title: Дело C-69/10: Решение на Съда (втори състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration (Директива 2005/85/ЕО — Минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки — Понятие за решение относно (…) молба(та) за убежище по смисъла на член 39 от тази директива — Молба от гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец — Липса на мотиви, обосноваващи предоставянето на международна закрила — Отхвърляне на молбата в ускорена процедура — Липса на средство за правна защита среﾉу решението за разглеждане на молбата в ускорена процедура — Право на ефективен съдебен контрол)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/6

         Решение на Съда (втори състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Дело C-69/10) (1)

   (Директива 2005/85/ЕО - Минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки - Понятие за „решение относно (…) молба(та) за убежище“ по смисъла на член 39 от тази директива - Молба от гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец - Липса на мотиви, обосноваващи предоставянето на международна закрила - Отхвърляне на молбата в ускорена процедура - Липса на средство за правна защита срещу решението за разглеждане на молбата в ускорена процедура - Право на ефективен съдебен контрол)
   2011/C 298/08
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Brahim Samba Diouf

      Ответник: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal administratif (Люксембург) — Тълкуване на член 39 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242) — Молба от незаконно пребиваващ гражданин на трета страна за получаване на статут на бежанец — Отхвърляне на тази молба в рамките на ускорено национално производство при липсата на мотиви, обосноваващи предоставянето на международна закрила — Съответствие с общностното право на национално законодателство, което изключва каквото и да е обжалване на решението да се разгледа молбата в ускорено производство — Право на ефективен съдебен контрол

      Диспозитив

   Член 39 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки и принципът на ефективна съдебна защита трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата по делото в главното производство, по силата на която не може да бъде подадена никаква самостоятелна жалба срещу решението на компетентния национален орган да разгледа молба за убежище в ускорена процедура, при положение че по отношение на мотивите, поради които този орган е разгледал основателността на посочената молба в такава процедура, може да бъде упражнен ефективен съдебен контрол при обжалването, на което подлежи окончателното решение за отхвърляне на молбата, като запитващата юрисдикция трябва да прецени това обстоятелство.

      (1)  ОВ C 100 от 17.4.2010 г.


title: Дело T-281/11 P: Жалба, подадена на 3 юни 2011 г. от Diego Canga Fano срещу решението, постановено на 24 март 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-104/09, Canga Fano/Съвет

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/20

         Жалба, подадена на 3 юни 2011 г. от Diego Canga Fano срещу решението, постановено на 24 март 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-104/09, Canga Fano/Съвет
   (Дело T-281/11 P)
   2011/C 238/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Diego Canga Fano (Брюксел, Белгия) (представител: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени Решението, постановено на 24 март 2011 г. от Съда на публичната служба на Европейския съюз по дело F-104/09,

               —

               да уважи исканията за отмяна и за обезщетение, предявени от жалбоподателя пред Съда на публичната служба, като уточнява същевременно, че жалбоподателят, доволен от отмяната на посоченото решение, е готов да се съгласи да му бъде присъдено символично обезщетение в размер на едно евро за поправяне на причинените му вреди,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски пред двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно правно основание, разделено на три части и изведено от грешка при прилагане на правото.

               —

               Първа част: жалбоподателят изтъква, че Съдът на публичната служба е тълкувал приложимите разпоредби по начин, който противоречи на установения от Съда и Общия съд в тяхната практика относно правото на преценка на ОН (точки 35 и 36 от обжалваното решение).

               —

               Втора част: жалбоподателят изтъква, че Съдът на публичната служба е направил неоснователни правни изводи при упражняването на контрола си за явна грешка в преценката (точки 48, 51, 52, 58, 78 и 79 от обжалваното решение) и в противоречие със собствените му критерии, с които твърди, че замества практиката на Съда и Общия съд.

               —

               Трета част: жалбоподателят изтъква, че мотивите на Съда на публичната служба са опорочени от материални неточности, както и от изопачаване или невземане предвид на доказателства, които са му били предоставени (точки 80, 81, 85, 88 и 90 от обжалваното решение).


title: Дело C-338/16 P: Решение на Съда (шести състав) от 17 май 2017 г. — Португалска република/Европейска комисия (Обжалване — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Решение за изпълнение на Европейската комисия — Уведомяване на адресата — Последваща поправка на формата на отпечатване на приложението — Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз — Срок за обжалване — Начален момент — Просрочие — Недопустимост)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/17

         Решение на Съда (шести състав) от 17 май 2017 г. — Португалска република/Европейска комисия
   (Дело C-338/16 P) (1)

   ((Обжалване - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Решение за изпълнение на Европейската комисия - Уведомяване на адресата - Последваща поправка на формата на отпечатване на приложението - Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз - Срок за обжалване - Начален момент - Просрочие - Недопустимост))
   (2017/C 239/22)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida и P. Estêvão)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и M. França)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 5.9.2016 г.


title: Дело T-320/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Margherita/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/35

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Margherita/Комисия
   (Дело T-320/08)
   (2008/C 272/68)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Margherita Soc. coop. rl (Cariati, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело T-640/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Kristan/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/54

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Kristan/Парламент
   (Дело T-640/15)
   (2016/C 048/62)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tina Kristan (Любляна, Словения) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8656 C на Европейския парламент от 16 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент;

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 30, стр. 142).


title: Дело C-23/16: Иск, предявен на 15 януари 2016 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/25

         Иск, предявен на 15 януари 2016 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-23/16)
   (2016/C 098/32)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: J. Hottiaux)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

   Комисията иска:

               —

               да се установи, че като е пропуснала да създаде национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози и да го свърже с националните електронни регистри на другите държави членки, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета (1),

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Националните електронни регистри трябва да бъдат създадени и свързани с националните електронни регистри на другите държави членки най-късно до 31 декември 2012 г.

      (1)  ОВ L 300, стр. 51.


title: Дело T-295/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2014 г. — Autoneum Germany/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници — Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/25

         Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2014 г. — Autoneum Germany/Комисия
   (Дело T-295/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/44)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Autoneum Germany GmbH (Росдорф, Германия) (представители: T. Volz и B. Wißmann, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за спиране на действието на решението, с което Комисията започва официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-429/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam, Нидерландия) — Inspecteur van de Belastingdienst/X BV (Политика на конкуренция — Членове 81 ЕО и 82 ЕО — Член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Писмени становища, внесени от Комисията — Национален спор относно възможността за данъчно приспадане на глоба, наложена с решение на Комисията)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam, Нидерландия) — Inspecteur van de Belastingdienst/X BV
   (Дело C-429/07) (1)

   (Политика на конкуренция - Членове 81 ЕО и 82 ЕО - Член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Писмени становища, внесени от Комисията - Национален спор относно възможността за данъчно приспадане на глоба, наложена с решение на Комисията)
   2009/C 180/08
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te Amsterdam

      Страни в главното производство

      Ищец: Inspecteur van de Belastingdienst

      Ответник: X BV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Gerechtshof te Amsterdam — Тълкуване на член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) — Внасяне от Комисията на писмени становища в рамките на национално производство относно данъчното приспадане на глоба, наложена от Комисията

      Диспозитив

   Член 15, параграф 3, първа алинея, трето изречение от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора трябва да се тълкува в смисъл, че разрешава на Комисията на Европейските общности да внасят по собствена инициатива писмени становища в юрисдикция на държава-членка в производство относно възможността за приспадне от облагаемата печалба на цялата или част от глобата, която Комисията е наложила поради нарушаване на член 81 ЕО или 82 ЕО.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело C-425/08: Решение на Съда (втори състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État, Белгия) — Enviro Tech (Europe) Ltd/État belge (Околна среда и защита на потребителите — Класификация, опаковане и етикетиране на n-пропилбромид като опасно вещество — Директива 2004/73/ЕО — Директива 67/548/ЕИО — Задължение за транспониране)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/14

         Решение на Съда (втори състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État, Белгия) — Enviro Tech (Europe) Ltd/État belge
   (Дело C-425/08) (1)

   (Околна среда и защита на потребителите - Класификация, опаковане и етикетиране на n-пропилбромид като опасно вещество - Директива 2004/73/ЕО - Директива 67/548/ЕИО - Задължение за транспониране)
   2009/C 297/16
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Enviro Tech (Europe) Ltd

      Ответник: État belge

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Валидност на Директива 2004/73/ЕО на Комисията от 29 април 2004 година относно двадесет и девето адаптиране към техническия прогрес на Директива 67/548/ЕИО по отношение на Рамкова директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ 196, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 1, стр. 23) и по-конкретно на приложение V (точка A.9) и приложение VI (точка 4.2.3) към нея — Национални разпоредби, незаконосъобразни поради това, че с тях се транспонира директива, за която се предполага, че противоречи на рамковата директива — Класифициране на вещество, наречено n-пропил бромид като лесно запалимо и токсично.

      Диспозитив

   При прегледа на преюдициалните въпроси не са установени никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Директива 2004/73/ЕО на Комисията от 29 април 2004 година относно двадесет и девето адаптиране към техническия прогрес на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества, поради това че тя класифицира n-пропилбромида като леснозапалимо (R11) и токсично за репродукцията вещество от категория 2 (R60).

      (1)  ОВ C 327 от 20.10.2008 г.


title: Дело T-242/10: Жалба, подадена на 27 май 2010 г. — Danzeisen/Комисия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/47

         Жалба, подадена на 27 май 2010 г. — Danzeisen/Комисия
   (Дело T-242/10)
   ()
   2010/C 221/78
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Werner Danzeisen (Eichstetten, Германия) (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 271/2010 на Комисията, доколкото с него се изменя Регламент (ЕО) № 889/2008, така че с точка 9 от раздел А от приложение ХI към последния се въвежда законово задължение знакът за биологично производство на ЕС по смисъла на член 57 да се прилага „в съответствие с правилата, при които той е регистриран […] в Службата за интелектуална собственост на Бенелюкс“, и по-специално доколкото тези правила (Правилата за използване на колективната марка) предвиждат:

                           —

                           че съгласно член 2, параграф 4 никой, включително жалбоподателят, няма право да използва знака за биологично производство на ЕС, без да е оправомощен от контролните или надзорните органи, учредени или признати съгласно правото на Съюза („without empowerment from the Bodies designed or recognised in accordance with the Community Regulations“),

                           —

                           правило за изключване на отговорността съгласно член 4, при което Европейският съюз не гарантира възможността за използване в Европейския съюз на знака за биологично производство на ЕС, а гарантира единствено самата правосубектност на Европейския съюз и правата му върху знака за биологично производство на ЕС („except to the extent of its corporate existence and of its underlying entitlement to the Organic Farming Mark“), тоест отговорността на Европейския съюз е ограничена само до правното съществуване на Европейския съюз и до правото му да регистрира марката,

                           —

                           че съгласно член 7, параграф 2, второ изречение се допуска съвместното съществуване на Правилата за използване на колективната марка във връзка със знака за биологично производство на ЕС и на националните правила и правилата на ЕС, но при условие че при спорове относно използването на знака за биологично производство на ЕС се прилагат Правилата за използване, които в такива случаи имат предимство пред останалите правила, и в частност пред Регламент (ЕС) № 271/2010 („in case of conflict concerning the use of the Organic Farming Mark, the provisions of the present regulations on use and management shall be applied and take precedence over the other rules“),

                           —

                           че съгласно член 9, параграф 3 се забранява употребата на знака за биологично производство на ЕС по начин, който е израз на пренебрежително или критично отношение към Европейския съюз или Правилата за използване на колективната марка, при които знакът е регистриран в Службата за интелектуална собственост на Бенелюкс,

                           —

                           че съгласно член 12, параграф 1 Европейският съюз си запазва правото пряко да проверява стоките и рекламните материали, които носят знака за биологично производство на ЕС, и редовно да изисква мостри от тях,

                           —

                           че съгласно член 15, параграф 1 Европейският съюз (следователно Европейската комисия, която го представлява) си запазва правото да тълкува Правилата за използване на колективната марка, поради което това тълкуване остава извън компетентността на съдилищата на Европейския съюз,

                           —

                           че съгласно член 15, параграф 2 към Правилата за използване на знака за биологично производство на ЕС се прилага белгийското право,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва изменението на приложение ХI към Регламент (ЕО) № 889/2008 (1) с Регламент (ЕС) № 271/2010 (2).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят на първо място изтъква, че е налице нарушение на член 297, параграф 1, трета алинея от ДФЕС, доколкото точка 9 от раздел А от приложение ХI към Регламент № 889/2008 съгласно изменението с Регламент № 271/2010 препраща към Правилата за използване на колективната марка, които Комисията е определила при регистрирането на знака за биологично производство на Европейския съюз в Службата за интелектуална собственост на Бенелюкс, и доколкото тези правила не са публикувани в Официален вестник, въпреки че в резултат от препращането имат същата задължителна сила като разпоредбите на самия регламент на Комисията.
   На второ място жалбоподателят поддържа, че динамичното препращане към Правилата за използване на колективната марка дава възможност на Комисията по собствено усмотрение и без участието на държавите членки да изменя действителното съдържание на Регламент № 271/2010, като по този начин се заобикаля и накърнява легитимността, която участието на държавите членки осигурява на законодателния акт.
   На трето място жалбоподателят възразява срещу предписанието на Правилата за използване на колективната марка, че никой няма право да използва знака за биологично производство на Европейския съюз, без да е оправомощен от контролните или надзорните органи. Според жалбоподателя това правило е несъвместимо с член 24, параграф 2 и член 25, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007 (3), тъй като с тези разпоредби се учредява право на предприятията с контролирано биологично производство да поставят знака за биологично производство на Европейския съюз върху отговарящите на изискванията на регламента биопродукти.
   На четвърто място жалбоподателят изтъква, че Правилата за използване на колективната марка предвиждат правило за изключване на отговорността в полза на Европейската комисия, чрез което последната неправомерно се освобождава от законовото си задължение да не причинява вреди другиму, включително на жалбоподателя.
   На пето място жалбоподателят поддържа, че както е предвидено в Правилата за използване на колективната марка, при спорове те винаги се прилагат с предимство спрямо останалите законодателни актове на Европейския съюз и спрямо националните закони, в резултат от което се нарушава принципът за предимството на правото на Съюза.
   На шесто място жалбоподателят твърди, че Правилата за използване на колективната марка му забраняват да използва знака за биологично производство на Европейския съюз по начин, който е израз на критично отношение към Европейския съюз. По този начин произволно и неоснователно се накърнявало основното му право на свободно изразяване.
   На седмо място жалбоподателят изтъква, че Правилата за използване на колективната марка предвиждат право на Европейската комисия да изисква мостри от операторите, които използват знака за биологично производство на Европейския съюз, и да ги проверява, с което Комисията си осигурява право за пряка намеса в работата на предприятията и нарушава разпределението на правомощията между нея и държавите членки.
   На осмо място жалбоподателят възразява срещу регистрацията от страна на Европейския съюз на знака за биологично производство на Европейския съюз като колективна марка, тъй като това било, наред с останалото, и несъвместимо с Регламент № 834/2007.
   На девето място жалбоподателят поддържа, че с Правилата за използване на колективната марка Комисията си запазва правото сама да тълкува тези правила, с което нарушава изключителното правомощие за тълкуване, предоставено на Съда.
   На последно място според жалбоподателя приложимото право за Правилата за използване на колективната марка, а именно белгийското право, което в резултат следва да се прилага и спрямо жалбоподателя, е определено произволно.

      (1)  Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (ОВ L 250, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕС) № 271/2010 на Комисията от 24 март 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 889/2008 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета във връзка със знака за биологично производство на Европейския съюз (ОВ L 84, стр. 19).

      (3)  Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 (ОВ L 189, стр. 1).


title: Дело C-320/13: Иск, предявен на 12 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/8

         Иск, предявен на 12 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-320/13)
   (2013/C 226/14)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 27, параграф 1 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (1), като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да транспонира посочената директива и при всички случаи не е уведомила Комисията за това,

               —

               на основание член 260, параграф 3 ДФЕС, поради неизпълнение на задължението да съобщи за мерките за транспониране на Директива 2009/28/ЕО, да се осъди Република Полша да заплати периодична имуществена санкция в размер на 133 228,80 EUR дневно, считано от датата на обявяване на решението по настоящото дело,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2009/28/ЕО е изтекъл на 5 декември 2010 г.

      (1)  ОВ L 140, стр. 16.


title: Дело C-35/08: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия) на 31 януари 2008 г. — Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/15

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия) на 31 януари 2008 г. — Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Дело C-35/08)
   (2008/C 92/28)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Страни в главното производство

      Ищец: Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian

      Ответник: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   Преюдициални въпроси

               1.

                           a)

                           Дали член 56 ЕО допуска положение, при което неограничено данъчно задължено физическо лице в Германия не може да приспадне, при установяване на размера на облагаемия доход, загуби от наема и отдаването под аренда на разположен в друга държава-членка недвижим имот за годината, в която те са настъпили, за разлика от загубите от недвижим имот, който се намира на националната територия?

                           б)

                           Има ли значение дали физическото лице само е направило инвестицията в недвижим имот или нарушение е налице и когато физическото лице е станало собственик на разположения в друга държава-членка недвижим имот чрез наследяване?

               2.

               Дали член 56 ЕО допуска положение, при което неограничено данъчно задължено физическо лице в Германия може да приложи само обичайния метод на амортизация при установяване на размера на доходите от отдаване под наем и под аренда на разположен в друга държава-членка недвижим имот, докато за намиращи се на националната територия недвижими имоти то може да приложи метод на по-висока дегресивна амортизация?

               3.

               Ако отговорите на първи и втори въпрос са отрицателни, дали спорните национални разпоредби нарушават свободното движение, установено в член 18 ЕО?


title: Дело C-161/16: Преюдициално запитване от Attunda tingsrätt (Швеция), постъпило на 21 март 2016 г. — Airhelp Limited/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/13

         Преюдициално запитване от Attunda tingsrätt (Швеция), постъпило на 21 март 2016 г. — Airhelp Limited/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S
   (Дело C-161/16)
   (2016/C 175/15)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Attunda tingsrätt

      Страни в главното производство

      Ищец: Airhelp Limited, Хонконг

      Ответник: Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S, Filial Sverige, Стокхолм-Арланда

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 2, буква ж) и член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004 (1) да се тълкуват в смисъл, че за да има право на обезщетение, пътникът трябва да има резервирано място (т.е. право на собствено място в самолета), или е достатъчно пътникът да е получил потвърждение на резервацията си за полета (т.е. право да бъде превозен със самолета)?

               2)

               Трябва ли да се счита, че билет на намалена тарифа за дете, което няма собствено място за полета, а пътува с придружител, се предлага директно или индиректно на всички клиенти по смисъла на член 3, параграф 3 от Регламент № 261/2004?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (OB L 46, 17.2.2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело F-78/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Antelo Sanchez и др./Парламент (Публична служба — Годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/53

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Antelo Sanchez и др./Парламент
   (Дело F-78/10) (1)

   (Публична служба - Годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 252/116
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Pilar Antelo Sanchez (Брюксел, Белгия) и други (представител: адв. M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: г-жа S. Seyr и г-жа K. Zejdová)

      Предмет

   Отмяна на решението на ответника, отразено във фишовете за заплата на жалбоподателите, за ограничаване размера на адаптирането на месечните им възнаграждения, считано от юли 2009 г., до 1,85 % в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на основание на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалба F-78/10, Antelo Sanchez и др./Парламант.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г., стр. 65.


title: Дело C-73/13: Определение на Съда (десети състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Tivoli — Италия) — T (Преюдициално запитване — Харта на основните права на Европейския съюз — Въвеждане на правото на Съюза — Липса — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/54

         Определение на Съда (десети състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Tivoli — Италия) — T
   (Дело C-73/13) (1)

   (Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Въвеждане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност на Съда)
   2013/C 225/100
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Tivoli

      Страни в главното производство

      Ответник: T

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale di Tivoli — Тълкуване на член 47, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и на член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека във връзка с член 6 ДЕС и член 52, параграф 3 от Хартата на основните права — Правна помощ — Национално законодателство, предвиждащо, че хонорарите на защитника не могат да надвишават средните стойност, прилагани съгласно действащите професионални тарифи, когато на доверителя е предоставена правна помощ

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз е явно некомпетентен да отговори на отправените от Tribunale di Tivoli (Италия) въпроси.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/1

         (2008/C 301/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 285, 8.11.2008 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 272, 25.10.2008 г.

      ОВ C 260, 11.10.2008 г.

      ОВ C 247, 27.9.2008 г.

      ОВ C 236, 13.9.2008 г.

      ОВ C 223, 30.8.2008 г.

      ОВ C 209, 15.8.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-422/07: Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/19

         Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-422/07)
   (2007/C 283/34)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia.)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело разпоредбите, необходими за верифицирането на съответствието с добрата лабораторна практика що се отнася до инспекциите и проверките на изследвания в сектора на индустриалните химични вещества и препарати, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по Директива 2004/10/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно хармонизиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прилагането на принципите на добра лабораторна практика и верифицирането на тяхното прилагане при изпитвания на химически вещества

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията не е уведомена за приемането в Испания на мерките, необходими за верифицирането на съответствието с принципите на добрата лабораторна практика от лабораториите, в които се провеждат изпитвания на индустриални химични вещества и препарати. В Испания също така не е бил определен орган, отговорен за верифициране на съответствието с принципите на добрата лабораторна практика в посочените по-горе лаборатории. Във всеки случай името на въпросния орган не е било съобщено на Комисията.
   Следва също така да установи, че Кралство Испания все още не е приело разпоредбите, необходими за верифицирането на съответствието с добрата лабораторна практика що се отнася до инспекциите и проверките на изследвания в сектора на индустриалните химични вещества и препарати, както изисква член 3 от Директивата.

      (1)  ОВ L 50, стр. 44.


title: Дело C-555/13: Определение на Съда (осми състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral — Португалия) — Merck Canada Inc./Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal — Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda (Преюдициално запитване — Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС — Tribunal Arbitral necessário — Допустимост — Регламент (ЕО) № 469/2009 — Член 13 — Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Срок на действие на сертификат — Максимален срок на изключително право)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/9

         Определение на Съда (осми състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral — Португалия) — Merck Canada Inc./Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal — Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda
   (Дело C-555/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС - Tribunal Arbitral necessário - Допустимост - Регламент (ЕО) № 469/2009 - Член 13 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Срок на действие на сертификат - Максимален срок на изключително право))
   2014/C 184/12
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Arbitral

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Merck Canada Inc.

      Ответници: Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal — Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Arbitral — Тълкуване на член 13 от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) (ОВ L 152, стр. 1) — Срок на сертификата — Срок на изключителните права, който може да надвишава максимален период от петнадесет години, считано от датата на първото разрешение за пускане на пазара на въпросния лекарствен продукт в Съюза

      Диспозитив

   Член 13 от Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти, във връзка със съображение 9 от Регламента, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска притежателят едновременно на патент и на сертификат за допълнителна закрила да се ползва от целия срок на действие на този сертификат, изчислен съгласно посочения член 13, при положение че в резултат на този срок би се ползвал от изключителни права по отношение на активно вещество повече от 15 години, считано от първото разрешение за пускане на пазара на Европейския съюз на лекарствения продукт, състоящ се от или съдържащ въпросното активно вещество.

      (1)  ОВ C 15, 18.1.2014 г.


title: Дело C-370/09: Определение на председателя на Съда от 26 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/23

         Определение на председателя на Съда от 26 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-370/09) (1)

   2010/C 148/39

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело C-108/14: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhofs (Германия), постъпило на 6 март 2014 г.  — Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG/Finanzamt Nordenham

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/12

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzhofs (Германия), постъпило на 6 март 2014 г. — Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG/Finanzamt Nordenham
   (Дело C-108/14)
   2014/C 159/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG

      Ответник: Finanzamt Nordenham

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съгласно какъв метод трябва да се изчислява подлежащата на приспадане (част от) сума на платения от холдинг данък върху добавената стойност по получени доставки във връзка с набирането на капитал за целите на придобиването на дялове в капитала на дъщерни дружества, когато впоследствие холдингът (както е възнамерявал от самото начало) извършва различни подлежащи на облагане доставки на услуги за тези дружества?

               2)

               Трябва ли да се приеме, че разпоредбата относно консолидирането на няколко лица в едно данъчнозадължено лице, съдържаща се в член 4, параграф 4, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1) не допуска национална правна уредба, съгласно която (първо) само юридическо лице — но не и персонално дружество — може да бъде интегрирано в предприятието на друго данъчнозадължено лице (т.нар. „консолидиращо лице“), и (второ) се изисква това юридическо лице във финансово, икономическо и организационно отношение (в смисъл на отношение на контрол и подчинение) да „е интегрирано в предприятието на консолидиращото лице“?

               3)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос: може ли данъчнозадълженото лице да се позовава директно на член 4, параграф 4, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-173/16: Преюдициално запитване от Court of Appeal (Ирландия), постъпило на 29 март 2016 г. — M.H./M.H.

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/31

      Преюдициално запитване от Court of Appeal (Ирландия), постъпило на 29 март 2016 г. — M.H./M.H.
      (Дело C-173/16)
      (2016/C 211/41)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Appeal

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: M.H.

         Ответник: M.H.

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли изразът „към момента на подаване на исковата молба […] в съда“, съдържащ се в член 16, параграф 1, буква а) от Регламент № 2201/2003 (1), да се тълкува в смисъл, че означава:

                  i)

                  моментът, когато исковата молба е получена от съда, дори и ако съгласно националното право получаването ѝ само по себе си не води до образуване на производство, или

                  ii)

                  моментът, когато след получаването на исковата молба е образувано производство съгласно националното право [?]

         (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183)


title: Дело T-144/07: Иск, предявен на 7 май 2007 г. — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs/Комисия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/29

         Иск, предявен на 7 май 2007 г. — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs/Комисия
   (Дело T-144/07)
   (2007/C 155/55)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV/SA (Брюксел, Белгия) (представители: адвокати V. Turner и D. Mes)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени оспорваното решение, доколкото то се отнася до ищеца,

               —

               при условията на евентуалност, да се намали размерът на глобата, която ищецът дължи солидарно,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение C(2007) 512 окончателен на Комисията от 21 февруари 2007 г. (преписка COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators [Асансьори и ескалатори]). Той моли да се отмени решението, доколкото то се отнася до него или да се намали размерът на наложената му санкция.
   В подкрепа на иска си ищецът на първо място изтъква, че Комисията не е компетентна да прилага член 81 ЕО, тъй като нарушението не е имало осезаеми последици за търговията между държавите в ЕС.
   При условията на евентуалност ищецът твърди, че Комисията не е подходящият да прилага член 81 ЕО орган по защита на конкуренцията, по смисъла на Известие на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция (1). Според ищеца, като въпреки това е започнала процедурата, Комисията е нарушила неговите оправдани очаквания, които той е могъл да изведе от прилагането на посоченото известие.
   На трето място, със започването на процедурата и налагането на глобата Комисията е нарушила принципа „ne bis in idem“, принципа на правната сигурност, принципът на защита на оправданите правни очаквания и принципа на доброто управление, доколкото белгийският орган по конкуренцията е опростил на ищеца глобите във връзка участието му в картел, нарушаващ конкуренцията, който е предмет на оспорваното решение.
   Комисията освен това неправилно установила, че ищецът, Thyssenkrupp Elevators AG и ThyssenKrupp AG са солидарно отговорни за извършеното от ищеца нарушение.
   Ищецът също така посочва, че като е определила размера на наложената глоба, Комисията е нарушила член 23 от Регламент 1/2003 (2), Насоките на Комисията относно определяне на глобите (3), принципа на равно третиране и принципа на пропорционалност. Комисията също така не е спазила установената в член 23 горна граница на глобата.
   В допълнение ищецът посочва, че Комисията е нарушила Известието за намаляване и освобождаване от отговорност (4) и принципа на равно третиране при определяне на размера на намалението на глобата, приложимо по отношение на ищеца, поради сътрудничеството му в рамките на процедурата по сътрудничество.
   В заключение, Комисията е нарушила принципа на равно третиране, принципа на пропорционалност, принципа на оправданите правни очаквания и принципа на доброто управление при определяне на размера на намалението на наложената на ищеца глоба с оглед на сътрудничеството му извън процедурата по сътрудничество.

      (1)  ОВ 2004 C 101, стр. 43.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1).

      (3)  Насоки относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 от Договора за Европейска общност за въглища и стомана (ОВ 1998 C 9, стр. 3).

      (4)  Известие на Комисията за намаляване и освобождаване от отговорност в случаите на картел (ОВ 2002, C 45, стр. 3).


title: Съединени дела С-43/13 и C-44/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Hauptzollamt Köln/Kronos Titan GmbH (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld/Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service (C-44/13) (Директива 2003/96/ЕО — Данъчно облагане на енергийни продукти — Продукти, които не са посочени в Директива 2003/96/ЕО — Понятието „еквивалентно гориво за отопление или моторно гориво)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Hauptzollamt Köln/Kronos Titan GmbH (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld/Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service (C-44/13)
   (Съединени дела С-43/13 и C-44/13) (1)

   ((Директива 2003/96/ЕО - Данъчно облагане на енергийни продукти - Продукти, които не са посочени в Директива 2003/96/ЕО - Понятието „еквивалентно гориво за отопление или моторно гориво))
   2014/C 159/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Hauptzollamt Köln (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld (C-44/13)

      Ответниици: Kronos Titan GmbH (C-43/13), Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 2, параграф 3 от Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98) — Облагане на енергийни продукти, различни от продуктите, за които в директивата е установен размер на данъка — Понятия за еквивалентно гориво за отопление или моторно гориво — Възможност по отношение на използван като гориво за отопление продукт да се прилага данъкът, предвиден за продукт с най-сходен химичен състав, когато за него се предвижда облагане с по-висока данъчна ставка от предвидената за горивата за отопление поради обстоятелството, че може да се използва като моторно гориво

      Диспозитив

   Условието, посочено в член 2, параграф 3 от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, че енергийните продукти, различни от онези, за които в посочената директива е определено равнище на облагане с данъци, се облагат, в зависимост от използването им, със ставката, определена за еквивалентното гориво за отопление или моторно гориво, трябва да се тълкува в смисъл, че е необходимо, първо, да се определи дали разглежданият продукт е бил използван като гориво за отопление или като моторно гориво, преди да се установи, второ, кое от моторните горива или горивата за отопление, според случая, посочени в съответната таблица в приложение I към тази директива, се замества в действителност от този продукт при използването му или, при липса на такъв, кое от посочените моторни горива или посочените горива за отопление е най-близко до него по качествата и предназначението си.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело T-553/10: Решение на Общия съд от 13 март 2013 г. — Biodes/СХВП — Manasul Internacional (FARMASUL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „FARMASUL“ — По-ранна испанска фигуративна марка „MANASUL“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Отличителен характер на по-ранната марка — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/16

         Решение на Общия съд от 13 март 2013 г. — Biodes/СХВП — Manasul Internacional (FARMASUL)
   (Дело T-553/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „FARMASUL“ - По-ранна испанска фигуративна марка „MANASUL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Отличителен характер на по-ранната марка - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 123/26
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Biodes, SL (Мадрид, Испания) (представител: адв. E. Manresa Medina)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Manasul Internacional, SL (Понферада, Испания) (представител: адв. M. I. Escudero Pérez)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 3 септември 2010 г. (преписка R 1034/2009-1), постановено в производство по възражение между Manasul Internacional, SL и Biodes, SL.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Biodes, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело T-24/15: Определение на Общия съд от 5 април 2016 г. — NICO/Съвет

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/45

         Определение на Общия съд от 5 април 2016 г. — NICO/Съвет
   (Дело T-24/15) (1)

   (2016/C 191/61)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело T-607/13: Решение на Общия съд от 19 май 2015 г. — Granette & Starorežná Distilleries/СХВП –Bacardi („42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol“. — По-ранна международна фигуративна марка „42 BELOW“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №o 207/2009)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/31

         Решение на Общия съд от 19 май 2015 г. — Granette & Starorežná Distilleries/СХВП –Bacardi („42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.“)
   (Дело T-607/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol“. - По-ранна международна фигуративна марка „42 BELOW“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №o 207/2009))
   (2015/C 213/53)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Granette & Starorežná Distilleries и др. (Усти над Лабем, Чешка република) (представител: T. Chleboun, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално D. Gája и P. Geroulakos, впоследствие M. Geroulakos et M. Šimandlova)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bacardi Co. Ltd (Вадуц, Лихтенщайн) (представител: M. Reinisch, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 септември 2013 г. (преписка R 1605/2012-2), относно производство по възражение между Bacardi Co. Ltd и Granette & Starorežná Distilleries и др.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Granette & Starorežná Distilleries и др. понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Bacardi Co. Ltd.

      (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г.


title: Дело T-159/06: Определение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Estancia Piedra/СХВП — Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/60

         Определение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Estancia Piedra/СХВП — Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)
   (Дело T-159/06) (1)

   (2008/C 51/109)

      Език на производството: английски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190 от 12.8.2006 г.


title: Дело T-399/08: Жалба, подадена на 18 септември 2008 г. — Clearwire Corporation/СХВП (CLEARWIFI)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/51

         Жалба, подадена на 18 септември 2008 г. — Clearwire Corporation/СХВП (CLEARWIFI)
   (Дело T-399/08)
   (2008/C 301/86)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Clearwire Corporation (Kirkland, Съединени щати) (представител: G. Konrad, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 30 юни 2008 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) по преписка R 706/2008-1, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка CLEARWIFI за услуги от клас 38 — международна регистрация № W00 934 594

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като изтъкнатите от апелативния състав основания за отказ не възпрепятстват регистрацията


title: Дело T-165/13: Иск, предявен на 20 март 2013 г. — Talanton/Комисия

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/44

         Иск, предявен на 20 март 2013 г. — Talanton/Комисия
   (Дело T-165/13)
   2013/C 156/83
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Talanton Anonimi Emporiki — Simvouleftiki-Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Атина, Гърция) (представители: M. Angelopoulos и K. Damis, δικηγόροι)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да установи, че отказът от страна на Европейската комисия да заплати на ищеца разходи в размер на петстотин седемдесет и осем хиляди деветстотин тридесет и седем евро (578 937 EUR), дължими на основание на договор по проект „A sophisticated multi-parametric system for the continuous — effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)“ въз основа на резултата от одит 11-BA135-006 представлява нарушение на нейните договорни задължения, както и че ищецът трябва да върне на Европейската комисия сумата двадесет и една хиляди сто седемдесет и едно евро (21 171 EUR), а не сумата четиристотин осемдесет и седем хиляди сто и едно евро (487 101 EUR), както и обезщетение за вреди, в установен от Европейската комисия размер;

               —

               да установи, че отказът на Европейската комисия да заплати разходите на ищеца в размер на сто петдесет и три хиляди сто и седемнадесет евро (153 117 EUR) на основание договор по проект „Point-of-Care MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)“ въз основа на резултата от одит 11-BA135-006 представлява нарушение на нейните договорни задължения и че ищецът трябва да върне на Европейската комисия сумата сто четиридесет и три хиляди шестстотин седемдесет и едно евро (143 671 EUR), а не сумата двеста седемдесет и три хиляди петстотин петдесет и девет евро и шестдесет и три евроцента (273 559,63 EUR), както и обезщетение за вреди, в установен от Европейската комисия размер.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящия иск ищецът предявява две съвместни искания.
   На първо място, искане на основание член 272 ДФЕС относно отговорността на Комисията по договор FP7-215952 за изпълнението на проект „A sophisticated multi-parametric system for the continuous — effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)“ и във връзка с резултата от одит 11-BA135-006. По-специално ищецът поддържа, че Европейската комисия носи отговорност за нарушение на своите договорни задължения, както и за нарушение на принципите за защита на оправданите правни очаквания и пропорционалността.
   На второ място, искане на основание член 272 ДФЕС относно отговорността на Комисията по договор FP7-216088 за изпълнението на проект „Point-of-Care MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)“ и във връзка с резултата от одит 11-BA135-006. По-специално ищецът поддържа, че Европейската комисия носи отговорност за нарушение на своите договорни задължения, както и за нарушение на принципите за защита на оправданите правни очаквания и пропорционалността.


title: Дело T-290/13: Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г.  — CMBG/Комисия и ЕЦБ (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Програма за подпомагане на стабилността в Кипър — Меморандум за разбирателство по политиката на специфични икономически условия, сключен между Република Кипър и ЕМС — Компетентност на Общия съд — Причинно-следствена връзка — Отчасти недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/29

         Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. — CMBG/Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-290/13) (1)

   ((Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Програма за подпомагане на стабилността в Кипър - Меморандум за разбирателство по политиката на специфични икономически условия, сключен между Република Кипър и ЕМС - Компетентност на Общия съд - Причинно-следствена връзка - Отчасти недопустима и отчасти явно неоснователна жалба))
   (2015/C 026/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CMBG Ltd (Тортола, Британски Вирджински острови, Обединено кралство) (представители: C. Paschalides, solicitor, и A. Paschalides, avocat)

      Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders и J.-P. Keppenne) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, avocats)

      Предмет

   На първо място, искане за отмяна на точки 1.23 — 1.27 от Меморандума за разбирателство по политиката на специфични икономически условия, сключен между Република Кипър и Европейския механизъм за стабилност (ЕМС) на 26 април 2013 г., и на второ място, искане за обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат от включването на точки 1.23 — 1.27 в меморандума за разбирателство и в резултат от неизпълнението от страна на Комисията на надзорните ѝ задължения.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда CMBG Ltd да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия и Европейската централна банка (ЕЦБ).

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело T-67/08: Жалба, подадена на 11 февруари 2008 г. — Hedgefund Intelligence/СХВП — Hedge Invest (InvestHedge)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/30

         Жалба, подадена на 11 февруари 2008 г. — Hedgefund Intelligence/СХВП — Hedge Invest (InvestHedge)
   (Дело T-67/08)
   (2008/C 107/50)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Hedgefund Intelligence Ltd (Лондон, Обединено Кралство) (J. Reed, Barrister и G. Crofton Martin, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hedge Invest SGR P.A. (Милано, Италия)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска Първоинстанционният съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав от 28 ноември 2007 година по преписка R 148/2007-2, с което жалбата се отхвърля;

               —

               да отхвърли възражението, направено от възразяващия;

               —

               да осъди СХВП и другата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да осъди другата страна да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя пред отдела по споровете, пред апелативния състав и пред Първоинстанционния съд.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „InvestHedge“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 36 и 41 — заявка за регистрация № 3 081 081.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Hedge Invest SGR P.A.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността „HEDGE INVEST“ за услуги в клас 36.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички спорни услуги от класове 36 и 41; заявката за регистрация на общностна марка позволява да продължи процедурата на регистрацията за стоки, които не са спорни, от класове 9 и 16.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Жалбоподателят изтъква, че обсъждайки визуалната прилика на съответните марки в очите на неанглоезичните потребители, неоснователно апелативният състав е взел под внимание „търговското впечатление“ и е преценил, че това търговско впечатление е едно и също по отношение на двете конфликтни марки.
   В своята оценка за фонетичната прилика на конфликтните марки за неанглоезичните потребители, апелативният състав неоснователно е възложил тежестта на доказване на жалбоподателя.
   И накрая, апелативният състав не е взел под внимание в подходящия момент неоспореното искане, съгласно което между услугите от класове 36 и 41 съществувала само много ограничена и/или слаба степен на прилика.


title: Дело T-442/03: Решение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2008 г. — SIC/Комисия (Държавни помощи — Мерки, приети от Португалската република в полза на обществения радиотелевизионен оператор RTP за финансиране на неговата мисия за обществена услуга — Решение, с което се обявява, че някои мерки не представляват държавни помощи и че други са съвместими с общия пазар — Квалифициране като държавна помощ — Съвместимост с общия пазар — Задължение за надлежно и безпристрастно разглеждане)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2008 г. — SIC/Комисия
   (Дело T-442/03) (1)

   (Държавни помощи - Мерки, приети от Португалската република в полза на обществения радиотелевизионен оператор RTP за финансиране на неговата мисия за обществена услуга - Решение, с което се обявява, че някои мерки не представляват държавни помощи и че други са съвместими с общия пазар - Квалифициране като държавна помощ - Съвместимост с общия пазар - Задължение за надлежно и безпристрастно разглеждане)
   (2008/C 197/33)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Жалбоподател: SIC — Sociedade Independente de Comunicação, SA (Carnaxide, Португалия) (представители: C. Botelho Moniz, E. Maia Cadete и M. Rosado da Fonseca, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално M. Balta и F. Florindo Gijón, впоследствие M. Niejahr, J. Buendía Sierra и G. Braga da Cruz, и накрая B. Martenczuk и G. Braga da Cruz)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2005/406/ЕО на Комисията от 15 октомври 2003 година относно взетите от Португалия мерки ad hoc в полза на RTP (ОВ L 142, 2005 г., стр. 1), доколкото с това решение се обявява, че някои от тези мерки не представляват държавни помощи и че другите са съвместими с общия пазар.
   Диспозитив

               1)

               Отменя член 1 от Решение 2005/406/ЕО на Комисията от 15 октомври 2003 година относно взетите от Португалия мерки ad hoc в полза на RTP.

               2)

               Отменя член 2 от Решение 2005/406, доколкото предвижда, че освобождаването от разходите за нотариални такси и разходи за регистрация не представлява държавна помощ.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               4)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски и четири пети от съдебните разноски на SIC — Sociedade Independente de Comunicação, SA.

               5)

               SIC понася една пета от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 71, 20.3.2004 г.


title: Дело T-95/06: Решение на Първоинстанционния съд от 31 януари 2008 г. — Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana/СОСР — Nador Cott Protection (Nadorcott) (Сортове растения — Жалба пред отделението по жалбите на Службата на Общността за сортовете растения — Недопустимост — Липса на лично засягане — Ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/35

         Решение на Първоинстанционния съд от 31 януари 2008 г. — Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana/СОСР — Nador Cott Protection (Nadorcott)
   (Дело T-95/06) (1)

   (Сортове растения - Жалба пред отделението по жалбите на Службата на Общността за сортовете растения - Недопустимост - Липса на лично засягане - Ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране)
   (2008/C 64/56)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana (Валенсия, Испания) (представители: S. Roig Girbes, R. Ortega Bueno и M. Delgado Echevarría, avocats)

      Ответник по жалбата: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР) (представители: M. Ekvad, подпомаган от D. O'Keefe, solicitor, J. Rivas de Andrés и M. Canal Fontcuberta, avocats)

      Друга страна в производството пред отделението по жалбите на СОСР, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Nador Cott Protection SARL (Saint-Raphaël, Франция) (представители: M. Fernández Mateos, S. González Malabia и M. Marín Bataller, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу решението на отделението по жалбите на СОСР от 8 ноември 2005 г. (дело A 001/2005) за предоставяне на правна закрила на Общността на сорта мандарина „Nadorcott“
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело T-12/10 P: Определение на Общия съд от 21 юни 2011 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Възстановяване на съдебни разноски — Докладна записка, с която Комисията уведомява жалбоподателя за намерението си да направи удръжка от пенсията му за инвалидност — Липса на увреждащ акт — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/17

         Определение на Общия съд от 21 юни 2011 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-12/10 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Възстановяване на съдебни разноски - Докладна записка, с която Комисията уведомява жалбоподателя за намерението си да направи удръжка от пенсията му за инвалидност - Липса на увреждащ акт - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2011/C 238/28
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 29 октомври 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия, (F-94/08, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело T-41/09: Жалба, подадена на 27 януари 2009 г.  — Hipp & Co/СХВП — Nestlé (Bebio)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/32

         Жалба, подадена на 27 януари 2009 г. — Hipp & Co/СХВП — Nestlé (Bebio)
   (Дело T-41/09)
   (2009/C 82/56)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Hipp & Co (Sachseln, Швейцария) (представители: A. Bognár и M. Kinkeldey, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sociéte des Produits Nestlé, S.A. (Vevey, Швейцария)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 25 ноември 2008 г. по преписка R 1790/2007-2; и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „Bebio“ за стоки по класове 5, 29, 30 и 32

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Международна регистрация № 187 436 на словната марка „BEBA“ за стоки по класове 5, 29 и 30; Регистрация като марка на Общността № 3 043 387 на словната марка „BEBA“ за стоки по класове 5, 29 и 30

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав е преценил погрешно, че съществува вероятност от объркване между засегнатите марки


title: Дело C-596/14: Решение на Съда (десети състав) от 14 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Испания) — Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4 — Принцип на недопускане на дискриминация — Понятие „условия за наемане на работа“ — Обезщетение при прекратяване на трудов договор — Обезщетение, което не е предвидено в националната правна уредба при договори за временна работа — Различно третиране спрямо работниците на трудов договор за неопределено време)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/9

         Решение на Съда (десети състав) от 14 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Испания) — Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa
   (Дело C-596/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Принцип на недопускане на дискриминация - Понятие „условия за наемане на работа“ - Обезщетение при прекратяване на трудов договор - Обезщетение, което не е предвидено в националната правна уредба при договори за временна работа - Различно третиране спрямо работниците на трудов договор за неопределено време))
   (2016/C 419/11)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ana de Diego Porras

      Ответник: Ministerio de Defensa

      Диспозитив

               1)

               Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „условия за наемане на работа“ обхваща обезщетението, което работодател е длъжен да изплати на работник поради прекратяването на срочния му трудов договор.

               2)

               Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, което се съдържа в приложение към Директива 1999/70, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, в която се отказва каквото и да било обезщетение при прекратяване на трудовия договор на работник, нает чрез трудов договор за „interinidad“ (временно заместване), при положение че в нея се дава възможност за отпускането на такова обезщетение, по-специално на работниците на трудов договор за неопределено време, които се намират в сходно положение. Сам по себе си фактът, че този работник е извършал работата си въз основа на трудов договор за „interinidad“, не може да бъде обективна причина, позволяваща да се оправдае отказът за предоставяне на посоченото обезщетение на работника.

      (1)  ОВ C 96, 23.3.2015 г.


title: Дело T-189/16: Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO — Luigi Lavazza (CReMESPRESSO) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „CReMESPRESSO“ — По-ранна международна словна марка „CREMESSO“ — Загатващ елемент — Взаимозависимост на критериите — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/40

         Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO — Luigi Lavazza (CReMESPRESSO)
   (Дело T-189/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „CReMESPRESSO“ - По-ранна международна словна марка „CREMESSO“ - Загатващ елемент - Взаимозависимост на критериите - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 283/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Migros-Genossenschafts-Bund (Цюрих, Швейцария) (представител: M. Treis, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и I. Moisescu)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Luigi Lavazza SpA (Торино, Италия) (представители: M. Ricolfi и F. Tarocco, avocats)

      Предмет

   Жалба на решението пети апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2016 г. (дело R 2823/2014-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Migros-Genossenschafts-Bund и Luigi Lavazza.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на пети апелативен състав на Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 23 февруари 2016 г. (преписка R 2823/2014-4) в частта, с която апелативният състав е уважил жалбата на Luigi Lavazza SpA и е отменил частично решението на отдела по отмяна, що се отнася до следните стоки, за които се отнася оспорената марка: „Електрически ледомелачки“, „Машини за лед, машини за сорбе и кафемашини“.

               2)

               EUIPO и Luigi Lavazza понасят, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Migros-Genossenschafts-Bund.

      (1)  ОВ C 232, 27.6.2016 г.


title: Дело T-180/11: Жалба, подадена на 23 март 2011 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/27

         Жалба, подадена на 23 март 2011 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY)
   (Дело T-180/11)
   2011/C 152/49
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Обединеното кралство) (представител: A. Carboni, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Глазгоу, Обединеното кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 януари 2011 г. по преписка R 1262/2010-1 и да се върне заявката на СХВП за да може същата да продължи процедурата; и

               —

               да се осъди ответникът и всички страни, встъпили в настоящото производство по обжалване, да понесат направените от тях разноски и разноските на жалбоподателя както в това производство, така и в производството по обжалване през апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY“, за стоки и услуги от класове 33, 35 и 41 — заявка за марка на Общността № 7299605

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 1293610 в Обединеното кралство на фигуративната марка „CHIVALRY“ за стоки от клас 33; регистрация № 2468527 в Обединеното кралство на фигуративната марка „CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY“ за стоки от клас 33; нерегистрирана в Обединеното кралство словна марка „CHIVALRY“ за „Scotch whisky“

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 76, параграф 1 и член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав: (i) е извършил неправилна фактическа преценка на характеристиките на съответните потребители и не е посочил мотивите за тази преценка; (ii) при условията на евентуалност е, приел, (i) че съответният потребител е „особено проницателен и лоялен към марката“, като неправилно е пропуснал да оцени, че такива характеристики биха завишили вниманието на релевантния потребител и съответно, биха намалили вероятността от объркване; (iii) не е взел предвид, или не е взел предвид в достатъчна степен, различното естество и предназначение на разглежданите марки; (iv) не е взел предвид важните насоки на Съда и е приел неправилен подход, когато е сравнявал марките; (v) отдал е недължимо внимание на наличието на думата „CHIVALRY“ в марката на заявителя, като е пренебрегнал визуалните различия между марките; (vi) неправилно е приел, че при фонетичното сравнение между марките може да се следва същия подход като при визуалното сравнение; (vii) допуснал е грешка като е анализирал концептуалното сходство между марките, ограничавайки се или насочвайки своето внимание основно върху думата „CHIVALRY“, която се появява във всяка от марките; и (viii) е преценил неправилно вероятността от объркване.


title: Дело T-308/16: Решение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Marsh/EUIPO (ClaimsExcellence) („Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „ClaimsExcellence“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009“)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/20

         Решение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Marsh/EUIPO (ClaimsExcellence)
   (Дело T-308/16) (1)

   ((„Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „ClaimsExcellence“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009“))
   (2017/C 129/32)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Marsh GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: W. Riegger, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: R. Manea и D. Hanf)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 април 2016 г. (дело R 2358/2015-4) относно заявка за регистрация на словния знак „ClaimsExcellence“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Marsh GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 8.8.2016 г.


title: Дело T-472/15 P: Жалба, подадена на 13 август 2015 г. от Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) срещу решението, постановено на 3 юни 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-78/14, Gross/ЕСВД

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/32

         Жалба, подадена на 13 август 2015 г. от Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) срещу решението, постановено на 3 юни 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-78/14, Gross/ЕСВД
   (Дело T-472/15 P)
   (2015/C 346/38)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)

      Друга страна в производството: Philipp Oliver Gross (Брюксел, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 3 юни 2015 г. по дело F-78/14 (Gross/ЕСВД);

               —

               да се уважат исканията, представени от жалбоподателя, подадена в първоинстанционното производство;

               —

               да се осъди ответникът в производството по обжалване да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага седем основания в подкрепа на жалбата си, като едни от тях се отнасят до системата на атестиране, а други — до системата на повишаване

               —

               Относно системата на атестиране

                           1.

                           Първото основание е изведено от нарушение на член 43 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), на правилата в областта на разпределянето на тежестта на доказване, на забрана за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.

                           2.

                           Второто основание е изведено от нарушение на рамките на съдебния контрол. Жалбоподателят изтъква, че в обжалваното съдебно решение нееднократно Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) излиза извън рамките на своя контрол и изглежда иска да наложи определена система на атестиране.

                           3.

                           Третото основание е изведено от грешка в прилагане на правото, свързана с липсата на обективност на система на атестиране, която няма цифрово изражение и от нарушение на член 43 от Правилника.

                           4.

                           Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС, доколкото като е отменил частично спорното решение, СПС е осуетил изпълнението на обжалваното съдебно решение, без да са възникнали други нередности. Жалбоподателят изтъква, че ако член 4 от обжалваното съдебно решение е незаконосъобразен, следва да се направи нов съпоставителен анализ на заслугите на ответника с тези на другите подлежащи на повишение длъжностни лица от неговата степен в изпълнение на обжалваното съдебно решение въз основа на атестационните доклади, които, според решеното от СПС, не дават възможност този анализ да се извърши на обективна и сравнима основа.

               —

               Относно системата за повишаване

                           5.

                           Петото основание е изведено от нарушение на забраната за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.

                           6.

                           Шестото основание е изведено от нарушение на правилата в областта на разпределянето на тежестта на доказване.

                           7.

                           Седмото основание е изведено от грешка в прилагане на правото по отношение на нарушението от жалбоподателя на член 45 от Правилника.


title: Дело T-636/14: Жалба, подадена на 27 август 2014 г.  — Италия/Комисия

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/20

         Жалба, подадена на 27 август 2014 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-636/14)
   2014/C 388/24
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Обявата за свободно работно място за поста на директор на Центъра за преводи за органите на Европейския съюз (Люксембург), функционална група AD, степен 14, (COM/2014/10356), публикувана в Официален вестник на Европейския съюз C 185 A от 17 юни 2014 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу горепосочената обява доколкото кандидатурите трябва задължително да бъдат представени на английски, френски или немски език. В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на член 18 и член 24, четвърта алинея ДФЕС, на член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на членове 1 и 2 от Регламент № 1/58, и на член 1г, точки 1 и 6 от Правилника за длъжностните лица (приложим по аналогия за срочно наетите служители, до които се отнася обжалваната обява)

                           —

                           В това отношение се твърди, че с препращането към уебсайта на Комисията, който съдържа такова изискване, обявата налага на кандидатите да представят автобиографията си и мотивационното писмо задължително на английски, френски или немски език, вместо на който и да било от езиците на Съюза.

               2.

               Второто основание е нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на лоялно сътрудничество (член 4, параграф 3 ДФЕС)

                           —

                           В това отношение се твърди, че по време на изготвянето на разглежданата обява Комисията уверила изрично италианското правителство, че посочената езикова дискриминация е била отстранена, на което противоречи поведението на Комисията при изготвянето на разглежданата обява и при определянето на правилата за функциониране на уебсайта, към който същата препраща за представяне на кандидатурите.


title: Дело C-316/13: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 10 юни 2013 г. — Gérard Fenoll/Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

text:
               27.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/13

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 10 юни 2013 г. — Gérard Fenoll/Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon
   (Дело C-316/13)
   2013/C 215/17
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Ищец: Gérard Fenoll

      Ответник: Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 3 от Директива 89/391/ЕИО (1), към която препращат разпоредбите на член 1 от Директива 2003/88/ЕО от 4 ноември 2003 г. (2), определящи приложното ѝ поле, да се тълкува в смисъл, че лице, прието в център за подпомагане чрез работа, може да се квалифицира като „работник“ по смисъла на същия член 3?

               2.

               Трябва ли член 31 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че лице като посоченото в предходния въпрос може да се квалифицира като „работник“ по смисъла на същия член 31?

               3.

               Възможно ли е лице като посоченото в първия въпрос да се позове пряко на правата, които има по Хартата, за да получи право на платен отпуск, ако националната правна уредба не предвижда то да се ползва от такова право, и трябва ли националният съдия да остави без приложение всички противоречащи разпоредби от националното право, за да гарантира пълното действие на това право?

      (1)  Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (ОВ L 183, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 88).

      (2)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9 Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).