title: Дело T-100/17: Жалба, подадена на 14 февруари 2017 г. — BTB Holding Investments и Duferco Participations Holding/Комисия

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/21

         Жалба, подадена на 14 февруари 2017 г. — BTB Holding Investments и Duferco Participations Holding/Комисия
   (Дело T-100/17)
   (2017/C 129/35)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: BTB Holding Investments SA (Люксембург, Люксембург), Duferco Participations Holding SA (Люксембург) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff и M. Favart, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,

               —

               да отмени член 1, букви а), б) и г) и член 2 от Решение на Комисията от 20 януари 2016 година относно държавна помощ SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP), приведена в действие от Белгия в полза на Duferco,

               —

               да осъди ответника на заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите посочват три основания за обжалване, що се отнася до първата мярка, а именно прехвърлянето от Foreign Strategic Investment Holding (FSIH) на Duferco Industrial Investment на 49,9 % дялово участие в Duferco US.

               1.

               Първо основание за обжалване — грешки в преценката и при прилагане на правото, що се отнася до критерия за частния оператор в условията на пазарна икономика и до изискването за наличие на предимство по член 107, параграф 1 ДФЕС, и неизпълнение на задължението за мотивиране. Във връзка с това основание за обжалване се излагат две твърдения:

                           —

                           първо, че са допуснати грешки при прилагане на правото и нарушение на принципа на частния оператор в условията на пазарна икономика и на правилата относно доказателствената тежест, доколкото Комисията не направила разграничение между приложимостта и прилагането на критерия за частния оператор,

                           —

                           второ, че не са изпълнени задълженията за мотивиране, за полагане на грижа и за добра администрация и са нарушени принципът на частния оператор в условията на пазарна икономика и член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото Комисията не извършила цялостна преценка на критерия за частния оператор в условията на пазарна икономика, за да докаже наличието на предимство.

               2.

               Второ основание за обжалване — грешки в преценката и при прилагане на правото, които Комисията допуснала, доколкото не взела предвид всички релевантни фактори, не отчела икономическата обоснованост на сделката и не взела под внимание основните доводи във връзка с доходността на сделката при оценката на критерия за частния оператор в условията на пазарна икономика, нарушавайки по този начин принципа на частния оператор в условията на пазарна икономика, задължението за мотивиране по смисъла на член 296 ДФЕС и изискванията по член 107, параграф 1 ДФЕС. Във връзка с това основание за обжалване се излагат три твърдения:

                           —

                           първо, че не са взети предвид всички релевантни фактори,

                           —

                           второ, че не е отчетена икономическата обоснованост на сделката,

                           —

                           трето, че липсват мотиви и че не са спазени принципът на добрата администрация и критерият за частния оператор в условията на пазарна икономика, доколкото Комисията не отчела доходността на инвестицията на FSIH.

               3.

               Трето основание за обжалване — явни грешки в преценката и при прилагане на правото, нарушение на задължението за полагане на грижа, на принципа на добрата администрация, на критерия за частния оператор в условията на пазарна икономика и на задължението за мотивиране и липса на предпоставките за наличие на предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото Комисията не оценила правилно дяловото участие на FSIH в Duferco US при количественото определяне на твърдяната помощ. Във връзка с това основание за обжалване се излагат пет твърдения:

                           —

                           първо, че е направено неточно позоваване на собствения капитал на Duferco US,

                           —

                           второ, че неправилно е отчетена стойността на предприятието без приспадане на задълженията на дружеството,

                           —

                           трето, че са взети предвид резултатите само за отчетната 2006 г.,

                           —

                           четвърто, че е приложен произволен и твърде висок коефициент,

                           —

                           пето, че произволно е отхвърлен почти целият доклад на KPMG от 28 май 2014 г.

         В допълнение жалбоподателят BTB Holding Investments SA посочва три основания за обжалване, що се отнася до втората мярка, а именно продажбата от FSIH на Bolmat Holding Limited на 25 % дялово участие в Duferco Participations Holding Limited.

               1.

               Първо основание за обжалване — явни грешки в преценката и при прилагане на правото и неспазване на принципа на частния оператор в условията на пазарна икономика, на правилата относно доказателствената тежест, на изискването за наличие на предимство по член 107, параграф 1 ДФЕС и на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС, доколкото Комисията приложила неправилно критерия за частния оператор в условията на пазарна икономика,

               2.

               Второ основание за обжалване — явни грешки в преценката и при прилагането на правото, доколкото Комисията не взела предвид важни данни, представени от страните, нарушавайки по този начин принципа на частния оператор в условията на пазарна икономика, изискванията по член 107, параграф 1 ДФЕС, задължението за полагане на грижа и задължението за мотивиране по смисъла на член 296 ДФЕС,

               3.

               Трето основание за обжалване — явни грешки в преценката и при прилагане на правото, що се отнася до количественото определяне на твърдяната помощ, вследствие на които са нарушени принципът на добрата администрация, принципът на инвеститора в условията на пазарна икономика и член 107, параграф 1 и член 296 ДФЕС.

         Освен това жалбоподателят BTB Holding Investments SA посочва две основания за обжалване, що се отнася до четвъртата мярка, а именно заемът в полза на Ultima Partners Limited.

               1.

               Първо основание за обжалване — явни грешки в преценката на фактите и грешки при прилагане на правото, доколкото Комисията отхвърлила сравнителния подход в нарушение на принципа на частния оператор в условията на пазарна икономика, на член 107, параграф 1 ДФЕС, що се отнася до наличието на предимство, на задължението за мотивиране и на общите принципи за защита на оправданите правни очаквания и за добра администрация.

               2.

               Второ основание за обжалване — явни грешки в преценката на фактите и грешки при определянето на референтния лихвен процент, довели до неправилно прилагане на критерия за частния оператор в условията на пазарна икономика и до неизпълнение на изискването за наличие на предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Във връзка с това основание за обжалване се излагат две твърдения:

                           —

                           първо, че в нарушение на общия принцип за добра администрация и на задължението за мотивиране по смисъла на член 296 ДФЕС Комисията неправилно определила рейтинг BB за Ultima Partners Limited,

                           —

                           второ, че в нарушение на общите принципи за добра администрация и за защита на оправданите правни очаквания и на задължението за мотивиране по смисъла на член 296 ДФЕС били допуснати явни грешки при квалифицирането на обезпеченията в полза на FSIH.


title: Дело T-699/16 P: Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Парламент/Meyrl (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Отмяна на първа инстанция на обжалваното решение — Уволнение — Право на изслушване — Принцип на добра администрация — Задължение за полагане на грижа — Явна грешка в преценката — Злоупотреба с власт)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/47

         Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Парламент/Meyrl
   (Дело T-699/16 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Отмяна на първа инстанция на обжалваното решение - Уволнение - Право на изслушване - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Явна грешка в преценката - Злоупотреба с власт))
   (2017/C 283/72)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: V. Montebello-Demogeot и M. Dean)

      Друга страна в производството: Sonja Meyrl (Брюксел, Белгия) (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 19 юли 2016 г., Meyrl/Парламент (F-147/15, EU:F:2016:157), насочена към отмяната на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 19 юли 2016 г., Meyrl/Парламент (F-147/15).

               2)

               Отхвърля жалбата на г-жа Sonja Meyrl до Съда на публичната служба по дело F-147/15.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в производството по обжалване.

               4)

               Осъжда г-жа Meyrl да понесе съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство, включително тези на Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 454, 5.12.2016 г.


title: Дело C-130/15: Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 13 март 2015 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/National Exhibition Centre Limited

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/2

         Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 13 март 2015 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/National Exhibition Centre Limited
   (Дело C-130/15)
   (2015/C 190/02)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Ответник: National Exhibition Centre Limited

      Преюдициални въпроси

               1)

               При освобождаването от ДДС по член 13, Б, буква г), точка 3 от Шеста директива (Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа) (1), както се тълкува от Съда в решение Sparekassernes Datacenter/Skatteministeriet, C-2/95 (ECLI:EU:C:1997:278; Recueil, стр. I-3017), какви са релевантните принципи, които следва да се приложат, за да се определи дали една услуга има за „последица прехвърлянето на средства и [води] до правни и финансови промени“ по смисъла на точка 66 от това решение? По-специално:

                           1.1.

                           Приложимо ли е освобождаването за услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице в настоящия случай, която не включва дебитирането или кредитирането от страна на данъчнозадълженото лице на никакви контролирани от него сметки, но която, при наличие на извършен от независима финансова институция превод на средства, е причина за този превод?

                           1.2.

                           В случай на плащане с кредитна или дебитна карта зависи ли отговорът на въпрос 1.1 от това дали самият доставчик на услугата получава кодове за разрешение пряко от банката на картодържателя, или пък получава тези кодове чрез своята обслужваща банка?

                           1.3.

                           Какви фактори разграничават a) услугата, която се изразява в предоставяне на финансова информация, без която не би могло да бъде извършено плащане, но която не попада в обхвата на освобождаването (подобно на случая съгласно решение Nordea Pankki Suomi, C-350/10 (ECLI:EU:C:2011:532; Сборник, стр. I-7359), от б) услугата по обработка на данни, която функционално има за последица прехвърлянето на средства и която следователно Съдът е идентифицирал като годна да попадне в обхвата на освобождаването (подобно на случая съгласно решение SDC, в точка 66)?

               2)

               Какви са релевантните принципи, които следва да се приложат, за да се определи дали услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице в настоящия случай попада в обхвата на изключението относно „събирането на дългове“ от освобождаването по член 13, Б, буква г), точка 3 от Шеста директива? По-специално, ако услугата по обработка на плащане по определен способ (напр. с дебитна или кредитна карта) — съгласно принципите в решение Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/AXA UK plc, C-175/09 (ECLI:EU:C:2010:646; Сборник, стр. I-10701) — би представлявала „събиране на дългове“, ако е доставена на лицето, на което се дължи това плащане (т.е. лицето, което получава плащането), ще представлява ли тази услуга „събиране на дългове“ и ако бъде доставена на лицето, което дължи плащането (т.е. лицето, което извършва плащането)? Освен това при обстоятелствата по настоящия случай съществува ли изобщо подлежащ на „събиране“„дълг“?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1


               3.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 208/6

         Дело, заведено на 22 юни 2009 година от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Княжество Лихтенщайн
   (дело E-7/09)
   2009/C 208/06
   На 22 юни 2009 г. Надзорният орган на ЕАСТ, представляван от Bjørnar Alterskjær и Ólafur Jóhannes Einarsson в качеството им на представители на Надзорния орган, с адрес: 35, Rue Belliard, 1040 Brussels, BELGIUM заведе пред Съда на ЕАСТ дело срещу Княжество Лихтенщайн.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да обяви, че:

               1.

               с неприемането или с неуведомяването в предвидения срок на Надзорния орган относно мерките, необходими за прилагане на акта, посочен в точка 10д от приложение ХХII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило своите задължения съгласно член 19 от този акт и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП;
               както и, че

               2.

               Княжество Лихтенщайн поема разходите за съдебното производство.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Настоящото дело засяга неприлагането на директива относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност,

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че Княжество Лихтенщайн не е показало по никакъв начин, че е приложило директивата в лихтенщайнското законодателство,

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че Княжество Лихтенщайн не е оспорило твърдението, че не е приложило директивата.


title: Дело T-690/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 май 2017 г. — Enrico Colombo и Corinti Giacomo/Комисия (Обезпечително производство — Обществени поръчки — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/28

         Определение на председателя на Общия съд от 30 май 2017 г. — Enrico Colombo и Corinti Giacomo/Комисия
   (Дело T-690/16 R)
   ((Обезпечително производство - Обществени поръчки - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност))
   (2017/C 249/43)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищци: Enrico Colombo SpA (Sesto Calende, Италия) и Corinti Giacomo (Ispra, Италия) (представители: R. Colombo и G. Turri, avocats)

      Ответници: Европейска комисия (представители: P. Rosa Plaza, S. Delaude и L. Di Paolo) и Carmet Sas di Fietta Graziella & C.

      Предмет

   Молба на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за постановяване на временни мерки с цел, от една страна, спирането на изпълнението на актовете на Комисията, довели до отхвърлянето на офертата на ищците в рамките на поръчка JRC/IPR/2016/C.4/0002/OC, и от друга страна, по същество, спирането на договора, сключен между Комисията и оферента, спечелил тази поръчка

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за допускане на обезпечение в частта ѝ, насочена срещу Carmet Sas di Fietta Graziella & C.

               2)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение в останала ѝ част.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-364/07: Определение на Съда (трети състав) от 12 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Kerkyras — Гърция) — Vassilakis Spyridon, Theodoros Gkisdakis, Petros Grammenos, Nikolaos Grammenos, Theodosios Grammenos, Maria Karavassili, Eleftherios Kontomaris, Spyridon Komninos, Theofilos Mesimeris, Spyridon Monastiriotis, Spyridon Moumouris, Nektaria Mexa, Nikolaos Pappas, Christos Vlachos, Alexandros Grasselis, Stamatios Kourtelesis, Konstantinos Poulimenos, Savvas Sideropoulos, Alexandros Dellis, Michail Zervas, Ignatios Koskieris, Dimitiros Daikos, Christos Dranos/Dimos Kerkyras (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Социална политика — Директива 1999/70/EО — Рамково споразумение относно срочната работа — Последователни срочни трудови договори в държавния сектор — Понятия за последователни договори и за обективни причини, обосноваващи подновяването на подобни договори — Мерки за предотвратяване на злоупотребите — Санкции — Национална правна уредба на споровете и жалбите — Обхват на задължението за съответстващо тълкуване)

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/5

         Определение на Съда (трети състав) от 12 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Kerkyras — Гърция) — Vassilakis Spyridon, Theodoros Gkisdakis, Petros Grammenos, Nikolaos Grammenos, Theodosios Grammenos, Maria Karavassili, Eleftherios Kontomaris, Spyridon Komninos, Theofilos Mesimeris, Spyridon Monastiriotis, Spyridon Moumouris, Nektaria Mexa, Nikolaos Pappas, Christos Vlachos, Alexandros Grasselis, Stamatios Kourtelesis, Konstantinos Poulimenos, Savvas Sideropoulos, Alexandros Dellis, Michail Zervas, Ignatios Koskieris, Dimitiros Daikos, Christos Dranos/Dimos Kerkyras
   (Дело C-364/07) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Социална политика - Директива 1999/70/EО - Рамково споразумение относно срочната работа - Последователни срочни трудови договори в държавния сектор - Понятия за последователни договори и за обективни причини, обосноваващи подновяването на подобни договори - Мерки за предотвратяване на злоупотребите - Санкции - Национална правна уредба на споровете и жалбите - Обхват на задължението за съответстващо тълкуване)
   (2008/C 236/08)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Monomeles Protodikeio Kerkyras
   Страни в главното производство

      Ищци: Vassilakis Spyridon, Theodoros Gkisdakis, Petros Grammenos, Nikolaos Grammenos, Theodosios Grammenos, Maria Karavassili, Eleftherios Kontomaris, Spyridon Komninos, Theofilos Mesimeris, Spyridon Monastiriotis, Spyridon Moumouris, Nektaria Mexa, Nikolaos Pappas, Christos Vlachos, Alexandros Grasselis, Stamatios Kourtelesis, Konstantinos Poulimenos, Savvas Sideropoulos, Alexandros Dellis, Michail Zervas, Ignatios Koskieris, Dimitiros Daikos, Christos Dranos

      Ответник: Dimos Kerkyras
   Предмет
   Преюдициално запитване — Monomeles Protodikeio Kerkyras — Тълкуване на параграф 1 и на параграф 2 от клауза 5 от приложението към Директива 1990/70/EО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Трудови договори, сключени с държавната администрация — Понятие за „обективни причини, които оправдават неограничен брой подновявания на последователни срочни трудови договори“ — Понятие за „последователни“ договори
   Диспозитив

               1)

               В хипотезата на закъсняло транспониране на директива във вътрешния правен ред на съответната държава-членка, както и на липса на непосредствено действие на релевантните разпоредби на последната, националните юрисдикции са длъжни от момента на изтичане на срока за транспониране да тълкуват националното право, доколкото е възможно, в светлината на текста и крайната цел на разглежданата директива за постигането на резултатите, към които е насочена последната, давайки предимство на онова тълкуване на националните норми, което съответства в най-голяма степен на посочената крайна цел, с оглед на постигане на разрешение, съвместимо с разпоредбите на спомената директива.

               2)

               Клауза 5, точка 1, буква а) от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 година, което фигурира в приложението Директива 1990/70/EО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска използването на последователни срочни трудови договори, обосновано единствено с обстоятелството, че е предвидено от обща законова или подзаконова разпоредба на държава-членка. Обратно, понятието „обективни причини“, по смисъла на спомената директива, изисква прибягването до този особен вид трудови правоотношения, предвиден от националната правна уредба, да се обосновава с наличието на конкретни обстоятелства, свързани по-специално с разглежданата дейност и с условията за нейното упражняване.

               3)

               Клауза 5 от Рамковото споразумение за срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че принципно допуска национална правна уредба като тази, която е предмет на третия преюдициален въпрос, по силата на която единствено срочни трудови договори или срочни трудови правоотношения, между които съществува времеви промеждутък по-малък от три месеца, могат да се разглеждат като договори или правоотношения с „последователен“ по смисъла на споменатата клауза характер.

               4)

               В обстоятелства като обстоятелствата по главното дело Рамковото споразумение за срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че доколкото не изглежда вътрешният правен ред на съответната държава-членка да съдържа в съответния сектор други ефективни мерки за избягване, а при необходимост и за санкциониране на злоупотребите при използването на последователни договори, то възпрепятства прилагането на национална правна норма за абсолютна забрана единствено в държавния сектор за преобразуване в трудов договор с неопределена продължителност на последователни срочни договори, които трябва да се разглеждат като злоупотреба след като са имали за цел да задоволят „постоянни и трайни нужди“ на работодателя. Все пак съобразно нейното задължение за съответстващо тълкуване, националната юрисдикция трябва да провери дали нейният вътрешен правен ред не съдържа други такива ефективни мерки.

               5)

               Принципът за полезно действие на общностното право и Рамковото споразумение за срочната работа принципно допускат национална разпоредба, съгласно която независим административен орган е компетентен евентуално да преквалифицира срочни договори в договори с неопределена продължителност. Все пак националната юрисдикция трябва да следи за гарантирането на правото на ефектива съдебна защита при спазване на принципите за ефективност и равностойност.

      (1)  ОВ C 247, 20.10.2007 г.


title: Дело T-356/13 P: Определение на Общия съд от 14 юли 2014 г.  — Lebedef/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Понижаване– — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/61

         Определение на Общия съд от 14 юли 2014 г. — Lebedef/Комисия
   (Дело T-356/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Понижаване– - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба))
   2014/C 315/102
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и G. Berscheid, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението от 24 април 2013 г. на Съда на публичната служба (първи състав), Lebedef/Комисия, (F-56/11, RecFP, EU:F:2013:49), насочена към отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Giorgio Lebedef понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, направени в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 298, 12.10.2013 г.


title: Дело C-184/08: Иск, предявен на 29 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/14

         Иск, предявен на 29 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-184/08)
   (2008/C 158/22)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н P. Oliver и г-н J.-B. Laignelot)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело санкции съгласно член 18 от Регламент (ЕО) № 648/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно детергентите (1) или, във всеки случай, като не е информирало за това Комисията, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 18, параграфи 1 и 2 от този регламент,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно член 18 от Регламент № 648/2004 държавите-членки приемат най-късно до 8 октомври 2005 г. ефективни, съразмерни и възпиращи санкции, които се прилагат в случай на нарушение на посочения регламент, и незабавно информират Комисията за това. Към датата на предявяване на настоящия иск ответникът все още не е приел санкции съгласно посочения по-горе член или, най-малкото, не е информирал Комисията за това.

      (1)  ОВ L 104, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 43, стр. 378.


title: Дело C-38/13: Преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Białymstoku (Полша) на 25 януари 2013 г. — Małgorzata Nierodzik/Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/9

         Преюдициално запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Białymstoku (Полша) на 25 януари 2013 г. — Małgorzata Nierodzik/Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy
   (Дело C-38/13)
   2013/C 141/15
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy w Białymstoku

      Страни в главното производство

      Ищец: Małgorzata Nierodzik

      Ответник: Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 1 от Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE), и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (1), клауза 1 от приложението към Директива 1999/70/ЕО, клауза 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО и общият принцип на правото на Общността за недопускане на дискриминация да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда за срочните трудови договори, чието времетраене надхвърля 6 месеца, различни (по-неблагоприятни от гледна точка на работника или служителя, който е нает на основание на срочен трудов договор) принципи от тези, които уреждат определянето на срока на предизвестието при прекратяване на трудовите договори за неопределено време, и по-специално не допускат ли национална правна уредба (член 33 от Кодекса на труда от 26 юни 1974 г., […], по-нататък: „КТ“), която предвижда, независимо от прослуженото време на работника или служителя в предприятието, двуседмичен срок на предизвестието за прекратяване на срочните трудови договори, чието времетраене надхвърля 6 месеца, при положение че срокът на предизвестието за прекратяване на трудовите договори за неопределено време зависи от прослуженото време на работника или служителя в предприятието и може да трае от две седмици до три месеца (член 36, параграф 1 от [КТ])?

      (1)  ОВ L 175, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело C-153/11: Решение на Съда (втори състав) от 22 март 2012 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна, България) — „Клуб“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ , гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Член 168 — Право на приспадане — Възникване на правото на приспадане — Право на приспадане на данъчен кредит в полза на дружество за закупуването на дълготраен актив, който все още не се използва за неговата професионална дейност)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/9

         Решение на Съда (втори състав) от 22 март 2012 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна, България) — „Клуб“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-153/11) (1)

   (ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 168 - Право на приспадане - Възникване на правото на приспадане - Право на приспадане на данъчен кредит в полза на дружество за закупуването на дълготраен актив, който все още не се използва за неговата професионална дейност)
   2012/C 133/16
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Клуб“ ООД

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“, гр. Варна, при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд — Варна — Тълкуване на член 168, буква a) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Приспадане на платен ДДС от данъчнозадължено лице за предоставени му недвижими имоти, доколкото те се използват за нуждите на негови облагаеми доставки — Право на дружество, с основна дейност предоставяне под наем на принадлежащ му недвижим имот, да приспадне ДДС за закупуването на друг недвижим имот, който все още не се използва за професионалните дейности на дружеството

      Диспозитив

   Член 168, буква a) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че данъчнозадължено лице, което в това си качество е придобило дълготраен актив и го е включило в имуществото на предприятието, има право да приспадне платения за придобиването на този актив данък върху добавената стойност в данъчния период, в който данъкът е станал изискуем, независимо от обстоятелството, че активът не е използван веднага за професионални цели. Запитващата юрисдикция следва да определи дали данъчнозадълженото лице е придобило дълготрайния актив за нуждите на своята икономическа дейност и евентуално да прецени дали е налице измамна практика.

      (1)  ОВ C 186, 25.6.2011 г.


title: Дело T-192/10: Жалба, подадена на 26 април 2010 г. — Ferracci/Комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/45

         Жалба, подадена на 26 април 2010 г. — Ferracci/Комисия
   (Дело T-192/10)
   2010/C 179/79
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Pietro Ferracci (San Cesareo, Италия) (представител: A. Nucara, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията, съдържащо се в писмото от 15 февруари 2010 г., с което ответникът отхвърля оплакванията на жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението, което се съдържа в писмото от 15 февруари 2010 г., за отхвърляне на оплакването, подадено от жалбоподателя.
   Това оплакване се отнася до освобождаването от общинския данък върху недвижимите имоти, предвидено в член 7, параграф 1, буква i) от Декрет-закон № 504/1992, което, съгласно член 7, параграф 2а от Декрет-закон № 203/2005, в преработената му в закон редакция, се прилага към посочените в споменатата буква дейности, независимо от евентуалния им търговски характер. Според жалбоподателя тази норма предоставя държавна помощ в полза на религиозните организации и на организациите с нестопанска цел за осъществяване на общественополезна дейност, доколкото тези субекти упражняват търговски дейности или във всеки случай икономически дейности по смисъла на общностната съдебна практика.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква две правни основания:

               На първо място, жалбоподателят счита, че обжалваното решение е опорочено от нарушение и неправилно прилагане, както и от погрешно тълкуване на член 108, параграф 3 от ДФЕС. Всъщност ответникът, въз основа на оплакването на жалбоподателя, получено на 14 юни 2006 г., започва продължителна фаза на предварително разглеждане, характеризираща се с интензивна размяна на писма с жалбоподателя и с искания за предоставяне на информация от националните органи, за да достигне в крайна сметка до извода, направен в обжалваното решение, че не съществува никакво съмнение, че въпросните мерки не представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.

               Жалбоподателят смята, че съществуват сериозни индикации, сред които извънредно дългия период за приключване на предварителното разглеждане, за това че ответникът не е бил в състояние да отговори на съмненията, изразени в жалбите, и във всеки случай е трябвало поне да разпореди задълбочено разглеждане чрез официалната процедура по разследване, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.

               От друга страна, от внимателния прочит на обжалваното решение задължително следва, че ответникът е имал съмнения относно характера на държавна помощ на спорните мерки, но в крайна сметка е избрал да отхвърли жалбите без да открие официална процедура и по този начин е засегнал интереса на жалбоподателя да представи становище във връзка с обосноваването, което италианските органи трябва да представят пред Комисията в рамките на официалната процедура по разследване съгласно член 108 от ДФЕС и интереса от задължителната проверка за съвместимост, която Комисията трябва да извърши с цел преценка на степента на нарушаване на конкуренцията от оспорвания преференциален данъчен режим.

               На второ място жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение трябва да бъде отменено поради липса на мотиви в нарушение на член 296 от ДФЕС (предишен член 253 от Договора за ЕО).


title: Дело T-26/13: Жалба, подадена на 18 януари 2013 г. — dm-drogerie markt/СХВП — Semtee (CALDEA)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/20

         Жалба, подадена на 18 януари 2013 г. — dm-drogerie markt/СХВП — Semtee (CALDEA)
   (Дело T-26/13)
   2013/C 86/33
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Карлсруе, Германия) (представители: O. Bludovsky и B. Beinert, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Semtee (Escaldes Engornay, Андора)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 октомври 2012 г. (жалба, свързана с производство по възражение № R 2432/2011-1) и да поправи допуснатата грешка като разпореди да се заличи марката на ответника,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 октомври 2012 г. (жалба, свързана с производство по възражение № R 2432/2011-1) и да върне преписката за ново разглеждане от Службата за хармонизация,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 октомври 2012 г. (жалба, свързана с производство по възражение № R 2432/2011-1).

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „CALDEA“ за стоки и услуги от класове 3, 35, 37, 42, 44 и 45 — заявка за марка на Общността № 9 264 433

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация с действие inter alia в Европейския съюз № 894 004 за стоки от класове 3, 5 и 8

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 5 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-17/12: Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/21

         Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública
   (Дело C-17/12) (1)

   2014/C 184/25
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело C-311/11: Жалба, подадена на 20 юни 2011 г. от Smart Technologies ULC срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 13 април 2011 г. по дело T-523/09 — Smart Technologies ULC/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/27

         Жалба, подадена на 20 юни 2011 г. от Smart Technologies ULC срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 13 април 2011 г. по дело T-523/09 — Smart Technologies ULC/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-311/11)
   2011/C 269/50
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Smart Technologies ULC (представители: M. Edenborough QC, T. Elias, Barrister, R. Harrison, Solicitor)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени Решение от 13 април 2011 г. по дело T-523/09 Smart Technologies/СХВП (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH),

               —

               да измени решението на апелативния състав на СХВП от 29 септември 2009 г., като приеме за установено, че заявената марка притежава в достатъчна степен отличителен характер, така че да не може да бъде повдигнато никакво възражение за нейната регистрация по член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 септември 2009 г.,

               —

               да осъди СХВП да заплати на жалбоподателя съдебните разноски по настоящото производство, по производството пред Общия съд и разноските, направени пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква следните правни основания в подкрепа на жалбата си срещу решението на Общия съд:

               —

               Общият съд не е разгледал отличителния характер на заявката на жалбоподателя самостоятелно, а чрез позоваване на факта дали става дума „само“ за рекламен лозунг. Жалбоподателят изтъква, че посоченото обстоятелство представлява грешка при прилагане на правото и че правилният подход включва анализ на отличителния характер с оглед на съответните стоки и съответните потребители. Изводът, че заявката няма отличителен характер, защото тя представлява само рекламен лозунг, е резултат от прилагане на погрешен критерий, както е установено в съдебната практика.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като счита, че е по-трудно да се докаже отличителен характер по отношение на рекламен лозунг, отколкото по отношение на всяка друга форма на словна марка.

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като твърди, че може да приеме като ноторен факт обстоятелство, което е трябвало да бъде подкрепено с доказателства, а именно, че потребителите не придават на маркетинговите дейности същото значение като на идентификацията чрез марка.

               —

               На последно място жалбоподателят изтъква, че марката трябва да има само минимална степен на отличителен характер, за да не бъде приложен отказът съгласно член 7, параграф 1, буква б от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността (1).

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-204/06: Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2009 г. — Vivartia/СХВП — Kraft Foods Schweiz (milko ΔΕΛΤΑ) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността milko ΔΕΛΤΑ — По-ранна фигуративна марка на Общността MILKA — Абсолютно основание за отказ — Вероятност от объркване — Прилика на знаци — Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №°207/2009))

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/44

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2009 г. — Vivartia/СХВП — Kraft Foods Schweiz (milko ΔΕΛΤΑ)
   (Дело T-204/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „milko ΔΕΛΤΑ“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „MILKA“ - Абсолютно основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика на знаци - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №°207/2009))
   2009/C 180/80
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Vivartia ABEE Proïonton Diatrofis kai Ypiresion Estiasis, по-рано Delta Protypos Viomichania Galaktos AE (Таврос, Гърция) (представители: P.-P. Kanellopoulos и V. Kanellopoulos, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Kraft Foods Schweiz Holding AG (Цюрих, Швейцария) (представители: T. de Haan и P. Péters, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 юни 2006 г. (преписка R 540/2005-2) относно процедура по възражение между Kraft Foods Schweiz Holding AG и Delta Protypos Viomichania Galaktos AE.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Vivartia ABEE Proïonton Diatrofis kai Ypiresion Estiasis да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело T-249/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Combescot/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Психически тормоз — Задължение за съдействие — Доклад за кариерно развитие за 2001/2002 година — Иск за отмяна — Липса на правен интерес — Иск за обезщетение)

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Combescot/Комисия
   (Дело T-249/04) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Психически тормоз - Задължение за съдействие - Доклад за кариерно развитие за 2001/2002 година - Иск за отмяна - Липса на правен интерес - Иск за обезщетение)
   (2007/C 247/40)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Philippe Combescot (Popayan, Колумбия) (представители: A. Maritati и V. Messa, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и M. Velardo, подпомагани от S. Corongiu, avocat)
   Предмет
   От една страна да се признае за незаконосъобразно поведението на йерархически висшестоящите на ищеца, да се признае на последния право да получи съдействие и да се отмени неговия доклад за кариерно развитие за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г., а от друга страна да му се присъди изплащането на обезщетение за претърпени вреди.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда всяка от страните да понесе собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 217, 28.8.2004 г.


title: Дело T-504/15: Решение на Общия съд от 8 март 2017 г. — Rafhaelo Gutti/EUIPO — Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „CAMISERIA LA ESPAÑOLA“ — По-ранна национална фигуративна марка, изобразяваща две кръстосани знамена — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/18

         Решение на Общия съд от 8 март 2017 г. — Rafhaelo Gutti/EUIPO — Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA)
   (Дело T-504/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „CAMISERIA LA ESPAÑOLA“ - По-ранна национална фигуративна марка, изобразяваща две кръстосани знамена - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 129/29)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Rafhaelo Gutti, SL (Лоха, Испания) (представител: I. Sempere Massa, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: B. Uriarte Valiente и A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Transformados del Sur, SA (Севиля, Испания) (представител: M. Salas Martin, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 юли 2015 г. (преписка R 2424/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Transformados del Sur и Rafhaelo Gutti

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Rafhaelo Gutti, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-149/07: Иск, предявен на 15 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/5

         Иск, предявен на 15 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-149/07)
   (2007/C 129/07)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Hottiaux, K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела специфична правна рамка относно издаване на разрешения за паралелен внос на фитосанитарни продукти в Полша, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 28 ЕО,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно член 28 ЕО се забраняват количествените ограничения върху вноса и всички мерки с равностоен ефект в търговията между държавите-членки. Комисията смята, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 28 ЕО, като не е установила специфична правна рамка относно издаването на разрешения за пускане в обръщение на такива фитосанитарни продукти, които (по смисъла на практиката на Съда на Европейските общности) са идентични с вече допуснати в обръщение в Полша фитосанитарни продукти, и които се внасят от други държави-членки, където вече са били допуснати в обръщение.
   Съгласно практиката на Съда на Европейските общности, при липса на хармонизиране „всяко прието от държава-членка търговско правило, което е от естество да засегне действително или потенциално търговията между държавите-членки … представлява мярка с равностоен ефект и следва да се разглежда като количествено ограничение“. В допълнение, Съдът на Европейските общности е приел, че дадена национална правна уредба или практика, чийто резултат се изразява в това, вносът да бъде организиран по начин, че само определени предприятия да могат да го осъществяват, а други напротив да бъдат изключени от него, представлява мярка с равностоен ефект и поради това е количествено ограничение. Процедурата, съгласно която за продажбата на вносни стоки се изисква предварително разрешение, по принцип трябва да бъде уредена с общоважащи предписания, които обвързват изрично и националната администрация. Процедурата трябва да е лесно достъпна и да се провежда в подходящ срок. Националното право трябва да предвижда такива общи принципи, тъй като по този начин се позволява на гражданите да се ползват от предоставените от общностното право права.
   Комисията може де приеме предвидените нови изменения, но те не са влезли в сила към момента на изтичане на двумесечния срок, определен в мотивираното становище, с което се приканва да бъде преустановено нарушението. Съгласно постоянната съдебна практика, наличието на нарушение на Договора се преценява с оглед на действащото в съответната държава право към момента на изтичане на определения в мотивираното становище на Комисията срок. Съдът не може да вземе предвид настъпили по-късно промени.


title: Дело C-104/15: Решение на Съда (девети състав) от 21 юли 2016 г. — Европейска комисия/Европейска комисия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Опазване на околната среда — Директива 2006/21/ЕО — Управление на отпадъци — Добив — Седиментни басейни — Дисперсия на прахови частици — Суспендирани частици прах във въздуха — Замърсяване — Здраве на хората — Задължителни мерки за предотвратяване — Членове 4 и 13 — Установяване на наличието на неизпълнение на задължения)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/6

         Решение на Съда (девети състав) от 21 юли 2016 г. — Европейска комисия/Европейска комисия
   (Дело C-104/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Опазване на околната среда - Директива 2006/21/ЕО - Управление на отпадъци - Добив - Седиментни басейни - Дисперсия на прахови частици - Суспендирани частици прах във въздуха - Замърсяване - Здраве на хората - Задължителни мерки за предотвратяване - Членове 4 и 13 - Установяване на наличието на неизпълнение на задължения))
   (2016/C 343/08)
   Език на производството: румънски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano и D. Loma-Osorio Lerena)

      Ответник: Румъния (представители: R. H. Radu, E. Gane, A. Buzoianu и R. Haţieganu)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приела необходимите мерки, за да се избегне дисперсията на праховите частици от повърхността на седиментния басейн Бошняг — разширение, Румъния не е изпълнила задълженията, които има по силата на член 4 и на член 13, параграф 2 от Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО.

               2)

               Осъжда Румъния да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 146, от 4.5.2015 г.


title: Дело F-97/12: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 октомври 2013 г. — Thomé/Комисия (Публична служба — Конкурс на общо основание — Обявление за конкурс EPSO/AD/177/10 — Решение да не бъде назначен кандидат, издържал конкурса — Критерии за допустимост — Университетска диплома)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/28

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 октомври 2013 г. — Thomé/Комисия
   (Дело F-97/12) (1)

   (Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AD/177/10 - Решение да не бъде назначен кандидат, издържал конкурса - Критерии за допустимост - Университетска диплома)
   2014/C 9/46
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Florence Thomé (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и M. G. Gattinara)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Органа по назначаването на Комисията жалбоподателят да не бъде назначен след успешното му представяне на конкурс EPSO/AD/177/10-EPA и искане за обезщетение на претърпените вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решенията на Европейската комисия от 11 ноември 2011 г. и 5 юни 2012 г.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на г-жа Thomé сумата от 14 000 EUR.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от г-жа Thomé.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г., стр. 39.


title: Дело C-80/15: Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 20 февруари 2015 г. — Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/14

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 20 февруари 2015 г. — Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach
   (Дело C-80/15)
   (2015/C 155/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Robert Fuchs AG

      Ответник: Hauptzollamt Lörrach

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 555, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година (1) за определяне на разпоредби за прилагане на Митническия кодекс, в редакцията с Регламент (ЕО) № 2286/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г. (2), да се тълкува в смисъл, че и учебните полети срещу заплащане с хеликоптер, при които в хеликоптера са курсист и пилот инструктор, следва да се считат за търговска употреба на превозно средство?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2286/2003 на Комисията от 18 декември 2003 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 относно въвеждане на разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митническия кодекс на Общността (ОВ L 343, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 71).


title: Дело T-247/08: Иск, предявен на 20 юни 2008 г. — C-Content/Служба за официални публикации на Европейските общности

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/62

         Иск, предявен на 20 юни 2008 г. — C-Content/Служба за официални публикации на Европейските общности
   (Дело T-247/08)
   (2008/C 209/111)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: C-Content BV ('s Hertogenbosch, Нидерландия) (представител: M. Meulenbelt, advocaat)

      Ответник: Служба за официални публикации на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се приеме за установено, че Службата за официални публикации на Европейските общности (Службата за публикации) е нарушила общностното право във връзка с обществените поръчки и договорите, посочени в настоящата искова молба;

               —

               да се осъди Службата за публикации да обезщети ищеца за направените от него разходи и за претърпените от него вреди в съответствие с настоящата искова молба;

               —

               да се осъди Службата за публикации да заплати направените от ищеца съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В настоящото дело ищецът предявява иск за извъндоговорна отговорност поради вредите, които твърди, че е претърпял вследствие на допуснатите от Службата за официални публикации на Европейските общности (Службата за публикации) незаконосъобразности в определени процедури за възлагане на обществена поръчка относно услуги по публикуване в електронен вид.
   Ищецът изтъква определени доводи за ангажиране на отговорността за всяка оспорвана процедура за възлагане на обществена поръчка.
   Ищецът твърди, че Службата за публикации е нарушила принципа на добра администрация и този на дължимата грижа, както и принципите на равно третиране, на прозрачност и на оправданите правни очаквания:

               1.

               По обществена поръчка № 2034 за производство и размножаване на CD-ROM, които съдържат серии L и C на Официален вестник: поради възлагане на поръчката на конкурент на ищеца, въпреки че последният е представил най-изгодната оферта от икономическа гледна точка; поради промяна на ключовите спецификации и занижаване на тръжните изисквания по време на процедурата за възлагане на обществена поръчка или след избиране на спечелилия поръчката участник, без да се уведомят останалите участници; поради отказ за осъществяване на надлежен контрол на резултатите от обществената поръчка след подадени възражения пред Службата за публикации във връзка с крайния резултат от поръчката; поради това, че не е организирала нова покана за представяне на оферти, а е продължена процедура № 2034 въз основа на значително занижени критерии.

               2.

               По обществена поръчка № 6019 за предоставяне на услуги по публикуване в електронен вид, по специално в притурка (S) на Официален вестник след приемането на 10-те нови държави-членки: поради отмяна на обществената поръчка въз основа на член 101 от Регламент № 1605/2002 (1) заради оповестяване на поверителна информация; ищецът твърди, че това оповестяване не е можело да повлияе на резултатите от обществената поръчка, тъй като информацията вече е била публично достояние и офертите вече са били представени. Освен това ищецът твърди, че не е имало надлежно мотивиране от страна на Службата за публикации. На последно място той твърди, че отмяната му е причинила значителна вреда и че е представил по-изгодната от двете оферти в рамките на отменената обществена поръчка.

               3.

               По обществена поръчка № 1695 за предоставяне услуги по публикуване в електронен вид, по-специално в притурка (S) на Официален вестник: поради използване на удължаването на действието на Договор № 1695 с цел да бъде изменен. Ищецът твърди, че Службата за публикации не е имала правно основание да осъществи или допусне удължаване на договора и като резултат от това — да го измени, заменяйки подизпълнителя. Ищецът изтъква, че Службата за публикации не е провела сериозни преговори и не е разследвала възможността за запази ищеца като основен подизпълнител за оставащия период.

         Ищецът твърди, че като пряка последица от горепосочените нарушения е загубил положението си на доставчик на софтуер на Службата за публикации и е понесъл значителни разходи, вреди и пропуснати ползи и счита, че Службата за публикации следва да ги обезщети.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


title: Дело T-237/17: Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — Испания/Комисия

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/24

         Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-237/17)
   (2017/C 202/40)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis, Abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C (2017) 766 окончателен на Комисията от 14 февруари 2017 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на ЕФГЗ и ЕЗФРСР, в частта, в която се отнася до Кралство Испания, сектора на плодовете и зеленчуците, проверка FV 2011/003/ES,

               —

               да осъди ответната институция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 11, параграф 1, буква а) и буква г), точка 3 от Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (ОВ L 297, 1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 20, стр. 29) и на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1432/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (ОВ L 203, 2003 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 48, стр. 193) във връзка с член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 година за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96 (ОВ L 273, 2007 г., стр. 1) и член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 ноември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (ОВ L 270, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).

                           —

                           Кралство Испания смята, че Комисията е действала в нарушение на член 11, параграф 1, буква а) от Регламент № 2200/96 на Съвета по отношение на организацията на производители „Tilla Huelva“, тъй като е приела, че трима от членовете на „Tilla Huelva“ нямат качеството „производител“ и съответно че не е спазена разпоредбата на член 11, що се отнася до изискванията за демократичен контрол, докато всъщност тази организация винаги се е състояла от производители, поради което са изпълнени правилата за демократичен контрол по член 11, параграф 1, буква г), точка 3 от Регламент № 2200/96 и член 14 от Регламент № 1432/2003 на Комисията във връзка с член 2, буква а) от Регламент № 1782/2003.

               2.

               Второ основание: нарушение на член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).

                           —

                           Според жалбоподателя прилагането на фиксирания метод за определяне на финансовата корекция за Андалусия е в противоречие със сега действащия член 52, параграф 2 от Регламент № 1306/2013 (който заменя член 31, параграф 2 от Регламент № 1290/2005) и със съдържащите се в документ VI/5330/97 насоки за прилагането на фиксирани корекции. Наложената фиксирана корекция е недопустима и при всички случаи непропорционална. Трябвало е да се определи еднократна корекция в случаите, в които наистина има пропуски. При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че фиксираната корекция е трябвало да бъде 5 %.


title: Дело T-233/07 P: Жалба, подадена на 5 юли 2007 г. от Maddalena Lebedef-Caponi срещу решение, постановено на 25 април 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-71/06, Lebedef-Caponi/Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/39

         Жалба, подадена на 5 юли 2007 г. от Maddalena Lebedef-Caponi срещу решение, постановено на 25 април 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-71/06, Lebedef-Caponi/Комисия
   (Дело T-233/07 P)
   (2007/C 211/74)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Великото херцогство Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Другата страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба от 25 април 2007 г. по дело F-71/06;

               —

               да се уважат исканията на жалбоподателя, представени в първоинстанционното производство, и следователно да се обяви за допустим и основателен искът, предявен по дело F-71/06;

               —

               субсидиарно, да се върне делото пред Съда на публичната служба;

               —

               решението да се произнесе по разходите, съдебните разноски и хонорари, като Комисията бъде осъдена да ги заплати.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си ищецът търси отмяна на решението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля искът, с който той търси отмяната на доклада за развитие на кариерата си, отнасящ се до периода между 1 януари и 31 декември 2004 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че Съдът на публичната служба е направил погрешно тълкуване и преценка на фактите, поради което е стигнал до извода, че критичните оценки в процесния доклад за развитие на кариерата, отнасящи се до него, са основателни.


title: Дело C-524/14 P: Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2016 г. — Европейска комисия/Hansestadt Lübeck, правоприемник на Flughafen Lübeck GmbH (Обжалване — Държавни помощи — Летищни такси — Член 108, параграф 2 ДФЕС — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Решение за започване на официална процедура по разследване — Допустимост на жалбата за отмяна — Лично засегнато лице — Правен интерес — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Условие за селективност)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/3

         Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2016 г. — Европейска комисия/Hansestadt Lübeck, правоприемник на Flughafen Lübeck GmbH
   (Дело C-524/14 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Летищни такси - Член 108, параграф 2 ДФЕС - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Решение за започване на официална процедура по разследване - Допустимост на жалбата за отмяна - Лично засегнато лице - Правен интерес - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Условие за селективност))
   (2017/C 053/03)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, R. Sauer и V. Di Bucci)

      Друга страна в производството: Hansestadt Lübeck, правоприемник на Flughafen Lübeck GmbH (представители: M. Núñez Müller и I. Ruck, Rechtsanwälte)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и K. Petersen), Кралство Испания (представител: M. A. Sampol Pucurull)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Hansestadt Lübeck.

               3)

               Федерална република Германия и Кралство Испания понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г.


title: Дело T-156/13: Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Petro Suisse Intertrade/Съвет

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/23

         Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Petro Suisse Intertrade/Съвет
   (Дело T-156/13)
   2013/C 147/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Швейцария) (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington и D. Sellers, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55), в частите, които засягат жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, свързани с настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага шест основания, свързани с нарушения на съществени процесуални правила, както и с нарушения на Договорите и на правни норми за тяхното прилагане: нарушение на правото на изслушване, нарушение на задължението за надлежно уведомяване, непълнота на мотивите, нарушение на правото на защита, явна грешка в преценката и нарушение на основното право на собственост.
   Жалбоподателят твърди, че Съветът не го изслушал и че това обстоятелство не можело да се обори по какъвто и да било начин. Освен това Съветът не идентифицирал надлежно жалбоподателя като адресат на решението и на регламента, както и не го идентифицирал надлежно в уведомителното писмо, като във всички случаи мотивите на посочените актове били непълни. Исканията на жалбоподателя за потвърждаване на идентификацията, за доразвиване на мотивите и за достъп до документите не получили отговор, като се изключело краткото писмо, потвърждаващо получаването им. С посочените пропуски Съветът нарушил правото на защита на жалбоподателя, на когото било отказана възможността да представи валидно доводи срещу изводите на Съвета, като се има предвид че те били скрити от жалбоподателя. В противоречие с твърдяното от Съвета жалбоподателят не бил дружество параван, контролирано от National Iranian Oil Company (NIOC), и във всички случаи Съветът не бил установил, че контролът на жалбоподателя от страна на NIOC водил до икономическа печалба за иранската държава в противоречие с целите на обжалваните решение и регламент. Накрая, като ограничил възможността на жалбоподателя да сключва договори, Съветът нарушил основното право на собственост, приемайки мерки, чиято пропорционалност не можел да установи.


title: Дело C-305/14: Определение на Съда (девети състав) от 10 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Satu Mare — Румъния) — Sergiu Lucian Băbășan/Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare (Преюдициално запитване — Харта на основните права на Европейския съюз — Национално законодателство, съгласно което се изисква предварително разрешение за организирането на публично събрание — Неприлагане на правото на Съюза — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/11

         Определение на Съда (девети състав) от 10 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Satu Mare — Румъния) — Sergiu Lucian Băbășan/Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare
   (Дело C-305/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Национално законодателство, съгласно което се изисква предварително разрешение за организирането на публично събрание - Неприлагане на правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда))
   (2015/C 146/17)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Satu Mare

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sergiu Lucian Băbășan

      Ответник: Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare

      Диспозитив

   Отговорът на въпросите, отправени от Tribunalul Satu Mare (Румъния) с акт от 7 март 2014 г., очевидно не e от компетентността на Съда.

      (1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.


title: Дело C-485/08 P: Решение на Съда (първи състав) от 15 април 2010 г. — Claudia Gualtieri/Европейска комисия (Обжалване — Командирован национален експерт — Дневна надбавка за престой — Принцип на равно третиране)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/6

         Решение на Съда (първи състав) от 15 април 2010 г. — Claudia Gualtieri/Европейска комисия
   (Дело C-485/08 P) (1)

   (Обжалване - Командирован национален експерт - Дневна надбавка за престой - Принцип на равно третиране)
   2010/C 148/08
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Claudia Gualtieri (представители: P. Gualtieri и М. Gualtieri, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: J. Currall)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 10 септември 2008 г. по дело Gualtieri/Комисия (Т-284/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля искането за отмяна на Решението на Комисията от 30 януари 2006 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателката да се коригира след развода ѝ размерът на надбавките, дължими на основание на член 17 от измененото Решение С(2002) 1559 на Комисията от 30 април 2002 г. относно режима, приложим към командированите национални експерти

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-жа Gualtieri да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32 от 7.2.2009 г.


title: Дело F-26/14: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 март 2015 г. — CN/Парламент (Публична служба — Акредитирани парламентарни сътрудници — Искане за съдействие — Психически тормоз)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/42

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 март 2015 г. — CN/Парламент
   (Дело F-26/14) (1)

   ((Публична служба - Акредитирани парламентарни сътрудници - Искане за съдействие - Психически тормоз))
   (2015/C 155/61)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CN (представители: L. Levi, C. Bernard-Glanz и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и S. Alves)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за отхвърляне на направеното от жалбоподателя искане за съдействие поради психически тормоз.

      Диспозитив

               1)

               Отменя мълчаливия отказ на Европейския парламент по искането за съдействие на CN от 13 февруари 2013 г.

               2)

               Отменя решението на Европейския парламент от 18 декември 2013 г. за отхвърляне на подадената по административен ред жалба на CN от 26 август 2013 г.

               3)

               Осъжда Европейския парламент да заплати на CN сумата от 45  785,29 EUR.

               4)

               Осъжда Европейския парламент да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от CN.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г., стр. 56


title: Дело C-523/13: Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Bundessozialgericht — Германия) — Walter Larcher/Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd (Преюдициално запитване — Социално осигуряване на работниците мигранти — Член 45 ДФЕС — Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Обезщетения за старост — Принцип на недопускане на дискриминация — Работник, който се ползва в дадена държава членка от работа на непълно работно време, преди да излезе в пенсия — Вземане предвид, за да се придобие право на пенсия за старост в друга държава членка)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/11

         Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Bundessozialgericht — Германия) — Walter Larcher/Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd
   (Дело C-523/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социално осигуряване на работниците мигранти - Член 45 ДФЕС - Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Обезщетения за старост - Принцип на недопускане на дискриминация - Работник, който се ползва в дадена държава членка от работа на непълно работно време, преди да излезе в пенсия - Вземане предвид, за да се придобие право на пенсия за старост в друга държава членка))
   (2015/C 065/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundessozialgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Walter Larcher

      Ответник: Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd

      Диспозитив

               1)

               Принципът на равно третиране, установен в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г., не допуска разпоредба на държава членка, според която отпускането на пенсия за старост след работа на непълно работно време в периода преди пенсиониране предполага, че работата на непълно работно време в периода преди пенсиониране е извършена изключително по силата на националните разпоредби на тази държава членка.

               2)

               Принципът на равно третиране, установен в член 3, параграф 1 от Регламент № 1408/71, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент № 118/97, изменен с Регламент № 1992/2006, трябва да се тълкува в смисъл, че за целите на признаването в дадена държава членка на работа на непълно работно време в периода преди пенсиониране, която работа е извършена в съответствие със законодателството на друга държава членка, следва да се направи сравнителен анализ на предпоставките за прилагане на режимите на работа на непълно работно време в периода преди пенсиониране на тези две държави членки, за да се определи за всеки отделен случай дали откритите разлики могат да опорочат осъществяването на легитимните цели, преследвани от въпросното законодателство на първата държава членка.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-577/13: Решение на Съда (осми състав) от 12 март 2015 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Преюдициално запитване — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Регламент (ЕО) № 469/2009 — Член 3 — Сертификат за допълнителна закрила — Условия за получаване на този сертификат — Лекарствени продукти, които се състоят изцяло или частично от една и съща активна съставка — Последователно пускане на пазара — Комбинация от активни съставки — Предходно пускане на пазара на активна съставка под формата на лекарствен продукт с една-единствена активна съставка — Условия за получаване на няколко сертификата въз основа на един и същи патент — Промяна в активните съставки по основния патент)

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/4

         Решение на Съда (осми състав) от 12 март 2015 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
   (Дело C-577/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Регламент (ЕО) № 469/2009 - Член 3 - Сертификат за допълнителна закрила - Условия за получаване на този сертификат - Лекарствени продукти, които се състоят изцяло или частично от една и съща активна съставка - Последователно пускане на пазара - Комбинация от активни съставки - Предходно пускане на пазара на активна съставка под формата на лекарствен продукт с една-единствена активна съставка - Условия за получаване на няколко сертификата въз основа на един и същи патент - Промяна в активните съставки по основния патент))
   (2015/C 146/04)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Ответник: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Диспозитив

   Член 3, букви а) и в) от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че когато в основен патент е посочена претенция за продукт, съдържащ една активна съставка, която единствена е предмет на изобретението и за която патентопритежателят вече е получил сертификат за допълнителна закрила, както и последваща претенция за продукт, съдържащ комбинация от тази активна съставка и друго вещество, тази разпоредба не допуска на патентопритежателя да бъде издаден втори сертификат за допълнителна закрила на посочената комбинация.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело T-160/15: Жалба, подадена на 1 април 2015 г. — LG Developpement/СХВП — Bayerische Motoren Werke (MINICARGO)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/40

         Жалба, подадена на 1 април 2015 г. — LG Developpement/СХВП — Bayerische Motoren Werke (MINICARGO)
   (Дело T-160/15)
   (2015/C 198/54)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Developpement (Baud, Франция) (представител: A. Sion, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bayerische Motoren Werke AG (Мюнхен, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят.

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „MINICARGO“ — Заявка за регистрация № 11 278 751.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 януари 2015 г. по преписка R 596/2014-4.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009/Регламент № 2868/95.


title: Дело C-264/06: Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 16, параграф 3 — Обезщетяване и помощ на пътниците — Необходими мерки)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/17

         Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-264/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Член 16, параграф 3 - Обезщетяване и помощ на пътниците - Необходими мерки)
   (2007/C 96/29)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Maidani и R. Vidal Puig, agents)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz, agent)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане на необходимите разпоредби в изпълнение на чл.16, пар.3 на Регламент (ЕО) №261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 07, том 12, стр. 218) — Приемане на ефикасни, пропорционални и възпиращи санкции.
   Диспозитив

               1)

               Като не е въвело санкции за нарушенията на Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията, които произтичат от член 16, параграф 3 от този регламент.

               2)

               Великото херцогство Люксембург се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело C-290/15: Решение на Съда (втори състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Patrice D'Oultremont и др./Région wallonne (Преюдициално запитване — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Директива 2001/42/ЕО — Член 2, буква a) и член 3, параграф 2, буква a) — Понятие за планове и програми — Въведени с нормативно постановление условия за изграждане на вятърни генератори — Разпоредби по-конкретно относно мерките за безопасност, контрол, възстановяване и сигурност и норми за нивото на шума, определени с оглед на отражението им върху зоните)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/19

         Решение на Съда (втори състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Patrice D'Oultremont и др./Région wallonne
   (Дело C-290/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Директива 2001/42/ЕО - Член 2, буква a) и член 3, параграф 2, буква a) - Понятие за планове и програми - Въведени с нормативно постановление условия за изграждане на вятърни генератори - Разпоредби по-конкретно относно мерките за безопасност, контрол, възстановяване и сигурност и норми за нивото на шума, определени с оглед на отражението им върху зоните))
   (2017/C 006/23)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL

      Ответник: Région wallonne

      в присъствието на: Fédération de l’énergie d’origine renouvelable et alternative ASBL (EDORA)

      Диспозитив

   Член 2, буква a) и член 3, параграф 2, буква a) от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда трябва да се тълкуват в смисъл, че нормативно постановление като разглежданото в главното производство, което съдържа различни разпоредби относно изграждането на вятърни генератори, които трябва да се спазват при издаването на административни разрешения за внедряването и експлоатацията на такива съоръжения, се включва в понятието „планове и програми“ по смисъла на тази директива.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело T-399/17: Иск, предявен на 28 юни 2017 г. — Dalli/Комисия

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/49

         Иск, предявен на 28 юни 2017 г. — Dalli/Комисия
   (Дело T-399/17)
   (2017/C 277/71)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: John Dalli (Сейнт Джулианс, Малта) (представители: L. Levi и S. Rodrigues, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът моли Общия съд:

               —

               да му присъди обезщетение за вреди, по-специално за неимуществени вреди, чийто неокончателен размер е оценен на 1 000 000 EUR,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си за обезщетение ищецът излага две основания за незаконосъобразност.

               1.

               Първо основание: противоправно поведение на OLAF

                           —

                           Противоправното поведение на OLAF се изразява по-специално в следното: незаконосъобразност на решението за започване на разследването, пропуски при квалифицирането на разследванията и незаконосъобразно разширяване на обхвата на разследването, нарушение на принципите относно събирането на доказателства (включително изопачаване и подправяне на доказателства), на правото на защита и на различни разпоредби от правото на ЕС (като член 339 от Договора за функционирането на Европейския съюз, членове 4, 8 и член 11, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1073/1999, член 4 от Решение 1999/396 на Комисията, член 18 от Указанията на OLAF и член 13, параграф 5 от Правилника на Надзорния съвет), както и нарушение на принципа на презумпцията за невиновност и на правото на защита на личните данни.

               2.

               Второ основание: противоправно поведение на Комисията

                           —

                           Противоправното поведение на Комисията се изразява в следното: нарушение на принципа на добра администрация, на задължението за обективност, безпристрастност и почтеност и за спазване на принципа на независимост, както и нарушение на независимостта на OLAF.


title: Дело C-536/14: Определение на председателя на Съда от 14 април 2015 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/22

         Определение на председателя на Съда от 14 април 2015 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-536/14) (1)

   (2015/C 213/40)
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело C-285/15: Определение на Съда (осми състав) от 21 април 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия — Beca Engineering Srl/Ministero dell'Interno (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Свободно движение на стоки — Директива 89/106/EИО — Строителни продукти — Вътрешна облицовка на комини — Национално законодателство, съдържащо задължение комините да бъдат изградени единствено с незапалими материали)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/6

         Определение на Съда (осми състав) от 21 април 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия — Beca Engineering Srl/Ministero dell'Interno
   (Дело C-285/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Свободно движение на стоки - Директива 89/106/EИО - Строителни продукти - Вътрешна облицовка на комини - Национално законодателство, съдържащо задължение комините да бъдат изградени единствено с незапалими материали))
   (2016/C 279/09)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Beca Engineering Srl

      Ответник: Ministero dell'Interno

      Диспозитив

   Съвместимостта на национална правна уредба, съдържаща задължение комините на обществените топлоелектрически централи да бъдат изградени със строителни материали като разглежданите в главното производство, които са незапалими, не следва да се преценява в светлината на Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г.
   Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година, трябва да се тълкува в смисъл, че такава национална правна уредба трябва да се квалифицира като „технически регламент“ по смисъла на член 1, точки 3 и 11 от посочената директива и когато тази правна уредба не е предоставена на Европейската комисия от съответната държава членка в съответствие с член 8 от същата изменена директива, тази национална права уредба е неприложима, на което обстоятелство лицата — субекти на частното право могат да се позовават пред националния съд.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело C-148/12: Иск, предявен на 26 март 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/10

         Иск, предявен на 26 март 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-148/12)
   2012/C 138/16
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch и G. Braun)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по Директива 2008/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година за изменение на Директива 2004/49/ЕО относно безопасността на железопътния транспорт в Общността (1), тъй като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспонирането ѝ, или не е уведомила Комисията за това,

               —

               поради неизпълнение на задължението за транспониране Федерална република Германия да бъде осъдена на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 148 094,1 EUR дневно по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“,

               —

               Федерална република Германия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 24 декември 2010 г.

      (1)  ОВ L 345, стр. 62.