title: Дело T-157/09 P: Жалба, подадена на 20 април 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение от 18 февруари 2009 г. на Съда на публичната служба по дело F-42/08, Marcuccio/Комисия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/55

         Жалба, подадена на 20 април 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение от 18 февруари 2009 г. на Съда на публичната служба по дело F-42/08, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-157/09 P)
   2009/C 141/112
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени in toto и без никакво изключение Определение от 18 февруари 2009 г. по дело F-42/08 (наричано по-нататък „дело de qua“), Marcuccio/Комисия, на първи състав на Съда на публичната служба;

               —

               да се обяви, че жалбата пред първата инстанция, във връзка с която е постановено обжалваното определение, е била напълно допустима и освен това

         като главно искане:

               —

               да се уважи in toto и без никакво изключение съдържащият се в жалбата пред първата инстанция petitum на жалбоподателя, който да се счита за изрично възпроизведен с оглед на всички правни последици;

               —

               да се осъди ответникът да заплати в полза на жалбоподателя всички направени от него съдебни разноски, разходи и хонорари както по първоинстанционното производство, така и по настоящото производство по обжалване във връзка с делото de qua, или

         при условията на евентуалност:

               —

               да се върне делото de qua на Съда на публичната служба, който да се произнесе отново в различен състав, по същество.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящото обжалване е насочено срещу определението на Съда на публичната служба (СПС) от 18 февруари 2009 г., с което се отхвърля като явно недопустима жалбата, подадена от жалбоподателя и имаща за цел обезщетяването на предполагаемата вреда, претърпяна от него поради факта, че Комисията му е изпратила известие на номер на телефакс, който не е бил на негово разположение.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят изтъква пълна липса на мотиви относно:

               —

               недопустимостта на искането за обезщетяване на вредата;

               —

               недопустимостта на исканията, насочени, между другото, към това Съдът на публичната служба „да установи незаконосъобразността на факта, пораждащ вредата de quo“;

               —

               датата на подаване на писмения отговор. В това отношение се изтъква и error in procedendo поради неспазване на задължението да не се взема предвид съдържанието на писмения отговор, доколкото е представен със закъснение, като това е от естество сериозно да увреди интересите на жалбоподателя.

         Жалбоподателят изтъква също нарушението на правилата за справедлив процес, на член 6 от Европейската конвенция за правата на човека и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело T-687/16: Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. — Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Nadal Esteban (STYLO & KOTON)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/31

         Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. — Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (Дело T-687/16)
   (2016/C 410/44)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Истанбул, Турция) (представители: J. Güell Serra и E. Stoyanov Edissonov, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „STYLO & KOTON“ — марка на ЕС № 9 917 436

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 14 юни 2016 г. по преписка R 1779/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да разпореди EUIPO да обяви разглежданата марка за недействителна;

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав за заплатят разноските;

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-55/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 май 2010 г. — Maxwell/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Командироване в интерес на службата — Отпуск по лични причини — Разходи за настаняване и за обучение — Иск за обезщетение — Виновна отговорност — Неоснователно обогатяване)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/57

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 май 2010 г. — Maxwell/Комисия
   (Дело F-55/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Командироване в интерес на службата - Отпуск по лични причини - Разходи за настаняване и за обучение - Иск за обезщетение - Виновна отговорност - Неоснователно обогатяване)
   2010/C 234/105
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Allan Maxwell (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за обезщетяване на вредата, претърпяна от жалбоподателя по време на отпуска по лични причини, който същият е взел за да изпълнява длъжността „EU Senior Advisor“ в Организацията за развитие на енергетиката на Корейския полуостров, и дължаща се на отказа да му бъдат възстановени разходите за настаняване и за обучение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата на г-н Maxwell.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г., стр. 64.


title: Дело T-439/13: Определение на Общия съд от 27 февруари 2014 г.  — Fard и Sarkandi/Съвет

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/55

         Определение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Fard и Sarkandi/Съвет
   (Дело T-439/13) (1)

   2014/C 142/72
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело T-249/11: Жалба, подадена на 10 май 2011 г. — Sanco/СХВП — Marsalman (Изображение на пиле)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/27

         Жалба, подадена на 10 май 2011 г. — Sanco/СХВП — Marsalman (Изображение на пиле)
   (Дело T-249/11)
   2011/C 204/49
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Sanco, SA (Барселона, Испания) (представител: г-н A. Segura Roda, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Marsalman, SL (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се приеме за установено, че жалбата срещу Решениет на втори апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2011 г., постановено по преписка R 1073/2010-2, е подадена в определения срок и в надлежната форма, и след осъществяване на съответните процесуални формалности, да се постанови съдебно решение, с което се отменя посоченото решение, и да се откаже регистрацията на марката на Общността, заявка № 6.675.383, за всички класове, като СХВП бъде изрично осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Marsalman, SL

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка без текстови елемент, която съдържа изображението на пиле, оградено от полукръг (заявка за регистрация № 6.675.383) за стоки от клас 29 и услуги от класове 35 и 39.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: испанска марка без текстови елемент, която съдържа изображението на пиле, оградено от овал (№ 2.727.182), за стоки от класове 29 и 31.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-415/15 P: Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. от Stichting Woonpunt и др. срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 12 май 2015 г. по дело T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt и др./Европейска комисия

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/9

         Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. от Stichting Woonpunt и др. срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 12 май 2015 г. по дело T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt и др./Европейска комисия
   (Дело C-415/15 P)
   (2015/C 337/11)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, по-рано Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (представители: P. Glazener, advocaat, и L. Hancher, Professorin)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Белгия, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени изцяло или частично определението на Общия съд (седми състав) от 12 май 2015 г. по дело T-203/10 RENV в съответствие с изложените в жалбата основания за отмяна,

               —

               да върне делото на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с изводите на Съда,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   По първото основание за отмяна се твърди, че Общият съд е нарушил правото на Съюза, неправилно е преценил фактите от значение за делото и не е мотивирал достатъчно определението, като е приел, че всъщност жалбата е подадена срещу писмото съгласно член 17 и че това писмо не подлежи на контрол от негова страна. С решението си Общият съд пренебрегнал факта, че видно от член 108, параграф 1 ДФЕС правните последици на решението намират оправдание в това, че предишното положение не е било съвместимо с Договора. Общият съд неправилно тълкувал решение TF1, доколкото заключил от него, че следва да сведе проверката си по отношение на обжалваното определение до въпроса дали Комисията правилно е преценила съвместимостта на съществуващата система за предоставяне на помощ, така както е изменена в съответствие с поетите от Нидерландия ангажименти.
   По второто основание за отмяна се твърди, че Общият съд е нарушил правото на Съюза, неправилно е преценил фактите от значение за делото и не е мотивирал достатъчно определението, като е приел, че предложените от Комисията целесъобразни мерки не подлежат на контрол от негова страна, тъй като става въпрос само за предложения, които едва с приемането им от нидерландските власти придобиват задължителна сила.


title: Дело C-200/08: Определение на председателя на първи състав на Съда от 1 юли 2010 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/27

      Определение на председателя на първи състав на Съда от 1 юли 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
      (Дело C-200/08) (1)

      ()
      (2010/C 288/46)
      Език на производството: френски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 171 от 5.7.2008 г.


title: Дело C-408/07: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 5 септември 2007 г. — Brigitte Ruf (по баща Elsässer) и Gertrud Elsässer (по баща Sommer)/Европейска централна банка (ЕЦБ), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, встъпила страна: Stadt Frankfurt am Main

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/14

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия) на 5 септември 2007 г. — Brigitte Ruf (по баща Elsässer) и Gertrud Elsässer (по баща Sommer)/Европейска централна банка (ЕЦБ), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, встъпила страна: Stadt Frankfurt am Main
   (Дело C-408/07)
   (2007/C 283/25)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landgericht Frankfurt am Main
   Страни в главното производство

      Ищец: Brigitte Ruf (по баща Elsässer) и Gertrud Elsässer (по баща Sommer)

      Ответници: Европейска централна банка (ЕЦБ), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH

      Встъпила страна: Stadt Frankfurt am Main
   Преюдициални въпроси

               a)

               Трябва ли член 288, алинея втора ЕО да се тълкува в смисъл, че общностна институция действа „при изпълнение на [своите] задължения“, когато планира извършването на определена строителна дейност във връзка с изграждането на ново седалище?

               б)

               Трябва ли член 288, алинея втора ЕО да се тълкува в смисъл, че към начините, по които общностният съдия може да компенсира вреди, се включва и възможността той да разпореди да не се извършва действие, което има опасност да накърни определено право (накърняване на морални права на автора)?

               в)

               Трябва ли член 288, алинея втора ЕО да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба предоставя на Съда изключителна компетентност да разглежда и спорове, в които ищецът обосновава задължението за обезщетение на общностната институция с нарушение на националното право?


title: Дело T-319/05: Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Швейцария/Комисия (Външни отношения — Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт — Германски мерки относно операциите по заход за кацане на летище Цюрих — Регламент (ЕИО) № 2408/92 — Право на защита — Принцип на недопускане на дискриминация — Принцип на пропорционалност)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/29

      Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Швейцария/Комисия
      (Дело T-319/05) (1)

      (Външни отношения - Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Германски мерки относно операциите по заход за кацане на летище Цюрих - Регламент (ЕИО) № 2408/92 - Право на защита - Принцип на недопускане на дискриминация - Принцип на пропорционалност)
      (2010/C 288/55)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Конфедерация Швейцария (представители: S. Hirsbrunner, U. Soltész и P. Melcher, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: F. Benyon, M. Huttunen и M. Niejahr)

         Встъпили страни в подкрепа на исканията на ответника: Федерална република Германия (представители: C.-D. Quassowski и A. Tiemann, подпомагани от T. Masing, avocat); и Landkreis Waldshut (представител: M. Núñez-Müller, avocat)

         Предмет

      Искане за отмяна на Решение 2004/12/ЕО на Комисията от 5 декември 2003 година относно прилагането на член 18, параграф 2, първо изречение от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт и на Регламент (ЕИО) № 2408/92 на Съвета (Преписка TREN/AMA/11/03 — Германски мерки относно операциите по заход за кацане на летище Цюрих) (ОВ L 4, стр. 13)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Конфедерация Швейцария да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

                  3.

                  Федерална република Германия и Landkreis Waldshut понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 94, 17.4.2004 г. (предишно дело С-70/04).


title: Дело F-33/07: Иск, предявен на 10 април 2007 г. — Toronjo Benitez/Комисия

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/26

         Иск, предявен на 10 април 2007 г. — Toronjo Benitez/Комисия
   (Дело F-33/07)
   (2007/C 129/45)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Alberto Toronjo Benitez (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и E. Marchal, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член 2 от решението на Комисията относно процедурата, свързана с повишението на длъжностните лица, получаващи възнагражденията си от бюджетните средства за „Изследвания “от общия бюджет (както във варианта му от 16 юни 2004 г., така и в тази от 20 юли 2005 г.) (наричано по-нататък „първото оспорвано решение“);

               —

               да се отмени решението на Комисията, с което се отнемат 44,5 точки от натрупания от ищеца актив като срочно нает служител (наричано по-нататък „второто оспорвано решение“);

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, постъпил на служба в Комисията на 16 януари 2000 г. като срочно нает служител в Генерална дирекция (наричана по-нататък ГД) „Изследвания“, е назначен като длъжностно лице в същата ГД от 16 април 2004 г. На 1 май 2005 г. е преместен в ГД „Външни отношения“. С писмо от 16 юни 2006 г. той е уведомен, че в приложение на първото оспорвано решение са му отнети придобитите като срочно нает служител точки поради това, че се е преместил на пост, свързан с част „Функциониране “от общия бюджет, преди да изтече срок от две години от неговото назначаване като длъжностно лице в срок за изпитване на пост, спадащ към част „Изследвания “от посочения бюджет.
   В подкрепа на иска си ищецът най-напред изтъква нарушаване на принципите на правна сигурност, на законност на административните актове и на защита на придобитите права, тъй като оттеглянето от органа по назначаването (ОН) на незаконосъобразно решение, с което се създават субективни права, трябва да се направи в разумен срок, какъвто не е случаят при второто оспорвано решение.
   Ищецът освен това счита, че с член 2 от второто оспорвано решение се въвежда дискриминация спрямо длъжностните лица, получаващи възнагражденията си от бюджетните средства за „Изследвания“, които молят да бъдат преместени преди да изтече срок от две години от тяхното назначаване, доколкото в резултат на преместването тези длъжностни лица губят точките си, докато длъжностните лица, премествани служебно или заемащи постове, считани за чувствителни, запазват точките си.


title: Дело T-43/15: Жалба, подадена на 28 януари 2015 г.  — CRM/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/43

         Жалба, подадена на 28 януари 2015 г. — CRM/Комисия
   (Дело T-43/15)
   (2015/C 089/52)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: CRM Srl (Модена, Италия) (представители: G. Forte, C. Marinuzzi e A. Franchi, адвокати)

      Ответник:Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1174/2014 на Комисията от 24 октомври 2014 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Piadina Romagnola/Piada Romagnola (ЗГУ), публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на 04 ноември 2014 г., брой L 316.

               —

               да осъди Комисията де заплати съдебните разноски за настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу вписването на защитеното географско указание „Piadina Romagnola/Piada Romagnola“ във връзка с предоставянето на репутационна стойност и на индустриалното произведените пиадини, а не само на тези, които са продукт на занаятчийското производство.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е нарушение и неправилно прилагане на член 7, параграф 1, буква е), подточка ii) и на член 8, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1)

                           —

                           Жалбоподателят изтъква в това отношение, че в случая липсват фактори, които да обосноват връзката с географския произход, както и

                           —

                           предоставянето на репутационна стойност и на индустриалното произведените пиадини.

               2.

               Второто правно основание е явна грешка в преценката както и несъбиране на доказателства.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят изтъква явна грешка в преценката на заявлението за регистрация във връзка с изпълнението на условията за публикуване на заявката за регистрация на географското указание, свързано с Piadina Romagnola, както и

                           —

                           несъбиране на доказателства поради неизвършване на преценка на обстоятелството, че национален правораздавателен орган на една държава членка е отменил националната правна уредба, на която се основава обжалвания регламент.

                           —

                           Жалбоподателят твърди също, че е нарушен принципа на добрата администрация.

               3.

               Третото правно основание е нарушение на членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз поради нарушение на правото на ефективна съдебна защита.


title: Дело T-538/11: Решение на Общия съд от 25 март 2015 г. — Белгия/Комисия (Държавни помощи — Обществено здраве — Държавни помощи за финансиране на тестовете за диагностика на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата — Решение, с което помощите се обявяват за частично съвместими и частично несъвместими с вътрешния пазар — Жалба за отмяна — Акт с неблагоприятни последици — Допустимост — Понятие за предимство — Понятие за избирателност)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/22

         Решение на Общия съд от 25 март 2015 г. — Белгия/Комисия
   (Дело T-538/11) (1)

   ((Държавни помощи - Обществено здраве - Държавни помощи за финансиране на тестовете за диагностика на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата - Решение, с което помощите се обявяват за частично съвместими и частично несъвместими с вътрешния пазар - Жалба за отмяна - Акт с неблагоприятни последици - Допустимост - Понятие за предимство - Понятие за избирателност))
   (2015/C 155/24)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: C. Pochet и J.-C. Halleux, подпомагани от L. Van den Hende, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално H. van Vliet и S. Thomas, впоследствие H. van Vliet и S. Noë)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2011/678/ЕС на Комисията от 27 юли 2011 година относно държавната помощ за финансиране на диагностиката на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата, приведена в действие от Белгия (държавна помощ C 44/08 (ex NN 45/04) (ОВ L 274, стр. 36).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.


title: Дело T-295/16: Жалба, подадена на 6 юни 2016 г. — SymbioPharm/EMA

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/38

         Жалба, подадена на 6 юни 2016 г. — SymbioPharm/EMA
   (Дело T-295/16)
   (2016/C 279/54)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: SymbioPharm GmbH (Херборн, Германия) (представител: A. Sander, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейската агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската агенция по лекарствата (EMA) от 1 април 2016 г., връчено на 7 април 2016 г., за започване на процедурата по препращане по член 31 от Директива 2001/83/ЕО по отношение на лекарствения продукт „Symbioflor 2“ и на сходно обозначени лекарствени продукти на фирмата SymbioPharm GmbH,

               —

               да осъди EMA да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 31 от Директива 2001/83/EG (1)

               Жалбоподателят твърди, че производството по препращане е започнало, въпреки че в молбата на германския орган за издаване на разрешения (нотификация) не е посочен никакъв „случай, засягащ интересите на Съюза“ и такъв също не е налице.

               2.

               Второ основание: нарушение на член 29 от Директива 2001/83/ЕО
               Предпоставката „опасност за общественото здраве“ за започване на производството не била доказана от германския орган за издаване на разрешения във връзка с лекарствения продукт за хуманна употреба „Symbioflor 2“ и очевидно също не била налице.

               3.

               Трето основание: нарушение на членове 116 и 117 от Директива 2001/83/ЕО
               Неблагоприятно съотношение между ползите и рисковете не било доказано от германския орган за издаване на разрешения по отношение на лекарствения продукт за хуманна употреба „Symbioflor 2“ и такова очевидно не е налице.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на член 22а от Директива 2001/83/ЕО, на принципа на пропорционалност и на правото на изслушване
               Жалбоподателят твърди, че са нарушени член 22а от Директива 2001/83/ЕО и принципът на пропорционалност, тъй като германският орган за издаване на разрешения не е използвал възможността да разпореди проверка за ефективност (неизползване на правото на преценка). Това личало също от обстоятелството, че поисканото от жалбоподателя изслушване под формата на разговор с омбудсман по тази тема било изрично отхвърлено от германския орган за издаване на разрешения.

               5.

               Пето основание: нарушение на принципите на правовата държава
               В тази връзка жалбоподателят твърди, че започването на производство по препращане, основано на същите факти, по време, когато е висящо производство пред националните съдилища, противоречало на принципите на правовата държава.

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ 2001, L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


title: Дело T-833/16: Жалба, подадена на 28 ноември 2016 г. — Karp/Парламент

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/19

         Жалба, подадена на 28 ноември 2016 г. — Karp/Парламент
   (Дело T-833/16)
   (2017/C 046/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kevin Karp (Брюксел, Белгия) (представители: N. Lambers, и R. Ben Ammar, lawyers)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на органа, оправомощен да сключва договорите за назначаване за групата EFDD в рамките на Европейския парламент, което класира жалбоподателя във функционална група I по договора за акредитиран парламентарен сътрудник (APA), подписан на 25 февруари 2015 г. и във функционална група II по трудовия договор, подписан на 12 май 2016 г.;

               —

               да осъди ответника да обезщети жалбоподателя за материалните и нематериални вреди, които той е претърпял и които по предварителни оценки възлизат съответно на 40 888,68 EUR и 63 323,20 EUR;

               —

               да осъди ответника да заплати собствените си съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на член 80 oт Правилника за длъжностните лица на CESO

                           —

                           Жалбоподателят е получил категория на възнаграждение, съответстваща на функционална група I за първия си договор и най-ниската категория на функционална група II за втория си трудов договор. Функционална група II включва „Канцеларски и секретарски задачи, управление на офиса и други равностойни задачи, изпълнявани под ръководството на срочно наети служители“, докато повечето от възложените задачи на жалбоподателя по първия и по втория му трудов договор са били административни и консултативни, съгласно приложенията към жалбата.

               2.

               Второто основание е нарушение на член 82 oт Правилника за длъжностните лица на CEOS

                           —

                           Член 82 oт Правилника за длъжностните лица на CEOS предвижда, че договорно нает служител следва да бъде нает във функционална група IV, ако може да докаже степен на образование, която отговаря на пълен университетски цикъл на обучение от минимум три години, удостоверено с диплома, или професионално обучение на еквивалентно равнище. Жалбоподателят има пет години университетско образование, удостоверено с две дипломи и, в допълнение, относно втория предложен му договор, и предишен трудов стаж в Европейския парламент, включващ задачи, еквивалентни на тези, които се е оказало, че трябва да извършва.


title: Дело T-370/14: Определение на Общия съд от 2 декември 2014 г. — Petropars и др./Съвет

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/46

         Определение на Общия съд от 2 декември 2014 г. — Petropars и др./Съвет
   (Дело T-370/14) (1)

   (2014/C 431/73)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело T-474/14: Жалба, подадена на 25 юни 2014 г.  — Cesáreo Martín-Sanz и др./Комисия

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/48

         Жалба, подадена на 25 юни 2014 г. — Cesáreo Martín-Sanz и др./Комисия
   (Дело T-474/14)
   2014/C 261/76
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Cesáreo Martín-Sanz, SA Transportes (Мадрид, Испания), Transportes y Servicios de Minería, SA (Transportes y Servicios de Minería, Испания), Inauto, Industrias del Automóvil, SA (Мадрид), Premium Quality Investments, SL (Мадрид) и Naviera Ispaster, ОИИ (Мадрид) (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други образувания, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело T-726/15: Жалба, подадена на 15 декември 2016 г. — Blaž Jamnik и Blaž/Парламент

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/45

         Жалба, подадена на 15 декември 2016 г. — Blaž Jamnik и Blaž/Парламент
   (Дело T-726/15)
   (2016/C 098/60)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподатели: Jožica Blaž Jamnik (Любляна, Словения) и Brina Blaž (Любляна) (представител: D. Mihevc, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви за незаконосъобразен избора на оферент в процедура INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06,

               —

               да отмени избора на оферента,

               —

               да избере жалбоподателите като оферент, предложил икономически най-изгодната оферта,

               —

               при условията на евентуалност, да признае на жалбоподателите обезщетение за вреди в размер на 3 852 384,60 EUR, ако те не бъдат избрани като оферент, предложил икономически най-изгодната оферта в процедура INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06,

               —

               да възстанови на жалбоподателите направените от тях съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 113 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (1)

               Според жалбоподателите изборът на оферента, предложил икономически най-изгодната оферта, е извършен в нарушение на член 113 от горепосочения регламент, тъй като не са били взети предвид предварително определените критерии, посочени в спецификацията.

               2.

               Второ основание — незаконосъобразно протичане на процедурата за подбор
               В това отношение жалбоподателите посочват, че приложените от тях проекти, графична документация и статични изчисления към офертата им изобщо не са били предмет на разглеждане, тъй като не са били изпратени за решение в Люксембург от службата в Любляна.

      (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, стр. 1)


title: Дело T-520/11: Решение на Общия съд от 28 февруари 2014 г.  — Genebre/СХВП — General Electric (GE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „GE“  — По-ранна национална словна марка „GE“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/27

         Решение на Общия съд от 28 февруари 2014 г. — Genebre/СХВП — General Electric (GE)
   (Дело T-520/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „GE“ - По-ранна национална словна марка „GE“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 112/35
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Genebre, SA (Оспиталет де Льобрегат, Испания) (представител: D. Pellisé Urquiza, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: General Electric Company (Скънектади, САЩ) (представители: първоначално S. Malynicz, barrister, впоследствие E. Armijo Chávarri, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 юли 2011 г. (преписка R 20/2009-4), постановено в производство по възражение между General Electric Company и Genebre SA

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Genebre SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 13, 14.1.2012 г.


title: Дело C-238/15: Решение на Съда (втори състав) от 14 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche (Преюдициално запитване — Свободно движение на хора — Равно третиране — Социални предимства — Регламент (ЕС) № 492/2011 — Член 7, параграф 2 — Финансова помощ за висше образование — Условие за студентите, които не пребивават на територията на съответната държава членка, да са деца на наети или самостоятелно заети лица, упражнявали професионалната си дейност в тази държава членка през непрекъснат период от поне пет години — Непряка дискриминация — Обосноваване — Цел да се увеличи процентът на пребиваващите лица, които притежават диплом за висше образование — Подходящ характер — Пропорционалност)

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/4

         Решение на Съда (втори състав) от 14 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Дело C-238/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Равно третиране - Социални предимства - Регламент (ЕС) № 492/2011 - Член 7, параграф 2 - Финансова помощ за висше образование - Условие за студентите, които не пребивават на територията на съответната държава членка, да са деца на наети или самостоятелно заети лица, упражнявали професионалната си дейност в тази държава членка през непрекъснат период от поне пет години - Непряка дискриминация - Обосноваване - Цел да се увеличи процентът на пребиваващите лица, които притежават диплом за висше образование - Подходящ характер - Пропорционалност))
   (2017/C 046/04)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga

      Ответник: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Диспозитив

   Член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка, като разглежданото в главното производство, което поставя предоставянето на финансова помощ за висше образование на непребиваващите студенти в зависимост от условието поне единият от родителите им да е работил в тази държава членка през минимален и непрекъснат период от пет години към момента на подаване на молбата за финансова помощ, но не предвижда такова условие по отношение на пребиваващите в посочената държава членка студенти, с цел да насърчи увеличаването на процента на пребиваващите лица, които притежават диплом за висше образование.

      (1)  ОВ C 254, 3.8.2015 г.


title: Дело C-180/13 P: Жалба, подадена на 12 април 2013 г. от Vetrai 28 srl, понастоящем Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 29 януари 2013 г. по дело T-272/00, Barbini и др./Европейска комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/5

         Жалба, подадена на 12 април 2013 г. от Vetrai 28 srl, понастоящем Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 29 януари 2013 г. по дело T-272/00, Barbini и др./Европейска комисия
   (Дело C-180/13 P)
   2013/C 207/07
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Vetrai 28 srl, понастоящем Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl и др. (представители: A. Vianello, A. Bortoluzzi и A. Veronese, avvocati)

      Други страни в производството: Alfredo Barbini srl и др., Италианска република, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени и/или измени Определението на Общия съд (четвърти състав), постановено по дело T-272/00, и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на твърденията си жалбоподателите се позовават на грешки при прилагане на правото във връзка с принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“, от една страна, относно задължението за мотивиране на решенията на Комисията в областта на държавните помощи, а от друга страна, във връзка с разпределянето на тежестта на доказване по отношение на предпоставките съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС.
   С определението, предмет на настоящата жалба, Общият съд не се съобразил с положенията, приети от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole viverе“ от 9 юни 2011 г., с което се утвърждава, че решението на Комисията „трябва да съдържа всички съществени данни, за да бъде приведено в действие от националните органи“. Макар обаче в решението да липсвали основните елементи за неговото привеждане в действие от националните органи, Общият съд не установил никакви недостатъци в метода, възприет от Комисията в оспорваното решение, в резултат от което била налице грешка при прилагане на правото.
   Въз основа на принципите, установени от Съда с Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“, при възстановяването държавата членка, а не следователно отделният получател, трябва във всеки случай поотделно да докаже наличието на предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС. В настоящия случай обаче в оспорваното решение Комисията пропуснала да изясни „подробните правила“ за извършване на такава проверка; следователно, тъй като не разполага с основните елементи, за да докаже при възстановяването дали предоставените предимства представляват държавни помощи за получателите, Италианската република — със Закон № 228 от 24 декември 2012 г. (член 1, параграф 351 и сл.), решила да прехвърли тежестта на доказване, противно на установеното в общностната съдебна практика. Според италианския законодател не държавата, а отделните предприятия — получатели на предоставените под формата на облекчения помощи, следвало да докажат, че въпросните предимства не нарушават конкуренцията, нито пък засягат търговията между държавите членки; в противен случай се презумира, че предоставеното предимство е годно да наруши конкуренцията и да засегне общностната търговия. Всичко това било в очевиден контраст с принципите, възприети от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“.


title: Дело T-302/13: Жалба, подадена на 28 май 2013 г. — Nordex Holding/СХВП — Fontana Food (Taverna)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/21

         Жалба, подадена на 28 май 2013 г. — Nordex Holding/СХВП — Fontana Food (Taverna)
   (Дело T-302/13)
   (2013/C 226/28)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nordex Holding A/S (Dronninglund, Дания) (представител: M. Kleis, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fontana Food AB (Tyresö, Швеция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав от 21 март 2013 г. по преписка R 2608/2011-1;

               —

               да отмени решението на отдела по отмяна от 21 октомври 2011 г. №4891 C, което предшества приемането на обжалваното решение;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноските, в това число направените в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Taverna“– Марка на общността № 5 466 909

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Основание на искането за обявяване на недействителност: Искането за обявяване на недействителност са изложените в член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент №207/2009 на Съвета

      Решение на отдела по отмяна: Обявява обжалваната марка на Общността за частично недействителна

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 53, параграф 1, буква a), във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-279/12: Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal — Обединено кралство) — Fish Legal, Emily Shirley/The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd (Преюдициално запитване — Орхуска конвенция — Директива 2003/4/ЕО — Достъп на обществеността до информация за околната среда — Приложно поле — Понятие „публична власт“ — Предприятия за канализация и за водоснабдяване — Приватизация на водния сектор в Англия и Уелс)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/13

         Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal — Обединено кралство) — Fish Legal, Emily Shirley/The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd
   (Дело C-279/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Орхуска конвенция - Директива 2003/4/ЕО - Достъп на обществеността до информация за околната среда - Приложно поле - Понятие „публична власт“ - Предприятия за канализация и за водоснабдяване - Приватизация на водния сектор в Англия и Уелс)
   2014/C 52/20
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Fish Legal, Emily Shirley

      Ответници: The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) — Обединено кралство — Тълкуване на член 2, точка 2, букви а), б) и в) от Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200) — Задължение за публичните власти да предоставят на разположение на всеки заявител информацията за околната среда, с която разполагат — Приложно поле — Понятие за физическо или юридическо лице, „изпълняващо публични административни функции съгласно националното законодателство“

      Диспозитив

               1.

               За да се установи дали субекти като United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd и Southern Water Services Ltd могат да бъдат квалифицирани като юридически лица, които изпълняват „публични административни функции“ съгласно националното законодателство, по смисъла на член 2, точка 2, буква б) от Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета, е необходимо да се провери дали съгласно приложимото за тези субекти национално законодателство същите разполагат с особени правомощия, по-широки в сравнение с тези, които следват от правилата, приложими в отношенията между частноправни субекти.

               2.

               Предприятия като United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd и Southern Water Services Ltd, които доставят публични услуги, свързани с околната среда, се намират под контрола на орган или на лице по член 2, точка 2, буква а) или б) от Директива 2003/4, поради което трябва да бъдат квалифицирани като „публични власти“ съгласно член 2, точка 2, буква в) от посочената директива, ако тези предприятия реално не определят самостоятелно начина, по който доставят споменатите услуги, тъй като публична власт, която попада в обхвата на член 2, точка 2, буква а) или б) от същата директива, може да оказва решаващо влияние върху дейността на посочените предприятия в областта на околната среда.

               3.

               Член 2, точка 2, буква б) от Директива 2003/4 трябва да се тълкува в смисъл, че лицето, което попада в обхвата на тази разпоредба, е публична власт, що се отнася до цялата информация за околната среда, с която разполага. Търговски дружества като United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd и Southern Water Services Ltd, които могат да бъдат публична власт съгласно член 2, точка 2, буква в) от споменатата директива само когато при доставянето на публични услуги в областта на околната среда се намират под контрола на орган или на лице по член 2, параграф 2, буква а) или б) от същата директива, не са длъжни да предоставят информация за околната среда, ако е безспорно, че тази информация не се отнася до доставянето на такива услуги.

      (1)  ОВ C 250, 18.8.2012 г.


title: Дело C-85/13: Иск, предявен на 21 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/9

         Иск, предявен на 21 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-85/13)
   2013/C 147/16
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve, L. Cimaglia)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приела:

                           —

                           необходимите разпоредби, за да се гарантира, че агломерациите на Bareggio, Cassano d’Adda, Melegnano, Mortara, Olona Nord, Olona Sud, Robecco sul Naviglio, San Giuliano Milanese Est, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Trezzano sul Naviglio, Turbigo и Vigevano (Lombardia), с еквивалентен жител над 10 000, които заустват в приемници, които се считат за „чувствителни зони“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1), са съоръжени с канализационни системи за градски отпадъчни води съгласно член 3 от тази директива,

                           —

                           необходимите разпоредби, за да се гарантира, че в агломерациите на Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile (Friuli Venezia Giulia), Bareggio, Broni, Calco, Cassano d’Adda, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Somma Lombardo, Trezzano sul Naviglio, Turbigo, Valle San Martino, Vigevano, Vimercate (Lombardia), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemonte), Nuoro (Sardegna), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Terrasini (Sicilia), Courmayeur (Valle d’Aosta) и Thiene (Veneto), с еквивалентен жител над 10 000, градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им ще бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка в съответствие с член 4 от Директива 91/271/ЕИО,

                           —

                           необходимите разпоредби, за да се гарантира, че в агломерациите на Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, San Vito al Tagliamento, Udine (Friuli Venezia Giulia), Frosinone (Lazio), Francavilla Fontana, Monteiasi, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardegna) e Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini и Trappeto (Sicilia), с еквивалентен жител над 10 000, които заустват в приемници, които се считат за „чувствителни зони“ по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 91/271/ЕИО, градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им ще бъдат подложени на по-строго пречистване от вторично пречистване или от друга равностойна обработка в съответствие с член 5 от посочената директива,

                           —

                           необходимите разпоредби, за да може пречиствателните станции на градските отпадъчни води, изградени в съответствие с изискванията на членове 4—7 от Директива 91/271, да се проектират, изграждат, експлоатират и поддържат по начин, осигуряващ достатъчна производителност при всички нормални климатични условия на мястото, където са разположени, и за да може пречиствателните станции да се проектират по начин, отчитащ сезонните колебания на притока органични вещества в агломерациите на Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, San Vito al Tagliamento, Udine (Friuli Venezia Giulia), Frosinone (Lazio), Bareggio, Broni, Calco, Cassano d’Adda, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Somma Lombardo, Trezzano sul Naviglio, Turbigo, Valle San Martino, Vigevano, Vimercate (Lombardia), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemonte), Francavilla Fontana, Monteiasi, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardegna), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini, Trappeto (Sicilia), Courmayeur (Valle d’Aosta) и Thiene (Veneto),

                     Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 3 и/или член 4 и/или член 5, както и по член 10 от Директива 91/271/ЕИО;

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С иска си Комисията упреква Италия, че не е транспонирала правилно, в някои части от националната си територия, Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за градските отпадъчни води.
   Най-напред Комисията изтъква редица нарушения на член 3 от директивата, който в параграф 1, втора алинея и в параграф 2 предвижда, че що се отнася до градските отпадъчни води, които се заустват в приемници, които се считат за „чувствителни зони“ по смисъла на определението по член 5 от същата директива, държавите членки са длъжни да гарантират, че най-късно до 31 декември 1998 г. всички агломерации, чийто еквивалент жители е над 10 000, ще бъдат съоръжени с канализационни системи за градски отпадъчни води, които отговарят на изискванията на приложение I, точка А. В редица агломерации на регион Lombardia, които попадат в приложното поле на посочените разпоредби, това задължение не е изпълнено коректно.
   Освен това в член 4, параграфи 1—3 от Директива 91/271/ЕИО се предвижда, че най-късно до 31 декември 2000 г. за всички зауствания, произлизащи от агломерации с еквивалентен жител над 15 000, и най-късно до 31 декември 2005 г. за всички зауствания, произлизащи от агломерации с еквивалентен жител между 10 000 и 15 000, държавите членки трябва да се погрижат отпадъчните води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка съгласно изискванията на приложение I, точка Б. Комисията е констатирала, че тези разпоредби не са спазени в редица агломерации, намиращи се в региони Regioni Abruzzo, Friuli Venezia Giulia, Lombardia, Marche, Piemonte, Sardegna, Sicilia, Valle d’Aosta и Veneto.
   В член 5, параграф 2 и 3 от Директивата се предвижда, че най-късно до 31 декември 1998 г. държавите членки трябва да се погрижат за всички зауствания, произлизащи от агломерации с еквивалентен жител над 10 000, градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им в чувствителни зони да бъдат подложени на по-строго пречистване от предвиденото в член 4. Комисията е констатирала, че тези разпоредби не са спазени в редица агломерации, намиращи се в региони Abruzzo, Friuli Venezia Giulia, Lazio, Puglia, Sardegna и Sicilia.
   Неспазването на членове 4 и 5 от Директива 91/271/ЕИО в крайна сметка води до нарушение и на член 10 от същата директива, съгласно който пречиствателните станции за градски отпадъчни води трябва да се проектират, изграждат, експлоатират и поддържат по начин, осигуряващ достатъчна производителност при всички нормални климатични условия на мястото, където са разположени.

      (1)  ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.


title: Дело T-686/16 P: Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. от Daniele Possanzini срещу определението, постановено на 18 юли 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-68/15, Possanzini/Frontex

text:
               21.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 428/19

         Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. от Daniele Possanzini срещу определението, постановено на 18 юли 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-68/15, Possanzini/Frontex
   (Дело T-686/16 P)
   (2016/C 428/22)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Daniele Possanzini (Пиза, Италия) (представител: S. Pappas, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейската агенция за гранична и брегова охрана

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени определението на Съда на публичната служба от 18 юли 2016 г., с което неговата жалба се отхвърля,

               —

               да уважи исканията, направени в първоинстанционното производство,

               —

               да осъди другата страна в производството да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание, което има две части, е свързано с нарушение на член 11, параграфи 4, 5 и 6 от решението на изпълнителния директор на Европейската агенция за гранична и брегова охрана (Frontex) от 27 август 2009 г. за установяване на процедура по атестиране на служителите (наричано по-нататък „решението от 27 август 2009 г.“), разгледан във връзка с член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                           —

                           Първа част, свързана с грешка при прилагане на правото, допусната от Съда на публичната служба, който не е разгледал основанието, изтъкнато от жалбоподателя в първоинстанционното производство и отнасящо се до липсата на предварителен диалог между заверяващ и оценяващ.

                           —

                           Втора част, свързана с грешка при прилагане на правото, опорочаваща обжалваното определение, тъй като в него не се разглежда служебно липсата на предварителен диалог между заверяващ и оценяващ.

               2.

               Второто основание е свързано с нарушение на член 2, параграф 2 от Решението от 27 август 2009 г., изразяващо се в н установеното във Frontex разграничение на ролите на заверяващия и оценяващия.


title: Дело T-683/15: Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — Freistaat Bayern/Комисия

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/81

         Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — Freistaat Bayern/Комисия
   (Дело T-683/15)
   (2016/C 048/89)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Freistaat Bayern (представители: U. Soltész и H. Weiß, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от обжалваното решение, доколкото в него се приема, че държавните помощи, които Германия е предоставила в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС в полза на съответните предприятия от млечната промишленост във федералната провинция Свободна държава Бавария във връзка с проведения в Бавария качествен контрол на млякото, са несъвместими с вътрешния пазар в периода след 1 януари 2007 г;

               —

               да отмени членове 2 — 4 от обжалваното решение, доколкото с тях се разпорежда възстановяване на помощите заедно с лихвите, предоставени на предприятията от млечната промишленост във федералната провинция Свободна държава Бавария;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска да бъде частично отменено Решение на Комисията С (2015) 6295 окончателен от 18 септември 2015 г. относно държавна помощ за качествен контрол на млякото, предоставена от Германия въз основа на Закона за млякото и мазнините, SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN).
   В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква пет основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС, както и на член 6, параграф 1 и на член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (1)

               В рамките на първото основание се посочва, че предполагаемата помощ от общия бюджет на провинцията не е била разгледана в решението за откриване на процедурата.

               2.

               Второ основание: не са налице държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
               Жалбоподателят изтъква, че във връзка с финансирането на качествения контрол на млякото мандрите не са получили държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не им било предоставено селективно предимство.

               3.

               Трето основание (при условията на евентуалност): липса на нарушение на задължението за нотифициране
               Жалбоподателят изтъква, че мерките следва да се разглеждат като „съществуващи помощи“. Поради това при възстановяване на съответните средства би бил нарушен член 108, параграфи 1 и 3 ДФЕС, както и член 14 от Регламент (EС) 2015/1589.

               4.

               Четвърто основание (при условията на евентуалност): била допусната грешка при прилагането на правото при отказа да се признае, че помощта е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3 ДФЕС

               5.

               Пето основание (при условията на евентуалност): разпореждането за възстановяване на предоставените помощи е в нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания

      (1)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (OB L 248, стр. 9).


title: Съединени дела C-293/13 P и C-294/13 P: Решение на Съда (втори състав) от 24 юни 2015 г. — Fresh Del Monte Produce, Inc./Европейска комисия, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Европейска комисия/Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P) (Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на банани — Съгласуване при определянето на референтните цени — Понятие за стопанска единица, образувана от две дружества — Понятие за решаващо влияние — Отговорност на дадено дружество за поведението на друго — Изопачаване на доказателствата — Тежест на доказване — Принцип in dubio pro reo — Понятие за едно-единствено продължавано нарушение — Понятие за съгласувана практика — Понятие за нарушение с оглед на целта — Предприятия — членове на картел — Предоставяне на информация на Комисията — Правно задължение — Обхват — Защита от самоуличаване — Встъпила в първоинстанционното производство страна — Насрещна жалба — Допустимост)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/4

         Решение на Съда (втори състав) от 24 юни 2015 г. — Fresh Del Monte Produce, Inc./Европейска комисия, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Европейска комисия/Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P)
   (Съединени дела C-293/13 P и C-294/13 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на банани - Съгласуване при определянето на референтните цени - Понятие за стопанска единица, образувана от две дружества - Понятие за решаващо влияние - Отговорност на дадено дружество за поведението на друго - Изопачаване на доказателствата - Тежест на доказване - Принцип in dubio pro reo - Понятие за едно-единствено продължавано нарушение - Понятие за съгласувана практика - Понятие за нарушение с оглед на целта - Предприятия - членове на картел - Предоставяне на информация на Комисията - Правно задължение - Обхват - Защита от самоуличаване - Встъпила в първоинстанционното производство страна - Насрещна жалба - Допустимост))
   (2015/C 279/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      (Дело C-293/13 P)

      Жалбоподател: Fresh Del Monte Produce, Inc. (представители: B. Meyring, Rechtsanwalt и L. Suhr, Advocate)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Biolan, M. Kellerbauer и P. Van Nuffel), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (представители: K. Smith, QC, C. Humpe и S. Kon, solicitors)

      (Дело C-294/13 P)

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Biolan, M. Kellerbauer и P. Van Nuffel)

      Други страни в производството: Fresh Del Monte Produce, Inc. (представители: B. Meyring, Rechtsanwalt и L. Suhr, Advocate), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (представители: K. Smith, QC, C. Humpe и S. Kon, solicitors)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата по дело C-293/13 P и насрещните жалби по дела C-293/13 P и C-294/13 P.

               2)

               Отменя точка 1 от диспозитива на решение Fresh Del Monte Produce/Комисия (T-587/08, EU:T:2013:129).

               3)

               Определя на 9 8 00  000 EUR размера на глобата, наложена на основание член 2, буква в) от Решение C(2008) 5955 окончателен на Комисията от 15 октомври 2008 година относно производство по член 81 от [ЕО] (дело COMP/39 188 — Банани)

               4)

               Осъжда Fresh Del Monte Produce Inc. да заплати съдебните разноски, свързани с производствата по, от една страна, главните жалби по дела C-293/13 P и C-294/13 P, и от друга страна, неговата насрещна жалба по дело C-294/13 P, с изключение на разноските на Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, което понася направените от него съдебни разноски във връзка с всички посочени производства.

               5)

               Осъжда Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски, свързани с производствата по неговите насрещни жалби по дела C-293/13 P и C-294/13 P.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-14/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions (Околна среда и закрила на човешкото здраве — Директива 67/548/ЕИО — Регламент (ЕО) № 1272/2008 — Класификация на никеловите карбонати, никеловите хидроксиди, както и на няколко групи вещества на основата на никел като опасни вещества — Валидност на Директиви 2008/58/ЕО и 2009/2/ЕО и на Регламент (ЕО) № 790/2009 — Адаптиране на тези класификации към техническия и научен прогрес — Валидност — Методи за оценка на характерните свойства на споменатите вещества — Явна грешка в преценката — Правно основание — Задължение за мотивиране)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 юли 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions
   (Дело C-14/10) (1)

   (Околна среда и закрила на човешкото здраве - Директива 67/548/ЕИО - Регламент (ЕО) № 1272/2008 - Класификация на никеловите карбонати, никеловите хидроксиди, както и на няколко групи вещества на основата на никел като опасни вещества - Валидност на Директиви 2008/58/ЕО и 2009/2/ЕО и на Регламент (ЕО) № 790/2009 - Адаптиране на тези класификации към техническия и научен прогрес - Валидност - Методи за оценка на характерните свойства на споменатите вещества - Явна грешка в преценката - Правно основание - Задължение за мотивиране)
   2011/C 269/14
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nickel Institute

      Ответник: Secretary of State for Work and Pensions

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Валидност, що се отнася до прекласифицирането на никеловите карбонати като канцерогенно вещество, на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 246, стр. 1) и на Регламент (ЕО) № 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 235, стр. 1) — Оценка на характерните свойства на никеловите карбонати, която не съответства на изискванията съгласно приложение VI към Директива 67/548/ЕИО

      Диспозитив

   При разглеждането на преюдициалните въпроси не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества и валидността на Директива 2009/2/ЕО на Комисията от 15 януари 2009 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети и първи път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества, нито валидността на Регламент № 790/2009 (ЕО) на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, в частта им, в която разглежданите в главното производство вещества като някои никелови карбонати, никелови хидроксиди и други групи вещества на основата на никел са класифицирани като канцерогенни за човека от категория 1, мутагенни от категория 3 и токсични за репродукцията от категория 2.

      (1)  ОВ C 63 от 13.3.2010 г.


title: Дело C-678/11: Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г.  — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 56 ДФЕС и член 36 от Споразумението за ЕИП — Услуги, предлагани в Испания от пенсионни фондове и застрахователни компании, установени в друга държава членка — Планове за професионално пенсионно осигуряване — Задължение за посочване на данъчен представител с местопребиваване в Испания — Ограничителен характер — Обосноваване — Ефикасност на данъчния контрол и борба с избягване на данъчното облагане — Пропорционалност)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/2

         Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-678/11) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 56 ДФЕС и член 36 от Споразумението за ЕИП - Услуги, предлагани в Испания от пенсионни фондове и застрахователни компании, установени в друга държава членка - Планове за професионално пенсионно осигуряване - Задължение за посочване на данъчен представител с местопребиваване в Испания - Ограничителен характер - Обосноваване - Ефикасност на данъчния контрол и борба с избягване на данъчното облагане - Пропорционалност))
   (2015/C 046/02)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и W. Roels)

      Ответник: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и J.- S. Pilczer)

      Диспозитив

               1)

               Като е приело разпоредбите, съдържащи се в член 46, буква c) от Кралски законодателен указ 1/2002, с който се одобрява консолидираният текст на Закона за пенсионните планове и пенсионните фондове (Real Decreto Legislativo 1/2002, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones) от 29 ноември 2002 г., и в член 86, параграф 1 от Кралски законодателен указ 6/2004, с който се одобрява консолидираният текст на Закона за организацията и надзора на частното застраховане (Real Decreto Legislativo 6/2004, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados) от 29 октомври 2004 г., по силата на които пенсионните фондове, установени в държави членки, различни от Кралство Испания, и предлагащи планове за професионално пенсионно осигуряване в тази държава членка, както и застрахователните компании, които извършват дейност в Испания при режим на свободно предоставяне на услуги, са длъжни да назначат данъчен представител с местопребиваване в тази държава членка, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 56 ДФЕС.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Европейската комисия, Кралство Испания и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Дело C-427/08: Решение на Съда (пети състав) от 4 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2006/100/ЕО — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/23

         Решение на Съда (пети състав) от 4 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-427/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2006/100/ЕО - Липса на транспониране в определения срок)
   2009/C 180/38
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и I. Chatzigiannis)

      Ответник: Република Гърция (представител: M. Michelogiannaki)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния (ОВ L 363, стр. 141; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 194)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приела в определения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело C-455/07 P: Жалба, подадена на 9 октомври 2007 г. от Ente per le Ville vesuviante срещу решението на Първоинстанционния съд от 18 юли 2007 г. по дело T-189/02, Ente per le Ville vesuviante/Комисия на Европейските общности

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/28

         Жалба, подадена на 9 октомври 2007 г. от Ente per le Ville vesuviante срещу решението на Първоинстанционния съд от 18 юли 2007 г. по дело T-189/02, Ente per le Ville vesuviante/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-455/07 P)
   (2007/C 297/46)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Ente per le Ville vesuviante (представител: E. Soprano, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени частично обжалваното решение поради изложените по-долу основания и,доколкото е необходимо и целесъобразно, впоследствие да се обяви за недействително Решение D (2002) 810111, прот. 102504 от 13 март 2002 година на Генерална дирекция „Регионална политика“ на Европейската комисия както и Съобщение на Генерална дирекция „Регионална политика“ на Европейската комисия от 12 октомври 2001 година, преписка № Gt/SF/MF D (01) 810542, прот. 109720 от 12 октомври 2001 година,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени частично обжалваното решение поради изложените по-долу основания и делото да се върне на Първоинстанционния съд с цел разрешаване на правния спор съобразна дадените от Съда указания,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по настоящото и по първоинстанционното производство по T-189/02.

         Правни основания и основни доводи
   1)   Грешка при прилагане на правото, недостатъчно разследване и недостатъчни мотиви с оглед на член 12 от изменения Регламент 4254/88 (1).
   Извършената от жалбоподателя и финансирана от ЕФРР (Европейски фонд за регионално развитие) операция съставлявали единна съвкупност, което обстоятелство се потвърждава както от решението на Комисията от 18 декември 1986 година за предоставяне на въпросната помощ, така и от текста на член 12 от Регламент (ЕИО) № 2083/93 (2) на Съвета от 20 юли 1993 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 4254/88 за прилагане на Регламент (EИО) № 2052/88 по отношение на Европейския фонд за регионално развитие (по-нататък наричан член 12 от изменения Регламент № 4254/88).
   От това следва, че въпросната помощ, както неправилно е преценил Първоинстанционният съд, не е могла да бъде разделена на различни функционални части, и че предприетото поради правни съображения спиране дори и на част от помощта, което е дало отражение върху преустановяването й, налагало целият финансиран проект съгласно решението от 18 декември 1986 година да бъде обхванат от въведеното с член 12 от Регламент № 4254/88 по-благоприятно третиране.
   2)   Грешка при прилагане на правото, недостатъчно разследване и нарушаване на правото на защита с оглед на член 4 от Решение на Комисията от 18 декември 1986 година.
   Противно на възпроизведените в обжалваното решение твърдения, жалбоподателят е доказал с документи, че извършваните във Villa Ruggiero строителни работи (една от вилите, обект на финансиране съгласно решението от 18 декември 1986 г.) са били спрени поради правни съображения от 1989 г. до 1996 г. Следователно те не се били, както твърдят италианските власти, завършени през 1992 г.
   Поради това неговото съдействие в процедурата по издаване на оспорената в първоинстанционното производство мярка, както това е било изтъкнато пред Първоинстанционния съд, определящо значение има, тъй като според така наречените писмени доказателства, които тя с готовност е предоставила, и тъй като в случая на предоставената от нея помощ се касае за единна съвкупност, Комисията приела прилагането към разглежданата помощ на предвидените в член 12 от изменения Регламент № 4254/88 разпоредби, допускащи изключения, без да остави каквато и да е възможност за предварително приключване на отпуснатото през 1968 г. финансиране.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4254/88 на Съвета от 19 декември 1988 година за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88 относно Европейския фонд за регионално развитие (OB L 374, p. 15).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2083/93 на Съвета от 20 юли 1993 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 4254/88 относно прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88 по отношение на Европейския фонд за регионално развитие (OB L 193, стp. 34).


title: Дело T-64/16: Жалба, подадена на 15 февруари 2016 г. — Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/39

         Жалба, подадена на 15 февруари 2016 г. — Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)
   (Дело T-64/16)
   (2016/C 111/47)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Michał Wieromiejczyk (Пабянице, Полша) (представител: R. Rumpel, radca prawny)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз, съдържаща словните елементи „Tasty Puff“ — заявка № 13 072 061

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 5 ноември 2015 г. по преписка R 3058/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за основателна,

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да измени обжалваното решение, като задължи EUIPO да регистрира знака „Tasty Puff“, № 13 072 061,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-160/09: Преюдициално запитване, отправено от SYMVOULIO TIS EPIKRATEIAS (Държавен съвет), Гърция, на 8 май 2009 г. — Събирателно дружество Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E /Министерство на икономиката

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/28

         Преюдициално запитване, отправено от SYMVOULIO TIS EPIKRATEIAS (Държавен съвет), Гърция, на 8 май 2009 г. — Събирателно дружество „Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E“/Министерство на икономиката
   (Дело C-160/09)
   2009/C 153/53
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   SYMVOULIO TIS EPIKRATEIAS

      Страни в главното производство

      Ищец: Събирателно дружество „Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E“

      Ответник: Министерство на икономиката

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли частноправен субект (предприятие за внос на банани от Еквадор), което иска възстановяване на вътрешен данък върху потреблението като недължимо платен, да изтъкне пред национален съд, че националната данъчна правна уредба (член 7 от Закон 1798/1988, изменен с член 10 от Закон 1914/1990) е несъвместима с член 4 от Споразумение между Европейската икономическа общност и страните от Споразумението от Картахена от 1984 година, одобрено с Регламент (ЕИО) № 1591/84 на Съвета (1).

      (1)  ОВ L 153, 8.6.1984 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 4, стр. 73


title: Дело C-245/16: Решение на Съда (трети състав) от 6 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Италия) — Nerea SpA/Regione Marche (Преюдициално запитване — Държавни помощи — Регламент (ЕО) № 800/2008 — Общо групово освобождаване — Приложно поле — Член 1, параграф 6, буква в) — Член 1, параграф 7, буква в) — Понятие за предприятие в затруднение — Понятие за общо производство по несъстоятелност — Дружество, получател на държавна помощ по регионална оперативна програма на Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), по отношение на което впоследствие е допуснато производство за предпазен конкордат с оглед на продължаването на дейността — Отмяна на помощта — Задължение за възстановяване на изплатените суми)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/7

         Решение на Съда (трети състав) от 6 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Италия) — Nerea SpA/Regione Marche
   (Дело C-245/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Държавни помощи - Регламент (ЕО) № 800/2008 - Общо групово освобождаване - Приложно поле - Член 1, параграф 6, буква в) - Член 1, параграф 7, буква в) - Понятие за предприятие в затруднение - Понятие за общо производство по несъстоятелност - Дружество, получател на държавна помощ по регионална оперативна програма на Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), по отношение на което впоследствие е допуснато производство за предпазен конкордат с оглед на продължаването на дейността - Отмяна на помощта - Задължение за възстановяване на изплатените суми))
   (2017/C 283/10)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nerea SpA

      Ответник: Regione Marche

      в присъствието на: Banca del Mezzogiorno — Mediocredito Centrale SpA

      Диспозитив

               1)

               Член 1, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове [107 и 108 ДФЕС] (Общ регламент за групово освобождаване) трябва да се тълкува в смисъл, че съдържащото се в него понятие „общо производство по несъстоятелност“ обхваща всички предвидени в националното право производства по несъстоятелност на предприятията, независимо дали са образувани служебно от националните административни или съдебни органи, или по искане на съответното предприятие.

               2)

               Член 1, параграф 7, буква в) от Регламент № 800/2008 трябва да се тълкува в смисъл, че наличието на критериите по националното право за прилагане на общо производство по несъстоятелност по отношение на дадено предприятие, което обстоятелство трябва да бъде установено от запитващата юрисдикция, е пречка на предприятието да бъде предоставена държавна помощ съгласно посочения регламент, а ако такава помощ вече му е била предоставена, е достатъчно условие, за да се установи, че помощта не е следвало да се предоставя съгласно същия регламент, при условие че тези критерии са били изпълнени към датата на нейното предоставяне. Помощ, предоставена на предприятие при спазване на Регламент № 800/2008, и по-специално на член 1, параграф 6, не може обаче да бъде отменена само на основание че след датата на предоставянето ѝ е приложено общо производство по несъстоятелност по отношение на предприятието.

      (1)  ОВ C 279, 1.8.2016 г.


title: Дело T-321/07: Жалба, предявена на 28 август 2007 г. — Lufthansa AirPlus Servicekarten срещу СХВП — Applus Servicios Tecnológicos (A+)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/50

         Жалба, предявена на 28 август 2007 г. — Lufthansa AirPlus Servicekarten срещу СХВП — Applus Servicios Tecnológicos (A+)
   (Дело T-321/07)
   (2007/C 269/91)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Lufthansa AirPlus Servicekarten GbmH (Neu Isenburg, Германия) (представители: G. Würtenberger, T. Wittmann, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Applus Servicios Tecnológicos S.L. (по-рано Agbar Automotive, S.L.) (Барселона, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № R 310/2006-2 на Втори апелативен състав от 7 юни 2007 г. относно производство по възражение срещу заявката за марка на Общността № 2 933 356 „А+“ въз основа на регистрираната марка на Общността № 2 335 693 „Airplus International“;

               —

               да се приеме възражението срещу заявката за марка на Общността № 2 933 356 „А+“ и да се отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността № 2 933 356 „А+“;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Applus Servicios Technologicos, S.L. (по-рано Agbar Automotive, S.L.)

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „A+“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 37, 40, 41 и 42 — заявка № 2 933 356

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в производството по възражението: Lufthansa AirPlus Servicekarten GbmH

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „Airplus International“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36 и 42

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1 и на член 8, параграф 5, както и на член 73, член 74 и член 79 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета.
   Жалбоподателят твърди, че апелативният състав не е взел предвид критериите за идентичност на стоки и услуги, както и сходството между марките, и е пренебрегнал добрата репутация на по-ранната марка. Нещо повече, жалбоподателят изтъква, че апелативният състав е нарушил задължението си да представи мотиви за своето решение. Според жалбоподателя освен това апелативният състав не се е ограничил до проверка на неоспоримите фактически обстоятелства, доказателства и доводи, изложени от страните. По-нататък, жалбоподателят настоява, че правото му на справедлив процес е било сериозно накърнено, тъй като Службата пропуснала да го уведоми за смяната на притежателя на марката с друго дружество. Накрая, твърди се, че апелативният състав е превишил правомощията си, когато е взел предвид становището, което притежателят на марката представил след изтичането на определения от Службата срок, без да посочи основания за това.


title: Дело C-510/16: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 29 септември 2016 г. — Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/9

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 29 септември 2016 г. — Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics
   (Дело C-510/16)
   (2016/C 462/12)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie

      Ответник: Ministre des finances et des comptes publics

      Преюдициални въпроси

               1)

               При схема за помощ, която се финансира със заделени за нея средства, когато държава членка редовно е съобщавала правните изменения, които имат съществени последици за тази схема, и по-конкретно тези относно начина на финансирането ѝ, преди да ги приложи, представлява ли значително нарастване на събраните от данъци суми, отредени за тази схема, спрямо представените на Европейската комисия предвиждания, съществено изменение по смисъла на член 88, параграф 3 ДЕС, понастоящем член 108 ДФЕС, което може да бъде основание за ново уведомяване?

               2)

               Как следва да се прилага в същия случай цитираният по-горе член 4 от Регламент (EО) № 784/2004 на Комисията (1), по силата на който увеличение на първоначалния бюджет на съществуваща схема за помощ, което превишава 20 %, представлява изменение на тази схема за помощ и по-конкретно:

                           a)

                           как се съчетава той с предварителния характер на задължението за уведомяване за схема за помощ, установено в член 88, параграф 3 от ДЕС, понастоящем член 108 ДФЕС

                           б)

                           ако превишаването с 20 % на първоначалния бюджет на съществуваща схема за помощ, предвидено в цитирания по-горе член 4 от Регламент (EО) № 784/2004 на Комисията, е основание за ново уведомяване, трябва ли този праг да се преценява спрямо размера на постъпленията, отредени за схемата за помощ, или спрямо действително отпуснатите на бенефициерите средства, с изключение на сумите, запазени като резерв или тези, които са били удържани в полза на държавата?

                           в)

                           ако се предположи, че спазването на този праг от 20 % трябва да се преценява спрямо разходите, предназначени за схемата за помощ, трябва ли тази преценка да се направи чрез сравняване на общия максимален размер на разходите, посочен в решението за одобряване, с общия бюджет, отреден впоследствие за всички помощи от органа, който ги отпуска, или чрез сравняване на съобщените максимални размери за всяка от категориите помощи, посочени в това решение, със съответната бюджетна линия на този орган?

      (1)  Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането [на] Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (ОВ L 140, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава8, том 2, стр. 42).


title: Дело T-448/10: Определение на Общия съд от 14 ноември 2011 г. — Apple/СХВП — Iphone Media (IPH IPHONE) (Марка на Общността — Частичен отказ за регистрация — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/14

         Определение на Общия съд от 14 ноември 2011 г. — Apple/СХВП — Iphone Media (IPH IPHONE)
   (Дело T-448/10) (1)

   (Марка на Общността - Частичен отказ за регистрация - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 13/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Apple, Inc. (Калифорния, Съединени американски щати) (представители: M. Engelman, barrister и J. Olsen, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Iphone Media, SA (Севиля, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 юли 2010 г. (преписка R 1084/2009-4) относно производство по възражение между Apple, Inc. и Iphone Media, SA.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от ответника.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.