав) от 22 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Cour de cassation — Белгия) — Raffaele Talotta/État belge
   (Дело C-383/05) (1)

   (Свобода на установяване - Член 52 от Договора за ЕО (след изменението нов член 43 ЕО) - Чуждестранно данъчно задължено лице, което извършва дейност като самостоятелно заето лице - Определяне на минимални прагове на данъчно облагане единствено по отношение на чуждестранни данъчно задължени лица - Обоснованост поради причини от обществен интерес - Ефективен данъчен контрол - Необоснованост)
   (2007/C 96/18)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation
   Страни в главното производство

      Ищец: Raffaele Talotta

      Ответник: État belge
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Cour de cassation на Белгия — Тълкуване на член 43 от Договора за ЕО — Национална правна уредба, която позволява прилагане на минимални прагове на данъчно облагане единствено по отношение на чуждестранни данъчно задължени лица
   Диспозитив
   Член 52 от Договора за ЕО (след изменението нов член 43 ЕО) е в противоречие с правната уредба на държава-членка, която, както уредбата, произтичаща от член 342 § 2 от Кодекса за подоходното облагане от 1992 г. и член 182 от Кралския указ от 27 август 1993 г. за прилагане на Кодекса за подоходното облагане от 1992 г., предвижда минимални прагове на данъчно облагане единствено по отношение на чуждестранни данъчно задължени лица.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г.


title: Дело C-538/13: Решение на Съда (пети състав) от 12 март 2015 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — eVigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директиви 89/665/ЕИО и 2004/18/ЕО — Принципи на равно третиране и на прозрачност — Установена връзка между оферент и експерти на възлагащия орган — Задължение да се вземе предвид тази връзка — Тежест на доказване на пристрастността на експерт — Липса на въздействие на тази пристрастност върху крайния резултат от оценяването — Срок за обжалване — Оспорване на абстрактния характер на критериите за възлагане — Разясняване на тези критерии след съобщаване на изчерпателните мотиви за възлагането на поръчката — Степен на съответствие на офертите с техническите спецификации като критерий за оценка)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/3

         Решение на Съда (пети състав) от 12 март 2015 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — eVigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos
   (Дело C-538/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директиви 89/665/ЕИО и 2004/18/ЕО - Принципи на равно третиране и на прозрачност - Установена връзка между оферент и експерти на възлагащия орган - Задължение да се вземе предвид тази връзка - Тежест на доказване на пристрастността на експерт - Липса на въздействие на тази пристрастност върху крайния резултат от оценяването - Срок за обжалване - Оспорване на абстрактния характер на критериите за възлагане - Разясняване на тези критерии след съобщаване на изчерпателните мотиви за възлагането на поръчката - Степен на съответствие на офертите с техническите спецификации като критерий за оценка))
   (2015/C 146/03)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: eVigilo Ltd

      Ответник: Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos

      подпомагана от „NT Service“ UAB, „HNIT-Baltic“ UAB

      Диспозитив

               1)

               Член 1, параграф 1, трета алинея от Директива на Съвета 89/665/ЕИО от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г., както и член 2, член 44, параграф 1 и член 53, параграф 1, буква a) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат по принцип незаконосъобразността на оценката на офертите да бъде установена само въз основа на факта, че получателят на поръчката е имал съществени връзки с експерти на възлагащия орган, извършили оценките. Възлагащият орган е длъжен при всяка хипотеза да провери съществуването на евентуални конфликти на интереси и да вземе подходящи мерки, за да предотврати, да установи конфликтите на интереси и да ги отстрани. При разглеждането на жалба за отмяна на решението за възлагане поради пристрастност на експерти от отстранения оферент не може да се изисква той да докаже конкретно, че експертите са действали пристрастно. По принцип националното право е това, което трябва да определи дали и до каква степен компетентните административни и съдебни органи са длъжни да вземат предвид обстоятелството, че евентуална пристрастност на експертите е повлияла или не върху решението за възлагане на поръчката.
               Член 1, параграф 1, трета алинея от Директива 89/665, изменена с Директива 2007/66, както и член 2, член 44, параграф 1 и член 53, параграф 1, буква а) от Директива 2004/18 трябва да се тълкуват в смисъл, че изискват разумно информираният и полагащ обичайната грижа оферент, който е могъл да разбере условията на поръчката едва в момента, в който възлагащият орган, след оценяване на офертите, е предоставил пълна информация относно мотивите на решението си, да разполага с право да обжалва законосъобразността на поканата за подаване на оферти и след изтичането на предвидения срок по националното право. Това право на жалба може да бъде упражнено до изтичането на срока за обжалване на решението за възлагане на поръчката.

               2)

               Член 2 и член 53, параграф 1, буква a) от Директива 2004/18 трябва да се тълкуват в смисъл, че позволяват по принцип на възлагащия орган да възприеме като критерий за оценка на подадените оферти за публична поръчка степента на съответствието им с изискванията, съдържащи се в тръжната документация.

      (1)  ОВ C 9, 11.1.2014 г.


title: Дело C-79/08: Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 25 февруари 2008 г. — Adige Carni scrl, в ликвидация/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/11

         Преюдициално запитване, отправено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 25 февруари 2008 г. — Adige Carni scrl, в ликвидация/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Дело C-79/08)
   (2008/C 116/20)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte suprema di cassazione
   Страни в главното производство

      Ищец: Adige Carni scrl, в ликвидация

      Ответник: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали мерките за данъчни облекчения за кооперативните дружества по смисъла на членове 10, 11, 12, 13 и 14 от Президентски указ № 601 от 1973 г. са съвместими с правилата за конкуренция и по-специално дали могат да се квалифицират като държавни помощи по смисъла на член 87 от Договора за ЕО, особено при наличието на предвидената от Законодателен указ № 1577 от 1947 г. неадекватна система за наблюдение и предотвратяване на злоупотреби?

               2)

               В частност, с оглед на въпроса за квалифицирането на мерките за данъчни облекчения като държавни помощи, дали тези мерки могат да се считат за пропорционални по отношение на определените за кооперативните дружества цели; дали решението относно пропорционалността може да отчита не само отделната мярка, а и предоставеното от мерките като цяло предимство, с произтичащото от това изкривяване на конкуренцията?
               С оглед отговора на предходните въпроси следва да се има предвид обстоятелството, че системата за наблюдение е сериозно и допълнително подкопана от реформата на дружественото право, особено относно кооперациите, които съгласно Закон № 311 от 2004 г. са преобладаващо взаимоспомагателни, вместо изцяло взаимоспомагателни.

               3)

               Независимо от възможността за квалифициране на въпросните мерки за данъчни облекчения като държавна помощ, дали използването на правно-организационната форма на кооперативно дружество, дори извън случаите на измама или симулация, може да се квалифицира като злоупотреба с право, когато прибягването до такава форма става с единствената или основна цел да се реализира данъчна икономия.


title: Дело T-99/17: Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. — Eutelsat/GSA

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/48

         Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. — Eutelsat/GSA
   (Дело T-99/17)
   (2017/C 144/67)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Eutelsat SA (Париж, Франция) (представител: L. de la Brosse, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция за глобалните навигационни спътникови системи

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да допусне поисканите от жалбоподателя мерки за събиране на доказателства,

               —

               да отмени (i) решението на GSA, съобщено на 29 ноември 2016 г., да отхвърли „най-добрата окончателна оферта“ („Best and Final Offer“) на жалбоподателя във връзка с обявление за обществена поръчка GSA/CD/14/14 — „Оператор за услуги на Галилео“, и (ii) решението за възлагане на поръчката за управляване и поддържане на системата „Галилео“ на друг оферент,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет основания.

               1.

               Първо основание: класираният на първо място оферент е променил документите си за кандидатстване в хода на процедурата в нарушение на (i) спецификацията за поръчката и (ii) принципа на равно третиране на оферентите.

               2.

               Второ основание: в хода на процедурата GSA е променила съдържанието на финансовите критерии за подбор на офертите.

               3.

               Трето основание: използваният от GSA метод за класиране по ценовите критерии не позволява да се избере офертата, която е икономически най-изгодна.

               4.

               Четвърто основание: съставът на комисията за оценяване е незаконен и не е гарантирана безпристрастността на тази комисия.

               5.

               Пето основание: класираният на първо място оферент е представил необичайно ниска оферта.

               6.

               Шесто основание: нарушение на правилата за прозрачност и равно третиране на кандидатите, както и предимство в противоречие с правилата относно конфликта на интереси.

               7.

               Седмо основание: GSA е допуснала редица грешки във връзка с качествените критерии за възлагане.

               8.

               Осмо основание: GSA не е изпълнила задължението си за надлежно мотивиране на обжалваните решения.

               9.

               Девето основание: стойността на поръчката е много по-ниска от общата стойност, посочена в обявлението за поръчката, публикувано от GSA, и най-добрата окончателна оферта на Eutelsat.


title: Дело C-33/10: Определение на председателя на Съда от 8 декември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Дания

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/25

         Определение на председателя на Съда от 8 декември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-33/10) (1)

   2011/C 63/47
   Език на производството: датски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-280/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — Ineos Manufacturing Deutschland и др./Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/31

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Ineos Manufacturing Deutschland и др./Комисия
   (Дело T-280/14)
   2014/C 223/36
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Ineos Manufacturing Deutschland GmbH (Кьолн, Германия), Ineos Phenol GmbH (Гладбек, Германия) и Ineos Vinyls Deutschland GmbH (Вилхелмсхафен, Германия) (представители: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen и T. Woltering, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. за откриване на официална процедура по разследване по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108 ДФЕС поради неправилно квалифициране на особения компенсационен режим

                           —

                           Жалбоподателите посочват, че решението за откриване на процедурата нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, член 108 ДФЕС и член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG не представлява предоставяне на държавни ресурси, а намаляването на допълнителната такса по EEG за енергоемките потребители не представлява отказ от държавни ресурси.

                           —

                           В това отношение те твърдят, че Комисията основава проверката си на нови разграничителни параметри, които са несъвместими с принципите на досегашната съдебна практика. По-специално тя напълно се отказва от критерия за конкретна разпоредителна власт на държавните органи, необходим според постоянната съдебна практика за квалифицирането като държавен ресурс, и приема за достатъчно, че законодателят въздейства върху финансовите потоци между частноправните субекти и че чрез регулаторни органи се следи за спазването на законовите изисквания от тези субекти.

                           —

                           Освен това Комисията е обвързана от решението си, с което не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси, и следователно неправилно е квалифицирала EEG от 2012 г. като нова, неправомерно въведена схема за държавна помощ.

                           —

                           Комисията също така не е направила достатъчно задълбочена проверка и поради това не е приела, че изключението за енергоемките потребители е обосновано с оглед целта, същността, съответно вътрешната структура на EEG от 2012 г., и следователно не представлява селективно предимство.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и членове 18 и 19 от Регламент № 659/1999 поради непредлагане на подходящи мерки

                           —

                           В това отношение жалбоподателите твърдят, че във всеки случай при проверката на EEG от 2012 г. Комисията е следвало да приложи процедурата за съществуваща помощ по член 108, параграф 1 ДФЕС и по членове 17 — 19 от Регламент № 659/1999 и преди откриването на официалната процедура по разследване да предложи на Германия подходящи мерки, вместо с квалифицирането на EEG от 2012 г. като нова помощ, за която не е отправено уведомление, да излага участниците на пазара на значителни икономически рискове.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на правото на изслушване

                           —

                           Освен това жалбоподателите посочват, че при всички случаи Комисията е следвало да ги изслуша преди да приеме решение с толкова сериозни правни последици.

               4.

               Четвърто правно основание: недостатъчно мотивиране

                           —

                           На последно място жалбоподателите посочват, че по съществени въпроси решението за откриване на процедурата не е достатъчно мотивирано.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело T-799/16: Жалба, подадена на 16 ноември 2016 г. — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops („MI“)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/43

         Жалба, подадена на 16 ноември 2016 г. — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops („MI“)
   (Дело T-799/16)
   (2017/C 022/59)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Xiaomi, Inc. (Пекин, Китай) (представители: T. Raab и C. Tenkhoff, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dudingen Develops, SL (Нумансия де ла Сагра, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка „MI“ — заявка за регистрация марка на Европейския съюз № 13 498 423

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 5 септември 2016 г. по преписка R 337/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта, в която се приема, че не е налице вероятност от объркване по отношение на:

                           —

                           „Електрически кабели; обвивки за електрически кабели; профили за скриване на кабели [електрически изолационни тръби]; връзки за удължаване на електрически линии; емайлирани електрически проводници; кабелни локатори; кабели за адаптери (електрически -); изолирани електрически проводници; съпротивителни проводници; жици за термодвойки; метални кабели [електрически]; кабелни конектори; измервателни кабели; съединителни кабели; канали за електрически кабели; кабелни сплайсери за електрически кабели; монтажни кабели [електрически]; изолационни тръби за електрически кабели; канали за кабели (електрически -); кутии за кабели (електрически); кабелни връзки за електрически кабели; съединители за проводници [електричество]; топлоустойчиви електрически проводници; съединителни блокове [електрически кабели]; каски за употреба при спорт; накрайници за идентифициране на електрически кабели; съединители на електрически кабели; маркери за електрокабели; минерално изолирани електрически кабели; „мъжки“ конектори за електрически кабели; гъвкави обвивки за електрически кабели; електропроводи (материали за -) [проводници, кабели]; съединителни муфи за електрически кабели; съединителни кутии за електрически жици; свързващи кутии за кабелни свръзки; апарати, инструменти и кабели за електричество; адаптори за енергия; щепсели за адаптори; съединители за адаптери (електрически -); адаптери за свързване на телефони към помощни средства за чуване; пътнически адаптори за електрически контакти“ от клас 9 и

                           —

                           „раници; малки раници; чанти за алпинисти“ от клас 18;

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-235/04: Решение на Съда (втори състав) от 28 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 79/409/ЕИО — Опазване на дивите птици — Специални защитени зони — IBA 98 — Стойност — Качество на данните — Критерии — Право на преценка — Явна недостатъчност на класифицирането по брой и по размер)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/2

         Решение на Съда (втори състав) от 28 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-235/04) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 79/409/ЕИО - Опазване на дивите птици - Специални защитени зони - IBA 98 - Стойност - Качество на данните - Критерии - Право на преценка - Явна недостатъчност на класифицирането по брой и по размер)
   (2007/C 199/03)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: M. van Beek и G. Valero Jordana, agents]

      Ответник: Кралство Испания [представител: N. Díaz Abad, agent]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 4, параграф 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1) — Пропуск да се пристъпи към класифициране в специални защитени зони на териториите, които са най-подходящи за опазване на видовете, посочени в приложение I към директивата и на мигриращите видове
   Диспозитив

               1)

               Като не е класифицирало като специални защитени зони за птиците достатъчни по размер територии в автономните области Андалусия, Балеарски острови, Канарски острови и достатъчно по брой територии в автономните области Андалусия, Балеарски острови, Канарски острови, Кастилия Ла Манча, Каталуния, Галисия и Валенсия, за да се предостави защита на всички видове птици, изброени в приложение I към Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици, изменена по-специално с Директива 97/49/ЕО на Комисията от 29 юли 1997 година, както и на непосочените в него мигриращи видове, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409, както е изменена.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 201, 7.8.2004 г.


title: Дело T-357/14: Жалба, подадена на 23 май 2014 г.  — Experience Hendrix/СХВП — JH Licence (Jimi Hendrix)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/43

         Жалба, подадена на 23 май 2014 г. — Experience Hendrix/СХВП — JH Licence (Jimi Hendrix)
   (Дело T-357/14)
   2014/C 253/57
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Experience Hendrix LLC (Tukwila, Съединени американски щати) (представители: M. Vanhegan, Barrister и P. Gardiner, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: JH Licence GmbH (Pommelsbrunn, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 24 март 2014 г., по преписка R 782/2012-4,

               —

               да обяви недействителност на оспорената марка на Общността,

               —

               да осъди притежателя на марката на Общността да заплати на жалбоподателя направените от него разноски пред отдела по отмяна,

               —

               да осъди ответника да заплати на жалбоподателя направените от него съдебни разноски пред апелативния състав и Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „Jimi Hendrix“ за стоки и услуги от класове 9 и 15 — регистрация на марка на Общността № 4 6 26  685

      Притежател на марката на Общността: JH Licence GmbH

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: нарушение на член 52, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 2, буква a) oт Регламент № 207/2009

      Решение на отдела по отмяна: обявява недействителност на марката на Общността

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 52, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 53, параграф 2, буква a) и член 78 oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 53, параграф 2, буква a) oт Регламент № 207/2009.