title: Дело T-437/08: Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — CDC Hydrogene Peroxide/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/48

         Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — CDC Hydrogene Peroxide/Комисия
   (Дело T-437/08)
   (2008/C 313/87)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (представител: Rechtsanwältin R. Wirtz)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Решение SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 на Комисията от 8 август 2008 г. да се отмени на основание член 231, параграф 1 ЕО.

               —

               на основание на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят, който събира вземанията за обезщетение за вреди на пострадалите от европейския картел на водороден пероксид предприятия, обжалва Решение № SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 на Комисията от 8 август 2008 г., с което се отхвърля заявлението му, основано на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1), за пълен достъп до съдържанието на материалите, приложени в производството по преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че е нарушен член 4, параграф 2, първо и трето тире от Регламент № 1049/2001, тъй като съдържащите се в тези разпоредби изключения били тълкувани, респ. прилагани по неправилен начин.
   Във връзка с това жалбоподателят излага четири правни основания.
   Първо, решението противоречало на принципа за ограничително тълкуване и прилагане на разпоредбата, предвиждаща изключение. Според жалбоподателя Комисията не е доказала наличието на заплаха за защитените интереси, която е конкретно предвидима, а не чисто хипотетична.
   Второ, обжалваното решение било несъвместимо с принципите на правото за ефективно обезщетение за вреди поради нарушение на правото на конкуренция на ЕО, тъй като според жалбоподателя интересът на увредените лица да разполагат с данни за нарушението е по-висш от интереса на предприятия да не се разгласяват публично данни за нарушението, за което ги упреква Комисията, както и за обхвата на сътрудничеството им с Комисията в рамките на уредбата за намаляването или освобождаването от отговорност на лицата, готови да свидетелстват.
   Трето, според жалбоподателя обжалваното решение не е обосновано от необходимостта от защита на търговските интереси въз основа на изключението по член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001.
   Четвърто, според жалбоподателя обжалваното решение не е обосновано от необходимостта от защита на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит въз основа на изключението по член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-383/07: Решение на Съда (втори състав) от 15 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — M-K Europa GmbH & Co. KG/Stadt Regensburg (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 258/97 — Член 1, параграфи 1-3 — Нови храни и нови хранителни съставки)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/3

         Решение на Съда (втори състав) от 15 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — M-K Europa GmbH & Co. KG/Stadt Regensburg
   (Дело C-383/07) (1)

   (Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 258/97 - Член 1, параграфи 1-3 - Нови храни и нови хранителни съставки)
   (2009/C 55/03)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: M-K Europa GmbH & Co. KG

      Ответник: Stadt Regensburg

      В присъствието на: Landesanwaltschaft Bayern
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 1, параграф 2, точки г) и д), и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 258/97 на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 година относно нови храни и нови хранителни съставки (ОВ L 43, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 20, стр. 245) — Нов характер на храна, пусната на пазара на ограничена географска територия на Общността (Сан Марино) малко преди влизането в сила на регламента, когато храната е произведена от съставки, относно които е спорна склонността за консумация от човека, или тази склонност може да бъде установена само за трета държава (Япония) — Задължение за това продукт да бъде подложен на контрол
   Диспозитив

               1)

               Вносът на хранителен продукт в Сан Марино преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 258/97 на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 година относно нови храни и нови хранителни съставки не е релевантно обстоятелство при преценката дали този продукт отговаря на условието, свързано с това храната да е използвана в значителна степен в рамките на Общността за консумация от човека по смисъла на член 1, параграф 2 от посочения регламент.

               2)

               Обстоятелството, че всички съставки на хранителен продукт, разглеждани поотделно, отговарят на предвиденото в член 1, параграф 2 от Регламент № 258/97 условие или имат безвреден характер, не би могло да се счита за достатъчно, за да се избегне приложението на този регламент към произведения хранителен продукт. За да бъде преценено дали последният трябва да бъде квалифициран като нова храна по смисъла на Регламент № 258/97, компетентният национален орган трябва да се произнася относно всеки конкретен случай, като взема предвид съвкупността от характеристиките на хранителния продукт, както и производствения процес.

               3)

               Обстоятелството, че всички водорасли, които влизат в състава на даден хранителен продукт по смисъла на член 1, параграф 2, буква г) от Регламент № 258/97, отговарят на условието да бъдат използвани в значителна степен в рамките на Общността за консумация от човека по смисъла на член 1, параграф 2 от този регламент, не е достатъчно, за да бъде избегнато приложението на посочения регламент към въпросния продукт.

               4)

               Придобитият само извън Европа опит относно безвредността на хранителен продукт не е достатъчен, за да се приеме, че този продукт спада към категорията хранителни продукти, „които имат история на безопасна употреба“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква д) от Регламент № 258/97.

               5)

               Предприемачът не е задължен да започне установената в член 13 от Регламент № 258/97 процедура.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-553/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 8 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Undis Servizi Srl/Comune di Sulmona (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Възлагане на поръчката без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка — „Вътрешно“ възлагане — Условия — Аналогичен контрол — Извършване на основната част от дейността — Дружество изпълнител с публичен капитал, притежавано от няколко органа на местна власт — Дейност, извършвана и в полза на органи на местна власт, които нямат дялово участие — Дейност, наложена от публичен орган, който няма дялово участие)

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 8 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Undis Servizi Srl/Comune di Sulmona
   (Дело C-553/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Възлагане на поръчката без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка - „Вътрешно“ възлагане - Условия - Аналогичен контрол - Извършване на основната част от дейността - Дружество изпълнител с публичен капитал, притежавано от няколко органа на местна власт - Дейност, извършвана и в полза на органи на местна власт, които нямат дялово участие - Дейност, наложена от публичен орган, който няма дялово участие))
   (2017/C 038/06)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Undis Servizi Srl

      Ответник: Comune di Sulmona

      в присъствието на: Cogesa SpA

      Диспозитив

               1)

               В рамките на прилагането на практиката на Съда относно прякото „вътрешно“ възлагане на обществени поръчки, за да се определи дали правният субект — изпълнител, осъществява основната част от дейността си за възлагащия орган, в частност органите на местна власт, които са негови акционери и които го контролират, в тази дейност не следва да се включва дейността, наложена на правния субект от публичен орган, който няма дялово участие в този субект, в полза на органи на местна власт, които също нямат дялово участие в посочения субект и не упражняват никакъв контрол върху него. Последната дейност трябва да се разглежда като дейност, извършвана за трети лица.

               2)

               За целите на преценката дали правният субект — изпълнител, извършва основната част от дейността си за органите на местна власт, които са негови акционери и които съвместно упражняват върху него контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби, следва да се вземат предвид всички обстоятелства по случая, които могат да включват дейността, която този правен субект — изпълнител, е извършил за същите органи на местна власт, преди да влезе в сила този съвместен контрол.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-256/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 10 юли 2009 г. — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/23

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 10 юли 2009 г. — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez
   (Дело C-256/09)
   2009/C 220/46
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Bianca Purrucker

      Ответник: Guillermo Vallés Pérez

      Преюдициален въпрос

               1.

               Приложими ли са разпоредбите на член 21 и сл. от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (1) (Регламент Брюксел IIа), уреждащи признаването и изпълнението на съдебни решения на други държави-членки съгласно член 2, параграф 4 от този регламент, и спрямо подлежащи на изпълнение временни мерки по смисъла на член 20 от същия регламент, свързани с родителските права?

      (1)  ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183.


title: Дело T-212/07: Решение на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г.  — Harman International Industries/СХВП — Becker (Barbara Becker) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността Barbara Becker — По-ранна словна марка на Общността BECKER — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Прилика на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г. — Harman International Industries/СХВП — Becker (Barbara Becker)
   (Дело T-212/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Barbara Becker“ - По-ранна словна марка на Общността „BECKER“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 19/51)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Harman International Industries, Inc. (Northridge, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Vanhegan, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider, agent)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Barbara Becker (Miami, Флорида, Съединени щати) (представител: P. Baronikians, avocat)
   Предмет
   жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 март 2007 г. (преписка R 502/2006-1) относно процедура по възражение между Harman International Industries, Inc. и г-жа Barbara Becker.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 7 март 2007 година (Преписка R 502/2006 1).

               2)

               Отхвърля като недопустимо искането на Harman International Industries, Inc. за отхвърляне на заявката за регистрация на марката на Общността „Barbara Becker“.

               3)

               СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Harman International Industries.

               4)

               Г жа Barbara Becker понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело T-667/11: Жалба, подадена на 28 декември 2011 г. — Veloss и Attimedia/Парламент

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/15

         Жалба, подадена на 28 декември 2011 г. — Veloss и Attimedia/Парламент
   (Дело T-667/11)
   2012/C 58/28
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Veloss International SA (Брюксел, Белгия) и Attimedia SA (Брюксел) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателите

               —

               отмяна на решението на Европейския парламент, с което офертата на жалбоподателите от процедурата за възлагане на обществена поръчка EL/2011/EU „Писмен превод на гръцки език“ (1) е класирана на второ място в списъка с избраните оференти, съобщен на жалбоподателите с писмо от 18 октомври 2011 г., както и всички решения, приети впоследствие от ответника и свързани с това решение, в това число решението за възлагане на съответната поръчка на първия избран оферент;

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати на жалбоподателите обезщетение за пропуснати от тях ползи и за уронване на доброто им име в размер на 10 000 EUR (евро);

               —

               да се осъди Европейският парламент да плати всички правни други и разноски, понесени от жалбоподателите във връзка с настоящата жалба, дори в случай, че Общият съд я отхвърли.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че

                           —

                           Комисията по оценяването системно смесва критериите за подбор и за възлагане и различни етапи от процедурата за възлагане на обществена поръчка.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че

                           —

                           Европейският парламент е нарушил член 100, параграф 2 от Финансовия регламент (2), като не е съобщил на жалбоподателите финансовата оферта на избрания оферент, въпреки техните писмени искания.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че

                           —

                           са налице различни недостатъци на метода за оценка, прилаган от комисията по оценяването, като освен това се оспорва състава на тази комисия и се твърди, че в действията ѝ липсва ефективност.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че

                           —

                           са приложени неясни и неподходящи критерии за подбор и възлагане на поръчката, както и че са взети предвид критерии, за които оферентите не са били уведомени.

               5.

               С петото правно основание се твърди, че

                           —

                           комисията по оценяването не е поискала да бъдат представени документи, установяващи образованието и опитът в областта на писмения превод на служителите на оферентите.

      (1)  ОВ 2011/S 56-090374.

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, 16.9.2002 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


title: Дело F-65/10: Жалба, подадена на 6 август 2010 г. — Mata Blanco/Комисия

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/73

      Жалба, подадена на 6 август 2010 г. — Mata Blanco/Комисия
      (Дело F-65/10)
      ()
      (2010/C 288/138)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: José Manuel Mata Blanco (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и A. Blot, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Предмет на производството

      Отмяна на решението на EPSO да не вписва жалбоподателя в списъка с резерви в рамките на вътрешния конкурс „COM/INT/OLAF/09/AD10 — Администратори, специализирани в борбата срещу измамите“, както и на списъка с резерви и на всички решения, взети въз основа на това

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да отмени решението на EPSO от 11 май 2010 г., с което след преразглеждане се потвърждава решението от 9 март 2010 г. жалбоподателят да не бъде вписан в списъка с резерви в рамките на вътрешния конкурс „COM/INT/OLAF/09/AD10 — Администратори, специализирани в борбата срещу измамите“;

                  —

                  да се отмени списъка с резерви от вътрешния конкурс „COM/INT/OLAF/09/ADJ10 — Администратори, специализирани в борбата срещу измамите“, доколкото последният не съдържа името на жалбоподателя, както и всички други решения, взети въз основа на това;

                  —

                  да се разпореди въз основа на процесуално-организационните действия (вж. член 55 от Процедурния правилник на Общия съд), представянето от ответника на критериите, използвани от конкурсната комисия за устния изпит, на въпросите, които са поставяни на жалбоподателя от конкурсната комисия по време на устния му изпит и на копие от работните документи на конкурсната комисия във връзка с този устен изпит, придружено от критериите, използвани за коригирането им;

                  —

                  да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-21/07: Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPALINE) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността SPALINE — По-ранна национална словна марка SPA — Относително основание за отказ — Засягане на добрата репутация — Неоснователно извлечена полза от добрата репутация на по-ранната марка — Липса на основателна причина за ползването на заявената марка — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPALINE)
   (Дело T-21/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SPALINE“ - По-ранна национална словна марка „SPA“ - Относително основание за отказ - Засягане на добрата репутация - Неоснователно извлечена полза от добрата репутация на по-ранната марка - Липса на основателна причина за ползването на заявената марка - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94)
   2009/C 113/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: L'Oréal SA (Париж, Франция) (представител: E. Baud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: E. Cornu, L. De Brouwer, D. Moreau и E. De Gryse, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 18 октомври 2006 г. (преписка R 415/2005-1) относно процедура по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV и L’Oréal SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда L’Oréal SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело T-107/06: Определение на Общия съд от 15 декември 2009 г. — Inet Hellas/Комисия (Жалба за отмяна — Прилагане на домейна от първо ниво .eu — Регистриране на домейна .co като домейн от второ ниво — Акт, който не подлежи на обжалване — Недопустимост)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/36

         Определение на Общия съд от 15 декември 2009 г. — Inet Hellas/Комисия
   (Дело T-107/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Прилагане на домейна от първо ниво „.eu“ - Регистриране на домейна „.co“ като домейн от второ ниво - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
   2010/C 37/49
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas) (Атина, Гърция) (представител: V. Chatzopoulos, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и E. Montaguti)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмото на Комисията от 31 януари 2006 г. за отхвърлянето на искането на жалбоподателя за регистрацията на домейна „.co“ като домейн от второ ниво от образувание, което е натоварено с организирането, администрирането и управлението на домейна от първо ниво „.eu“.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas) да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело T-224/15: Жалба, подадена на 6 май 2015 г. — Cofely Solelec и др./Парламент

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/41

         Жалба, подадена на 6 май 2015 г. — Cofely Solelec и др./Парламент
   (Дело T-224/15)
   (2015/C 205/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Cofely Solelec (Еш-сюр-Алзет, Люксембург), Mannelli & Associés SA (Бертранж, Люксембург) и Cofely Fabricom (Брюксел, Белгия) (представител: S. Marx, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решение № 103299, носещо дата 27 април 2015 г., на Генерална дирекция за инфраструктури и логистика на Европейския парламент — с което офертата на жалбоподателя по партида 75 „Електричество — енергия“, представена на 29 септември 2014 г. в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка INLO-D-UPIL-T-14-AO4 относно „Проект за разширяване и модернизиране на сграда Konrad Adenauer в Люксембург“, е отхвърлена — и решението, с което обществената поръчка се възлага на друг оферент;

               —

               да разпореди представянето на следните документи:

                           —

                           доклада на комисията за оценка, упомената в писмо № 101690 от 27 февруари 2015 г. на ответника; и

                           —

                           документите от преписката относно възлагането на обществени поръчки, в които документи осъществените контакти между Парламента и оферентите са записани в съответствие с член 160, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от неспазването на критериите за подбор и по-специално на критериите относно икономическите и финансови възможности, както и относно техническите и професионални възможности.

               2.

               Второто основание е изведено от неспазване на критериите за възлагане. Жалбоподателите твърдят, че ако при сравняването на офертата на оферента, на когото е възложена поръчката, с офертите на другите оференти се окаже, че тя е с необичайно ниска цена, ответникът е трябвало да отхвърли тази оферта и да възложи обществената поръчка на жалбоподателите.


title: Дело C-305/11: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 17 юни 2011 г. — Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/22

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 17 юни 2011 г. — Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Дело C-305/11)
   2011/C 252/42
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Ищци: Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Преюдициални въпроси

               а)

               Тълкуването от страна на Съда на ЕО на разпоредбата на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО (1), според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време, е правомерна, допуска ли национална правна уредба на стабилизирането на непостоянни служители (член 1, алинея 519 от Закон № 296/2006) която позволява работници, които вече са били срочно наети, да се наемат пряко за неопределено време при дерогация от правилото за публичен конкурс, но с приравняване на нула на стажа, натрупан за периода на срочната работа, или пък предвиденото от националния законодател изгубване на стажа попада в обхвата на дерогацията за „обективни причини“, които могат да се открият в изискването да се избегне придобиването на нормативноустановен статут от непостоянни работници да се извършва в ущърб на работниците, които вече имат такъв статут, какъвто би бил случаят ако непостоянните работници запазваха предходно натрупания стаж,

               б)

               тълкуването от страна на Съда на ЕО на посочената разпоредба на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО, според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време е правомерна, допуска ли национална правна уредба, която независимо от натрупания за периода на срочното трудово правоотношение стаж, предвижда прекратяване на срочния договор и сключване на нов договор за неопределено време, различен от предишния и без запазване на предходно натрупания стаж (член 1, алинея 519 от Закон № 296/2006).

      (1)  ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело C-171/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Германия) на 30 март 2007 г. — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser und Deutscher Apothekerverband e.V./Saarland und das Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, в присъствието на: DocMorris N.V.

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/11

         Искане за преюдициално заключение, направено от Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Германия) на 30 март 2007 г. — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser und Deutscher Apothekerverband e.V./Saarland und das Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, в присъствието на: DocMorris N.V.
   (Дело C-171/07)
   (2007/C 140/18)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht des Saarlandes
   Страни в главното производство

      Ищец: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband e.V.

      Ответник: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

      В присъствието на: DocMorris N.V.
   Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли разпоредбите относно свободата на установяване на капиталови дружества (чл.чл. 43, 48 ДЕО) да се тълкуват в смисъл, че са в противоречие със забраната за притежание на аптеки от чуждестранни лица, уредена с § 2 абз. 1 т. 1-4 и 7, § 7, изречение първо и § 8, изречение първо от Закона за аптеките (наричан по-нататък „ApoG“) — в редакцията му от 15.10.1980 г. (BGBl. I, стр. 1993), последно изменен с чл. 34 от Правилника от 31.10.2006 г. (BGBl. I, стр. 2407).

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен:
               Има ли право и длъжен ли е национален орган, на основание правото на Общността, по-конкретно с оглед на чл. 10 ДЕО и принципа за практическата ефективност на правото на Общността, да не прилага националните норми, считани за противоречащи на общностните норми, дори тогава, когато не е налице явно нарушение на общностното право и Съдът на Европейските общности не е установил несъвместимостта на въпросните разпоредби с правото на Общността?


title: Дело T-105/07: Определение на Общия съд от 3 март 2010 г. — MarketTools/СХВП — Optimus-Telecomunicações (ZOOMERANG) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/34

         Определение на Общия съд от 3 март 2010 г. — MarketTools/СХВП — Optimus-Telecomunicações (ZOOMERANG)
   (Дело T-105/07) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2010/C 134/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: MarketTools, Inc. (Сан Франциско, Съединените щати) (представители: W. von der Osten-Sacken, A. González Hähnlein, O. Günzel и A. Wenninger, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: първоначално S. Laitinen, впоследствие G. Schneider и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Optimus-Telecomunicações, SA (Maia, Португалия) (представители: T. Colaço Dias и J. Conceição Pimenta, avocats)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 януари 2007 г. (преписка R 253/2006-2) относно процедура по възражение между Optimus-Telecomunicações, SA и MarketTools, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.

               2.

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от ответника.

               3.

               Встъпилата страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело C-311/10: Иск, предявен на 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/24

         Иск, предявен на 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-311/10)
   ()
   2010/C 246/41
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и Ł. Habiak)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (1), или при всички положения като не е уведомила Комисията за приетите разпоредби, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2007/46 е изтекъл на 29 април 2009 г.

      (1)  ОВ L 263, стр. 1.


title: Дело C-13/10: Определение на председателя на Съда от 24 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel, Белгия) — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV/Belgische Staat

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/8

         Определение на председателя на Съда от 24 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel, Белгия) — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV/Belgische Staat
   (Дело C-13/10) (1)

   2011/C 120/15
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-96/08: Жалба, подадена на 22 февруари 2008 г. — Global Digital Disc/Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/37

         Жалба, подадена на 22 февруари 2008 г. — Global Digital Disc/Комисия
   (Дело T-96/08)
   (2008/C 107/62)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Global Digital Disc GmbH & Co. KG (Dresden, Германия) (представител: Rechtsanwalt E. Stein)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на Европейската комисия от 7 декември 2007 г., COMP/C-3/38.803 — Global Digital Disc (GDD)/Philips,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят оспорва Решение на Европейската комисия от 7 декември 2007 г., COMP/C-3/38.803 — Global Digital Disc (GDD)/Philips. С това решение Комисията отхвърля подадената от жалбоподателя на основание член 7, параграф 2 от Регламент (EО) № 773/2004 (1) жалба, в която той твърди нарушение на член 82 EО от страна на ответника по въпросната жалба във връзка с практиките по предоставянето на лиценз в областта на CD-R.
   В подкрепа на жалбата си пред Първоинстанционния съд жалбоподателят изтъква на първо място, че Комисията е нарушила своето задължение за посочване на мотиви. Освен това ответникът бил нарушил правото на защита на жалбоподателя. На последно място се твърди, че доводите на Комисията за да не признае значението за цялата Общността на случая, предмет на жалбата, са опорочени при преценката.

      (1)  Регламент (EО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г, глава 8, том 1, стр. 242).


title: Дело T-209/16: Жалба, подадена на 3 май 2016 г. — Apax Partners UK/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/30

         Жалба, подадена на 3 май 2016 г. — Apax Partners UK/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS)
   (Дело T-209/16)
   (2016/C 232/39)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Apax Partners UK Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: D. Rose и J. Warner, solicitors)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Apax Partners Midmarket (Париж, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „APAX PARTNERS“ – марка на Европейския съюз № 1 805 282

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 17 февруари 2016 г. по преписка R 1611/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в неговата цялост и да разпореди пълното възстановяване на регистрацията от EUIPO,

               —

               да осъди EUIPO и всички страни, участвали в производството пред апелативния състав, да заплатят съдебните разноски, както и разноските по обжалване пред апелативния състав и разноските по жалба № 779 C пред отдела по споровете.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква а), член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 53, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-44/05: Определение на Първоинстанционния съд от 27 февруари 2007 г. — SP Entertainment Development/Комисия ( Държавни помощи — Акт, подлежащ на обжалване — Недопустимост )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/40

         Определение на Първоинстанционния съд от 27 февруари 2007 г. — SP Entertainment Development/Комисия
   (Дело T-44/05) (1)

   („Държавни помощи - Акт, подлежащ на обжалване - Недопустимост“)
   (2007/C 95/82)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: SP Entertainment Development GmbH (Norderfriedrichskoog, Германия) (представител: C. Demleitner, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: V. Kreuschitz)
   Предмет
   Искане за отмяна на решение, за което се твърди, че се съдържа в писмо на Комисията от 20 октомври 2004 г. относно възстановяването на държавна помощ, отпусната от германските власти в полза на Space Park Development GmbH & Co. KG.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като недопустим.

               2)

               Ищецът, SP Entertainment Development GmbH, се осъжда да заплати всички разноски.

      (1)  ОВ C 115, 14.5.2005 г.


title: Дело C-368/09: Преюдициално запитване, отправено от Baranya Megyei Bíróság (Унгария) на 14 септември 2009 г. — Pannon Gép Centrum/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/13

         Преюдициално запитване, отправено от Baranya Megyei Bíróság (Унгария) на 14 септември 2009 г. — Pannon Gép Centrum/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Дело C-368/09)
   2010/C 11/22
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Baranya Megyei Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pannon Gép Centrum Kft.

      Ответник: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Преюдициални въпроси

               1.

               Разпоредбите на член 13, параграф 1, точка 16 от általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény (Закон LXXIV. от 1992 г. за данъка върху оборота), който е в сила към момента на издаване на фактурата, и разпоредбите на член 1/Е, параграф 1 от Постановление 24/1995 (XI. 22) на Министерство на финансите съвместими ли са с реквизитите на фактурите и с понятието за фактура, определени в член 2, буква б) от Директива 2001/115/ЕО (1), с която се изменя Директива 77/388/ЕИО (2) (Шеста директива) с цел опростяване, осъвременяване и хармонизиране на предвидените условия за фактуриране на данъка върху добавената стойност, по-специално в хипотезата, посочена в член 13, параграф 1, точка 16, буква f) от Закона за данъка върху оборота? При утвърдителен отговор на този въпрос:

               2.

               Противоречи ли на член 17, параграф 1, член 18, параграф 1, буква а) или член 22, параграф 3, букви а) и б) от Шеста директива практика на държава членка за санкциониране на неспазването на формата на фактурите, въз основа на които се иска приспадане, с лишаване от право на приспадане?

               3.

               За да се упражни правото на приспадане достатъчно ли е да се изпълнят изискванията на член 22, параграф 3, буква б) от Шеста директива или упражняването на правото на приспадане и приемането на дадена фактура за достоверен документ са възможни само ако са спазени едновременно всички изисквания и са налице всички данни съгласно Директива 2001/115?

      (1)  Директива 2001/115/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 година за изменение на Директива 77/388/ЕИО с цел опростяване, осъвременяване и хармонизиране на предвидените условия за фактуриране на данъка върху добавената стойност (ОВ L 15, стp. 24).

      (2)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-181/10: Решение на Общия съд от 20 март 2014 г.  — Reagens/Комисия (Достъп до документи  — Регламент (ЕО) № 1049/2001  — Документи, отнасящи се до исканията да бъде взета предвид неплатежоспособността на някои предприятия в рамките на картелно дело  — Отказ да бъде предоставен достъп  — Изключение във връзка със защитата на търговските интереси на трети лица  — Изключение във връзка със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит  — По-висш обществен интерес  — Задължение за извършване на конкретна и индивидуална проверка  — Частичен достъп)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/30

         Решение на Общия съд от 20 март 2014 г. — Reagens/Комисия
   (Дело T-181/10) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, отнасящи се до исканията да бъде взета предвид неплатежоспособността на някои предприятия в рамките на картелно дело - Отказ да бъде предоставен достъп - Изключение във връзка със защитата на търговските интереси на трети лица - Изключение във връзка със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит - По-висш обществен интерес - Задължение за извършване на конкретна и индивидуална проверка - Частичен достъп))
   2014/C 142/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Reagens SpA (Сан Джорджо ди Пиано, Италия) (представители: първоначално B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, E. De Giorgi и D. Gullo, avocats, впоследствие B. O’Connor, L. Toffoletti и E. De Giorgi)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Costa de Oliveira и J. Bourke, впоследствие P. Costa de Oliveira и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение Gestdem 2009/5145 на Комисията от 23 февруари 2010 г., с което на жалбоподателя е отказан достъп до определени документи от преписката по дело COMP/38589 — Термостабилизатори, на основание на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      Диспозитив

               1)

                  Отменя Решение Gestdem 2009/5145 на Комисията от 23 февруари 2010 г., с което на Reagens SpA е отказан достъп до определени документи от преписката по дело COMP/38589 — Термостабилизатори, на основание на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, доколкото с това решение е отказан достъп до неповерителните варианти на исканията на предприятията и до първия въпросник на Европейската комисия.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Reagens SpA да понесе половината от направените от него съдебни разноски и половината от съдебните разноски на Комисията.

               4)

               Осъжда Комисията да понесе половината от направените от нея съдебни разноски и половината от съдебните разноски на Reagens.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело C-143/10 P: Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. от Antoniego Tomasza Uznański срещу Определението, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 27 ноември 2009 г. по дело T-348/09, Uznański/Полша

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/11

         Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. от Antoniego Tomasza Uznański срещу Определението, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 27 ноември 2009 г. по дело T-348/09, Uznański/Полша
   (Дело C-143/10 P)
   2011/C 103/18
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Antoni Tomasz Uznański (представител: A. Nowak, adwokat)

      Друга страна в производството: Република Полша
   С Определение от 19 ноември 2010 г. Съдът (седми състав) отхвърля жалбата.


title: Дело T-685/15: Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — Sulayr Global Service/СХВП — Sulayr Calidad (sulayr GLOBAL SERVICE)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/67

         Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — Sulayr Global Service/СХВП — Sulayr Calidad (sulayr GLOBAL SERVICE)
   (Дело T-685/15)
   (2016/C 038/91)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Sulayr Global Service, SL (Valle del Zalabi, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal, и E. Armero Lavie, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sulayr Calidad, SL (Гранада, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „sulayr GLOBAL SERVICE“ — заявка за регистрация № 11 960 515

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 септември 2015 г. по преписка R 149/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото приема, че съществува сходство между поисканите услуги от клас 40 и услугите, обхванати от предходната марка от клас 42 и следователно риск от объркване на същите;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 60 от Регламент № 207/2009 и на правило 49, параграф 1 от Регламент № 2868/95.

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009.

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-40/16: Преюдициално запитване от Landgerichts Hamburg (Германия), постъпило на 25 януари 2016 г. — Irene Uhden/KLM Royal Dutch Airlines NV

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/5

         Преюдициално запитване от Landgerichts Hamburg (Германия), постъпило на 25 януари 2016 г. — Irene Uhden/KLM Royal Dutch Airlines NV
   (Дело C-40/16)
   (2016/C 175/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Irene Uhden

      Ответник: KLM Royal Dutch Airlines NV

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 7, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „разстояние“ включва само прякото разстояние между първоначалния пункт на излитане и последната дестинация, независимо какво е в конкретния случай действително изминатото при полета разстояние?

      (1)  ОВ. L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


title: Дело F-61/10: Жалба, подадена на 24 юли 2010 г. — AF/Комисия

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/63

         Жалба, подадена на 24 юли 2010 г. — AF/Комисия
   (Дело F-61/10)
   ()
   2010/C 301/100
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AF (Люксембург, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението на ответната страна, с което се отхвърля искането за съдействие във връзка с психическия тормоз, на който жалбоподателката счита, че е била жертва, както и искане за поправяне на претърпените неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № 24938 от 28 септември 2009 г., с което ОН на Комисията отхвърля искането за съдействие D/300/09, подадено от жалбоподателката по силата на член 24 от Правилника във връзка с психическия тормозa претърпян и/или преживян в нейната служба през подлежащия на точно установяване период от април 2004 г. до април 2009 г.;

               —

               да се присъди на жалбоподателката обезщетение в размер от 600 000 EUR за поправяне на неимуществените вреди, претърпени в резултат от тормоза и от последствията върху нейното здраве;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-366/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство) на 22 юли 2010 г. — The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc./The Secretary of State for Energy and Climate Change

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/9

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство) на 22 юли 2010 г. — The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc./The Secretary of State for Energy and Climate Change
   (Дело C-366/10)
   ()
   2010/C 260/12
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc.

      Ответник: The Secretary of State for Energy and Climate Change

      Преюдициални въпроси

               1.

               Възможно ли е позоваване в настоящия случай на някоя от следните норми на международното право, за да се оспори валидността на Директива 2003/87/ЕО (1), изменена с Директива 2008/101/ЕО (2), с цел включване на авиационните дейности в схемата за търговия с квоти за емисии в рамките на ЕС (наричани общо „изменената директива“):

                           а)

                           принципа на обичайното международно право, че всяка държава има пълен и изключителен суверенитет върху въздушното си пространство;

                           б)

                           принципа на обичайното международно право, че никоя държава не може правомерно да претендира за подчиняване на която и да е част от откритото море на своя суверенитет;

                           в)

                           принципа на обичайното международно право за свободата на полетите над открито море;

                           г)

                           принципа на обичайното международно право (чието съществуване не се признава от ответника), че въздухоплавателните средства, извършващи полети над открито море, попадат под изключителната юрисдикция на държавата, в която са регистрирани, освен ако в международен договор изрично не е предвидено друго;

                           д)

                           Чикагската конвенция (по-специално членове 1, 11, 12, 15 и 24);

                           е)

                           Споразумението „Открито небе“ (по-специално член 7, член 11, параграф 2, буква в) и член 15, параграф 3);

                           ж)

                           Протокола от Киото (по-специално член 2, параграф 2)?

                     Ако отговорът на въпрос 1 е утвърдителен:

               2.

               Невалидна ли е изменената директива, ако и доколкото тя прилага схемата за търговия с квоти за емисии към тези части от полетите (общо или на въздухоплавателни средства, регистрирани в трети страни), които се извършват извън въздушното пространство на държавите — членки на ЕС, в противоречие с един или няколко от горепосочените принципи на обичайното международно право?

               3.

               Невалидна ли е изменената директива, ако и доколкото тя прилага схемата за търговия с квоти за емисии към тези части от полетите (общо или на въздухоплавателни средства, регистрирани в трети страни), които се извършват извън въздушното пространство на държавите — членки на ЕС:

                           а)

                           в противоречие с членове 1, 11 и/или 12 от Чикагската конвенция;

                           б)

                           в противоречие с член 7 от Споразумението „Открито небе“?

               4.

               Невалидна ли е изменената директива, доколкото тя прилага схемата за търговия с квоти за емисии към авиационни дейности:

                           а)

                           в противоречие с член 2, параграф 2 от Протокола от Киото и с член 15, параграф 3 от Споразумението „Открито небе“;

                           б)

                           в противоречие с член 15 от Чикагската конвенция, разглеждан сам по себе си или във връзка с член 3, параграф 4 и член 15, параграф 3 от Споразумението „Открито небе“;

                           в)

                           в противоречие с член 24 от Чикагската конвенция, разглеждан сам по себе си или във връзка с член 11, параграф 2, буква в) от Споразумението „Открито небе“?

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).

      (2)  Директива 2008/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година за изменение на Директива 2003/87/ЕО с цел включване на авиационните дейности в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 8, стр. 3).


title: Решение на Съда от 2 август 2016 година по дело E-34/15 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2012/46/ЕС за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника)

text:
               13.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/23

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 2 август 2016 година
   по дело E-34/15
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2012/46/ЕС за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника)
   (2017/C 120/11)
   По дело E-34/15, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСК за постановяване, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 1а от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/46/ЕС на Комисията от 6 декември 2012 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела мерките, необходими за транспонирането на акта в предвидения срок, или във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за това, съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, на 2 август 2016 г. постанови решение, чийто диспозитив е, както следва:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 1а от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/46/ЕС на Комисията от 6 декември 2012 г. за изменение на Директива № 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 от него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на акта.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-142/16: Иск, предявен на 9 март 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/13

         Иск, предявен на 9 март 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-142/16)
   (2016/C 165/14)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Hermes и E. Manhaeve)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда:

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6, параграфи 3 и 4 от Директива 92/43/ЕИО (1) на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, тъй като при издаването на разрешение за изграждане на въглищна електроцентрала в Хамбург-Морбург не е извършила точна и пълна оценка за въздействие върху околната среда,

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Град Хамбург е издал разрешение за ползване на вода за въглищната електроцентрала Морбург, с което разрешава охлаждането на електроцентралата да се извършва с вода от река Елба. Оценката на въздействието, на която то се основава посочва опасността черпенето на вода от Елба за охлаждане да доведе до загиване на плуваща нагоре по течението риба и по този начин да окаже отрицателно въздействие върху намиращите се нагоре по течението зони по „Натура 2000“, сред чиито цели е и опазването на съответните видове. Като резултат обаче оценката отрича възможността за отрицателно въздействие върху защитените зони, тъй като класифицира изградения между електроцентаралата и въпросните защитени зони рибен преход като смекчаваща мярка. В оценката на въздействието липсва също така изследване на възможните кумулативни последици на определени съществуващи и заявени електроцентрали нагоре по течението над Морбург.
   Съгласно член 6, параграф 3, изречение 2 от Директива 92/43/ЕИО проекти могат да бъдат одобрявани само след оценка на въздействието, ако се установи, че те няма да имат отрицателно въздействие върху зони по „Натура 2000“. Ако това не е така, одобрение може да се издаде само при спазване на строгите изисквания на член 6, параграф 4 от Директивата.
   Комисията счита, че разглежданата оценка за въздействие е невярна и непълна в две отношения. Първо, тя посочва рибния преход като смекчаваща мярка по член 6, параграф 3 от Директивата, въпреки, че съгласно установените от Съда критерии в решение Briels (C-521/12) тя представлява най-много компенсаторна мярка по смисъла на член 6, параграф 4 от Директивата. Второ, в противоречие с член 6, параграф 3 от Директивата тя не разглежда споменатите по-горе възможни кумулативни последици. Тъй като в резултат на това град Хамбург изключва възможността за отрицателно въздействие върху защитените зони съгласно член 6, параграф 3 от Директивата, не са спазени изискванията по член 6, параграф 4 от Директивата за преценка на алтернативните решения и на по-висши обществени интереси.

      (1)  OВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело F-124/07: Жалба, подадена на 23 октомври 2007 г. — Behmer/Парламент

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/56

         Жалба, подадена на 23 октомври 2007 г. — Behmer/Парламент
   (Дело F-124/07)
   (2008/C 22/109)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Joachim Behmer (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) на Европейския парламент, с което за 2005 г. на жалбоподателя се предоставят две точки за заслуги,

               —

               да се отмени решението на ОН жалбоподателят да не се повишава в степен AD 13 в рамките на процедурата за повишаване за 2006 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят, длъжностно лице в Европейския парламент със степен AD 12, се позовава главно на незаконосъобразността на решенията на ОН, от една страна, за 2005 г. на жалбоподателя да се предоставят две точки за заслуги и, от друга страна, жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 13 в рамките на процедурата за повишаване за 2006 г.
   Жалбоподателят твърди, че е налице явна грешка в преценката, нарушение на задължението за излагане на мотиви, нарушение на точка I.6 от мерките по прилагане във връзка с предоставянето на точки за заслуги и с повишаването, както и нарушение на общите принципи за право на служебно развитие и за равно третиране.
   Той изтъква по-специално нарушение на член 45 и на член 110, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица, повдига възражение за незаконосъобразност и твърди, че е нарушен принципът на оправданите правни очаквания.
   На последно място, жалбоподателят поддържа, че е бил дискриминиран поради дейността му на представител на персонала, в нарушение на член 1г и член 24б от Правилника, на член 1, шеста алинея от приложение II към Правилника, както и на член 17 от Рамковото споразумение от 12 юли 1990 година между Европейския парламент и синдикалните и професионалните съюзи и сдружения на персонала на институцията.


title: Дело C-182/12: Преюдициално запитване, отправено от Székesfehérvári Törvényszék (Унгария) на 19 април 2012 г. — Gábor Fekete/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Középdunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/6

         Преюдициално запитване, отправено от Székesfehérvári Törvényszék (Унгария) на 19 април 2012 г. — Gábor Fekete/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Középdunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Дело C-182/12)
   2012/C 217/10
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Székesfehérvári Törvényszék

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gábor Fekete

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Középdunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Преюдициален въпрос

   Съгласно член 561, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (1) на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (наричан по-нататък „Регламент за прилагане“) достатъчно ли е с цел лична употреба на превозното средство да е предоставено разрешение от собственика на превозното средство, установен извън [митническата] територия, или личната употреба на превозното средство е възможна само в рамките на трудово правоотношение, по-конкретно ако (собственикът) я е уговорил в трудовия договор?

      (1)  ОВ L 253, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3.


title: Дело C-546/08: Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2005/60/ЕО — Предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм — Липса на транспониране в предписания срок)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/23

         Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-546/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/60/ЕО - Предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм - Липса на транспониране в предписания срок)
   2009/C 180/39
   Език на производството: шведски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и M. Sundén)

      Ответник: Кралство Швеция (представител: A. Falk)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предписания срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по член 45, параграф 1, първа алинея от посочената директива.

               2)

               Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-555/11: Жалба, подадена на 26 октомври 2011 г. — tesa/СХВП — Superquimica (tesa TACK)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/21

         Жалба, подадена на 26 октомври 2011 г. — tesa/СХВП — Superquimica (tesa TACK)
   (Дело T-555/11)
   2012/C 6/38
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: tesa SE (Хамбург, Германия) (представител: F. Schwab, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: La Superquimica, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 юли 2011 г. по преписка R 866/2010-1 и решението на отдела по споровете по преписка № B 1301987; и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „tesa TACK“ за стоки от клас 16 — Заявка за марка на Общността № 6233506

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Регистрираната в Испания под № 585323 словна марка „TACK“ за стоки от клас 16; Регистрираната в Испания под № 2515958 фигуративна марка „TACK Ceys“ за стоки от клас 16

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав погрешно преценил, че е налице вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело C-46/08: Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht, Германия) — Carmen Media Group Ltd/Land Schleswig-Holstein, Innenminister des Landes Schleswig-Holstein (Член 49 ЕО — Свободно предоставяне на услуги — Притежател на лиценз, издаден в Гибралтар, по силата на който се разрешава приемането на залагания върху резултатите от спортни състезания, изключително в чужбина — Организиране на залагания върху резултатите от спортните състезания, предмет на държавен монопол на ниво провинция — Цел за предотвратяване на подтикването към изразходване на прекомерни средства във връзка с игрите и за борба срещу пристрастяването към игри — Пропорционалност — Ограничителна мярка, която действително трябва да бъде насочена към намаляване на възможностите за игри и ограничаване на дейностите, свързани с хазартни игри, по последователен и систематичен начин — Други хазартни игри, които могат да бъдат предложени от частни оператори — Процедура за получаване на разрешение — Дискреционно правомощие на компетентния орган — Забрана за предлагане на хазартни игри по интернет — Преходни мерки, по силата на които такова предлагане се разрешава временно от някои оператори)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/8

      Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht, Германия) — Carmen Media Group Ltd/Land Schleswig-Holstein, Innenminister des Landes Schleswig-Holstein
      (Дело C-46/08) (1)

      (Член 49 ЕО - Свободно предоставяне на услуги - Притежател на лиценз, издаден в Гибралтар, по силата на който се разрешава приемането на залагания върху резултатите от спортни състезания, изключително в чужбина - Организиране на залагания върху резултатите от спортните състезания, предмет на държавен монопол на ниво провинция - Цел за предотвратяване на подтикването към изразходване на прекомерни средства във връзка с игрите и за борба срещу пристрастяването към игри - Пропорционалност - Ограничителна мярка, която действително трябва да бъде насочена към намаляване на възможностите за игри и ограничаване на дейностите, свързани с хазартни игри, по последователен и систематичен начин - Други хазартни игри, които могат да бъдат предложени от частни оператори - Процедура за получаване на разрешение - Дискреционно правомощие на компетентния орган - Забрана за предлагане на хазартни игри по интернет - Преходни мерки, по силата на които такова предлагане се разрешава временно от някои оператори)
      (2010/C 288/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Carmen Media Group Ltd

         Ответници: Land Schleswig-Holstein, Innenminister des Landes Schleswig-Holstein

         Предмет

      Преюдициално запитване — Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Тълкуване на член 49 ЕО — Национална правна уредба, която установява държавен монопол върху организирането на спортни залагания и лотарии с повече от незначителен риск от пристрастяване, подчинява предоставянето на лицензии за организирането на други хазартни игри на преценката на публичните власти и забранява организирането на хазартни игри по Интернет

         Диспозитив

                  1.

                  Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че оператор, който желае да предлага по интернет залагания върху резултати от спортни състезания в държава членка, различна от тази, в която е установен той, не се изключва от приложното поле на посочената разпоредба единствено поради факта, че посоченият оператор не разполага с разрешение, което му позволява да предлага такива залагания на лицата, намиращи се на територията на държавата членка, в която е установен той, а разполага само с разрешение да предлага тези услуги на лица, намиращи се извън тази територия.

                  2.

                  Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато е създаден регионален държавен монопол в областта на залаганията върху резултатите от спортните състезания и на лотариите, с който се преследва цел по предотвратяване на подтикването към изразходване на прекомерни средства във връзка с игрите и за борба срещу пристрастяването към тях, и едновременно с това национална юрисдикция заключи:

                              —

                              че други видове хазартни игри могат да бъдат използвани от частни оператори, притежаващи разрешение, и

                              —

                              че по отношение на други видове хазартни игри, които не са предмет на този монопол и освен това разкриват по-висок потенциален риск от пристрастяване към игри, предмет на този монопол, компетентните органи провеждат политики по разширяване на предлагането, които могат да доведат до разгръщане и стимулиране на хазартните дейности, по-специално с оглед увеличаване в максимална степен на постъпващите от тях приходи,
                              посочената национална юрисдикция може с основание да приеме, че такъв монопол не е в състояние да гарантира постигането на целта, заради която е създаден, като допринася за намаляване на възможностите за игри и за ограничаване на дейностите в тази област по последователен и систематичен начин.
                              В това отношение е ирелевантно обстоятелството, че хазартните игри, които са предмет на този монопол, и тези други видове хазартни игри попадат, първите — в компетентността на регионалните органи, а вторите — в компетентността на федералните органи.

                  3.

                  Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато в дадена държава членка бъде въведен режим на предварително административно разрешение относно предлагането на някои видове хазартни игри, такъв режим, който предвижда дерогация от свободното предоставяне на услуги, гарантирано от посочената разпоредба, може да удовлетвори произтичащите от нея изисквания само ако се основава на обективни, недискриминационни и предварително известни критерии, така че да се очертаят границите при упражняването на правото на преценка на националните органи, за да не бъде то използвано по произволен начин. Освен това всяко лице, засегнато от ограничителна мярка, основана на такава дерогация, трябва да може да разполага с ефективно правно средство за защита по съдебен ред.

                  4.

                  Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че национална правна уредба, с която се забраняват организирането на и посредничеството при хазартни игри по интернет с цел предотвратяване изразходването на прекомерни средства във връзка с игрите, борба срещу пристрастяването към тях и защита на младите хора, по принцип може да се счита за подходяща за преследване на такива легитимни цели, дори когато предлагането на такива игри продължава да бъде разрешено по по-традиционни канали. Обстоятелството, че такава забрана се съпътства от преходна мярка като разглежданата по главното производство, не е от естество да лиши посочената забрана от това качество.

         (1)  ОВ C 128, 24.5.2008 г.


title: Дело C-499/08: Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 19 ноември 2008 г.  — Ingeniørforeningen i Danmark for Ole Andersen/Region Syddanmark

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/17

         Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 19 ноември 2008 г. — Ingeniørforeningen i Danmark for Ole Andersen/Region Syddanmark
   (Дело C-499/08)
   (2009/C 19/31)
   Език на производството: датски
   Препращаща юрисдикция
   Vestre Landsret
   Страни в главното производство

      Ищец: Ingeniørforeningen i Danmark for Ole Andersen

      Ответник: Region Syddanmark
   Преюдициален въпрос
   Следва ли забраната за пряка или непряка дискриминация, основана на възраст, съдържаща се в членове 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че не допуска държава-членка да остави в сила правна уредба, съгласно която работодателят е длъжен при уволнение на заети лица, работили непрекъснато в едно и също предприятие в продължение на 12, 15 или 18 години, да заплати към момента на прекратяване на трудовото правоотношение сума, равняваща се съответно на една, две или три месечни заплати, но по смисъла на която това обезщетение не се дължи, когато към момента на прекратяване на трудовото правоотношение заетото лице има право на пенсия за старост от пенсионна схема, за която работодателят е плащал вноски?

      (1)  ОВ L 303,, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело T-42/07: Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Dow Chemical и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Тежест и продължителност на нарушението — Отегчаващи обстоятелства)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/42

         Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Dow Chemical и др./Комисия
   (Дело T-42/07) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Отегчаващи обстоятелства)
   2011/C 269/91
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: The Dow Chemical Company (Midland, Мичиган, Съединените щати); Dow Deutschland Inc. (Schwalbach, Германия); Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Schwalbach); и Dow Europe GmbH (Horgen, Швейцария) (представители: първоначално D. Schroeder, P. Matthey и T. Graf, впоследствие D. Schroeder и T. Graf, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално M. Kellerbauer, V. Bottka и J. Samnadda, впоследствие M. Kellerbauer, V. Bottka и V. Di Bucci)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година във връзка с процедура по прилагането на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен — бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) доколкото засяга The Dow Chemical Company или отмяна на член 1 от посоченото решение, доколкото засяга The Dow Chemical Company, или намаляване — доколкото се засягат всички жалбоподатели — на размера на наложената им глоба.

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1, буква б) от Решение C(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година във връзка с производство за прилагане на член 81 (ЕО) и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация), доколкото в него се приема за установено, че Dow Deutschland Inc. участва в разглежданото нарушение от 1 юли 1996 г. до 27 ноември 2001 г. вместо от 2 септември 1996 г. до 27 ноември 2001 г.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда The Dow Chemical Company, Dow Deutschland, Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH и Dow Europe GmbH да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и девет десети от съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

               4.

               Осъжда Комисията да заплати една десета от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело T-236/10: Жалба, подадена на 21 май 2010 г. — Asociación Española de Banca/Комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/31

         Жалба, подадена на 21 май 2010 г. — Asociación Española de Banca/Комисия
   (Дело T-236/10)
   2010/C 195/49
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Asociación Española de Banca (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan и R. Calvo Salinero, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение доколкото в него е обявено, че член 12.5 от Texto Refundido de la Ley sobre el Impuesto de Sociedades [кодифициран текст на Закона за корпоративния данък] (TRLIS) съдържа елементи на държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се обявява, че член 12.5 от TRLIS съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобиване на дялови участия, предполагащи придобиване на контрол,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото в него се прилага разпореждането за възстановяване на помощта към сделки, сключени преди публикуването на окончателното решение, предмет на настоящата жалба, в ОВ на ЕС и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Решението, предмет на настоящата жалба, е същото като това, което се обжалва по дела T-219/10 Autogrill España/Комисия, T-221/10 IBERDROLA/Комисия и T-225/10, BANCO BILBAO VIZCAYA ARGENTARIA/Комисия.
   Правните основания и основните доводи са сходни с изтъкнатите в рамките на посочените дела.


title: Дело C-36/12 P: Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. от Armando Álvarez, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 ноември 2011 г. по дело T-78/06, Álvarez/Комисия

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/16

         Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. от Armando Álvarez, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 ноември 2011 г. по дело T-78/06, Álvarez/Комисия
   (Дело C-36/12 P)
   2012/C 89/25
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Armando Álvarez, S.A. (представители: E. Garayar Gutiérrez и M. Troncoso Ferrer, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи настоящата жалба;

               —

               да се отмени Решението на Общия съд от 16 ноември 2011 г. по дело T-78/06, Álvarez/Комисия и вследствие на това Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 г. относно производство по член 81 ЕО (Дело COMP/38.354 — Промишлени торби) в частта му, отнасяща се до носенето на отговорност от Armando Álvarez, S.A;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в двете производства.

      Правни основания и основни доводи

               1.

                     Основно правно основание
                  , основано на грешка при прилагане на правото и нарушение на правото на защита при анализа на носенето на отговорност от жалбоподателя за нарушението.
               Общият съд вменява на Armando Álvarez отговорността за нарушението в качеството му на пряк участник в картела, като за по този начин уважава не само нови основания, но и основания за вменяване на отговорност, различни от посочените в обжалваното решение. От друга страна, Общият съд отхвърля доводите на жалбата, като счита, че те не са достатъчни, за да оборят презумпцията за ефективно упражняване на контрол от Armando Álvarez върху неговото дъщерно дружество. При все това в решението си Комисията не е установила никаква презумпция, според която жалбоподателят действително е упражнил контрол върху дъщерното дружество, поради което той не е следвало да оборва тази презумпция, тъй като тежестта на доказване се носи изцяло от Комисията.
               С това Общият съд допуснал грешка в прилагането на понятията за участие в нарушението и за носене на отговорност за същото, и нарушил правата на защита на жалбоподателя.

               2.

                     Правно основание, изтъкнато при условията на евентуалност
                   и изведено от липсата на мотиви относно липсата на ефективен контрол върху Aspla от страна на Armando Álvarez.
               При условията на евентуалност, ако бъде приета тезата за пряко вменяване на Armando Álvarez на отговорността за поведението, противоречащо на член 101 ДФЕС и ако трябва да се приложи презумпцията за отговорност дружество майка/дъщерно дружество, quod non, Общият съд се задоволява да приеме, че изтъкнатите от Armando Álvarez доводи не поставят под съмнение неговата отговорност, без да разгледа твърденията, които действително са били изтъкнати в жалбата за отмяна. Поради това решението на ОС страдало от явна липса на мотиви.


title: Дело C-328/07: Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/28

         Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-328/07)
   (2007/C 211/53)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: W. Wils)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (1) и, във всеки случай, като не е уведомило Комисията за това, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията, които произтичат за него от тази директива,

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/48/ЕО е изтекъл на 29 април 2006 г.

      (1)  ОВ L 157, стр. 45 и — поправка — ОВ L 195, стр. 16.


title: Дело C-534/06: Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 27 декември 2006 г. — Industria Lavorazione Carni Ovine/Regione Lazio

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/19

         Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Corte suprema di cassazione (Италия) на 27 декември 2006 г. — Industria Lavorazione Carni Ovine/Regione Lazio
   (Дело C-534/06)
   (2007/C 42/35)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Corte suprema di cassazione [Върховен касационен съд]
   Страни в главното производство

      Ищец: Industria Lavorazione Carni Ovine

      Ответник: Regione Lazio
   Преюдициален въпрос
   Трябва ли член 13 от Регламент (ЕИО) № 866/90 на Съвета (1) от 19 март 1990 година да се тълкува в смисъл, че финансирането се изключва в случаите, в които е налице пускане на пазара и/или преработка (също и) на продукти с източник извън територията на Общността, независимо че конкретната програма, във връзка с която е получено финансирането, е била изпълнена с пускането на пазара и/или преработката на продукти от територията на Общността в предвиденото количество?

      (1)  ОВ L 91, стр. 1.


title: Дело C-53/11 P: Жалба, подадена на 7 февруари 2011 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 24 ноември 2010 г. по дело T-137/09 — Nike International/СХВП — Muñoz Molina (R 10)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/10

         Жалба, подадена на 7 февруари 2011 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 24 ноември 2010 г. по дело T-137/09 — Nike International/СХВП — Muñoz Molina (R 10)
   (Дело C-53/11 P)
   2011/C 152/17
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Други страни в производството: Nike International Ltd. и Aurelio Muñoz Molina

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се постанови ново решение по съществото на спора като се отхвърли жалбата срещу обжалваното решение или да се върне делото на Общия съд;

               —

               да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   1.   Нарушение на правило 49 от Регламент № 2868/95
       (1)
      и на член 59 от Регламент № 40/94
       (2)

   Обжалваното решение се основава на правило 49, параграф 1 от Регламент 2868/95 във връзка с настоящия член 59 Регламент 40/94. При все това в обжалваното решение изобщо не се споменава нито правило 49, параграф 1 от Регламент 2868/95, нито член 59 от Регламент 40/94 и в него няма произнасяне относно тяхното прилагане в конкретния случай. Според Службата това представлява грешка при прилагане на правото и липса на мотиви.
   2.   Нарушение на Насоките на СХВП и на правило 49, параграф 1 от Регламент № 2868/95

   Службата счита, че нейните насоки не се прилагат в конкретния случай. В обжалваното решение двукратно се посочва, че апелативните състави са длъжни да прилагат Насоките на СХВП. Според Службата това представлява грешка при прилагане на правото.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189)

      (2)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146)


title: Дело C-255/14: Преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 27 май 2014 г.  — Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/11

         Преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 27 май 2014 г. — Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Дело C-255/14)
   2014/C 303/15
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Robert Michal Chmielewski

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Преюдициални въпроси

               1)

               Отговаря ли размерът на глобата, наложена като административна санкция на основание член 5/А от Закон № XLVIII от 2007 г. за изпълнение на Регламент № 1889/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно контрола на пари в брой, които се внасят и изнасят от Общността (1) (наричан по-нататък „националният закон за изпълнение“), на изискването, съдържащо се в член 9, параграф 1 от същия регламент, съгласно което предвидените в националното право санкции трябва да бъдат ефективни, възпиращи и същевременно съразмерни […] с извършеното нарушение и с преследваната цел?

               2)

               Не противоречи ли член 5/А от националния закон за изпълнение, поради определения в него размер на глобите, на забраната за прикрити ограничения [...] на свободното движение на капитали, предвидена в Договора за Европейския съюз и в член 65, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз?

      (1)  ОВ L 309, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 238.