title: Съединени дела C-450/07 и C-451/07: Определение на Съда (седми състав) от 9 ноември 2009 г. (преюдициални запитвания от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Италия) — Roche SpA (C-450/07), Federazione nazionale unitaria dei Titolari di Farmacia italiani (Federfarma) (C-451/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива 89/105/ЕИО — Прозрачност на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека — Член 4 — Замразяване на цените — Намаляване на цените)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/12

         Определение на Съда (седми състав) от 9 ноември 2009 г. (преюдициални запитвания от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Италия) — Roche SpA (C-450/07), Federazione nazionale unitaria dei Titolari di Farmacia italiani (Federfarma) (C-451/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Съединени дела C-450/07 и C-451/07) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 89/105/ЕИО - Прозрачност на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека - Член 4 - Замразяване на цените - Намаляване на цените)
   2010/C 51/19
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Страни в главното производство

      Ищец: Roche SpA

      Ответници: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Тълкуване на член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84) — Лекарствени продукти, подложени на замразяване на цените — Условия и ред, които следва да се спазват в случай на евентуално намаление на цените

      Диспозитив

               1.

               Член 4, параграф 1 от Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване трябва да бъде тълкуван в смисъл, че ако предвидените в тази разпоредба изисквания са спазени, компетентните органи на държава членка могат да приемат мерки от общ характер, изразяващи се в намаляване на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях, макар приемането на посочените мерки да не е предшествано от замразяване на тези цени.

               2.

               Член 4, параграф 1 от Директива 89/105 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че ако предвидените в тази разпоредба изисквания са спазени, приемането на мерки за намаляване на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях е възможно многократно през годината, при това в продължение на много години.

               3.

               Член 4, параграф 1 от Директива 89/105 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че допуска мерки за контрол върху цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях да се приемат въз основа на прогнозни разходи, ако предвидените в тази разпоредба изисквания са спазени и тези прогнози се основават на обективни данни, които могат да бъдат проверени.

               4.

               Член 4, параграф 1 от Директива 89/105 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че като се съобразяват с преследваната от тази директива цел за постигане на прозрачност и с изискванията, предвидени в посочената разпоредба, държавите членки следва да определят критериите, въз основа на които трябва да се извърши предвидената в тази разпоредба проверка на макроикономическите условия, както и че тези критерии могат да се състоят в разходи само за лекарствени продукти, в съвкупността от разходи за здравеопазване, или в други видове разходи.

               5.

               Член 4, параграф 2 от Директива 89/105 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че:

                           —

                           държавите членки трябва във всички случаи да предвидят възможност за предприятие, засегнато от мярка за замразяване или намаляване на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях, да поиска изключване по отношение на цената, наложена съгласно тези мерки,

                           —

                           те са длъжни да следят за приемането на мотивирано решение по всяко подобно заявление, и

                           —

                           конкретното участие на засегнатото предприятие се изразява от една страна в представянето на подходящо изложение на особените причини, обосноваващи заявлението му за изключване и, от друга страна, в предоставянето на подробни допълнителни сведения, в случай че информацията, представена в подкрепа на искането, е недостатъчна.

      (1)  ОВ C 297, 8.12.2007 г.


title: Дело T-348/08: Решение на Общия съд от 25 октомври 2011 г. — Aragonesas Industrias y Energía/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на натриев хлорат — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Жалба за отмяна — Разпределяне на пазара — Определяне на цените — Съвкупност от улики — Дата на доказателствата — Изявления на конкуренти — Признание — Продължителност на нарушението — Глоби — Тежест на нарушението — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/15

         Решение на Общия съд от 25 октомври 2011 г. — Aragonesas Industrias y Energía/Комисия
   (Дело T-348/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на натриев хлорат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Жалба за отмяна - Разпределяне на пазара - Определяне на цените - Съвкупност от улики - Дата на доказателствата - Изявления на конкуренти - Признание - Продължителност на нарушението - Глоби - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
   2011/C 355/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aragonesas Industrias y Energía, SA (Барселона, Испания) (представители: I. Forrester, QC, K. Struckmann, P. Lindfelt и J. Garcia-Nieto Esteva, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, J. Bourke и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2008) 2626 окончателен на Комисията от 11 юни 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.695 — Натриев хлорат) в частта, в която се отнася до Aragonesas Industrias y Energía, и при условията на евентуалност — искане за отмяна или съществено намаляване на размера на глобата, наложена на последното с това решение

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1, буква ж) от Решение C(2008) 2626 окончателен на Комисията от 11 юни 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.695 — Натриев хлорат), в частта, в която Комисията на Европейските общности констатира нарушение на Aragonesas Industrias y Energía, SAU в периода от 16 декември 1996 г. до 27 януари 1998 г., от една страна, и в периода от 1 януари 1999 г. до 9 февруари 2000 г., от друга страна.

               2.

               Отменя член 2, буква е) от Решение C(2008) 2626 окончателен в частта, в която определя размера на глобата на 9 900 000 EUR.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Осъжда Aragonesas Industrias y Energía да заплати една трета от направените от него съдебни разноски и половината от съдебните разноски на Комисията.

               5.

               Осъжда Комисията да заплати половината от направените от нея съдебни разноски и две трети от съдебните разноски на Aragonesas Industrias y Energía.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело C-442/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 1 юли 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Споразумение за асоцииране ЕИО — Унгария — Последващ контрол — Неспазване на правилата за произход — Решение на органите на държавата износител — Съдебно обжалване — Контролна мисия на Комисията — Мита — Последващо събиране — Собствени ресурси — Предоставяне — Лихви за забава)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 1 юли 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-442/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Споразумение за асоцииране ЕИО - Унгария - Последващ контрол - Неспазване на правилата за произход - Решение на органите на държавата износител - Съдебно обжалване - Контролна мисия на Комисията - Мита - Последващо събиране - Собствени ресурси - Предоставяне - Лихви за забава)
   2010/C 234/11
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Caeiros и B. Conte)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и B. Klein)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2, 6, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 155, стp. 1) и на съответните разпоредби от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Изплащане със закъснение на собствените ресурси на Общностите в случай на последващо събиране на вносни сборове и отказ да се заплатят лихвите за забава —Задължение на държавата членка вносител незабавно да пристъпи към последващо събиране на вносните сборове за стоки, декларацията за произход на които е била обявена за недействителна от органите на държавата износител — Задължение на държавата-членка вносител да плати лихвите за забава, дължими при късно вписване по сметка на собствените ресурси, отнасящи се до митнически вземания, които са погасени по давност вследствие на бездействието на тези органи по време на съдебните производства, образувани в държавата износител за отмяна на решенията, с които декларациите за произход се обявяват за недействителни

      Диспозитив

               1.

               Като е допуснала да се погасят по давност митнически вземания, макар да е получила известие за взаимна помощ, като късно е предоставила дължимите в това отношение собствени ресурси и като е отказала да заплати дължимите лихви за забава, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 2, 6 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите и задълженията си по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело T-637/14: Жалба, подадена на 27 август 2014 г.  — noon Copenhagen/СХВП — Wurster Diamonds (noon)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/29

         Жалба, подадена на 27 август 2014 г. — noon Copenhagen/СХВП — Wurster Diamonds (noon)
   (Дело T-637/14)
   2014/C 361/43
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: noon Copenhagen A/S (Лоснинг, Дания) (представител: M. Zöbisch, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Wurster Diamonds GmbH (Пфорцхайм, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 юни 2014 г. по преписка R 955/2013-4.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „noon“ за стоки и услуги от клас 14 — заявка за марка на Общността № 1 0 2 15  556

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „noor“ за стоки и услуги от клас 14

      Решение на отдела по споровете: приема възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-34/07: Решение на Общия съд от 21 януари 2010 г. — Goncharov/СХВП — DSB (DSBW) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността DSBW — По-ранна словна марка на Общността DSB — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) )

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/46

         Решение на Общия съд от 21 януари 2010 г. — Goncharov/СХВП — DSB (DSBW)
   (Дело T-34/07) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността DSBW - По-ранна словна марка на Общността DSB - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)“)
   2010/C 63/80
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Karen Goncharov (Москва, Русия) (представители: G. Hasselblatt и A. Späth, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Poch, впоследствие B. Schmidt)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: DSB (Копенхаген, Дания) (представители: F. González Diáz и T. Graf, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 4 декември 2006 г. (преписка № R 1330/2005-2) относно процедура по възражение между DSB и г-н Karen Goncharov

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Karen Goncharov да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело F-55/11: Жалба, подадена на 9 май 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/56

         Жалба, подадена на 9 май 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-55/11)
   2011/C 252/125
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: V. Christianos, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да намали размера на отпуснатата на жалбоподателя надбавка за образование по съображението, че синът му получава финансова помощ от държава членка под формата на стипендия и заем.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за намаляване на размера на изплащаната на жалбоподателя „надбавка за образование“,

               —

               да се отмени решението, с което със задна дата от заплатите на жалбоподателя е удържана сумата от 939,96 EUR, видно от фиша за заплатата му за октомври 2010 г.,

               —

               да се отмени решението, с което със задна дата от заплатите на жалбоподателя е удържана сумата от 936,96 EUR, видно от фиша за заплатата му за ноември 2010 г.,

               —

               да се отмени решението на Комисията от 17 февруари 2011 г., с което изрично се отхвърля подадената по административен ред жалба,

               —

               удържаните суми да бъдат върнати на жалбоподателя заедно със съответните лихви,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-227/15: Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Redpur/EUIPO — Redwell Manufaktur (Redpur) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словната марка на Европейския съюз „Redpur“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „redwell INFRAROT HEIZUNGEN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/29

         Решение на Общия съд от 15 декември 2016 г. — Redpur/EUIPO — Redwell Manufaktur (Redpur)
   (Дело T-227/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словната марка на Европейския съюз „Redpur“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „redwell INFRAROT HEIZUNGEN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 038/39)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Redpur GmbH (Хаинген, Германия) (представител: S. Schiller, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Redwell Manufaktur GmbH (Ротентурм ан дер Пинка, Австрия) (представител: C. Gassauer-Fleissner, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 февруари 2015 г. (преписка R 678/2014-1) относно производство по възражение при страни Redpur и Redwell Manufaktur

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Redpur GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело C-292/10: Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2012 г. (преюдициално запитване от Landgericht Regensburg — Германия) — G/Cornelius de Visser (Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Публично оповестяване на съдебните книжа — Липса на местоживеене или на известно местопребиваване на ответника на територията на някоя държава членка — Компетентност при „деликт или квазиделикт“ — Нарушаване на правата, свързани с личността, евентуално причинено вследствие на публикуване на снимки в уебсайт — Място, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/5

         Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2012 г. (преюдициално запитване от Landgericht Regensburg — Германия) — G/Cornelius de Visser
   (Дело C-292/10) (1)

   (Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Публично оповестяване на съдебните книжа - Липса на местоживеене или на известно местопребиваване на ответника на територията на някоя държава членка - Компетентност при „деликт или квазиделикт“ - Нарушаване на правата, свързани с личността, евентуално причинено вследствие на публикуване на снимки в уебсайт - Място, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие)
   2012/C 133/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Regensburg

      Страни в главното производство

      Ищец: G

      Ответник: Cornelius de Visser

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landgericht Regensburg — Тълкуване на член 6, параграф 1 ДЕС във връзка с член 47, втори параграф от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ С 303, 2007 г., стр. 1), на член 4, параграф 1 и параграф 5, точка 3 и член 26, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74), както и на член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (OB L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257) — Национална правна уредба, предвиждаща при определени обстоятелства съдебните книжа да бъдат връчени на ответника чрез публичното им оповестяване и позволяваща произнасяне на съдебно решение в неприсъствено производство въз основа на документ за образуване на производството, който е бил връчен по този начин — Приложимост на правилата за компетентност съгласно Регламент № 44/2001 при липса на местоживеене или на известно местопребиваване на ответника на територията на някоя държава членка — Определяне на съдебната компетентност и на приложимото право по отношение на иск, предявен на основание на нарушаване на правата, свързани с личността, евентуално причинено вследствие на публикуване на снимки в уебсайт, управляван от лице, чието местоживеене не е известно

      Диспозитив

               1.

               При обстоятелства като тези по главното производство член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на член 5, точка 3 от същия регламент по отношение на иск за отговорност поради управлението на уебсайт срещу ответник, който вероятно е гражданин на Съюза, но чието местонахождение е неизвестно, ако сезираната юрисдикция не разполага с доказателства, позволяващи ѝ да приеме, че ответникът действително има местоживеене извън територията на Европейския съюз.

               2.

               Правото на Съюза следва да се тълкува в смисъл, че допуска произнасянето на съдебно решение в неприсъствено производство срещу ответник, на когото документът за образуване на производството е бил връчен чрез публикуване съгласно националното право поради невъзможността да се определи местонахождението му, при условие че сезираната юрисдикция предварително се е уверила, че за откриването на ответника са предприети всички проучвания, изисквани от принципите на дължимата грижа и на добросъвестността.

               3.

               Правото на Съюза следва да се тълкува в смисъл, че не допуска удостоверяване като европейско изпълнително основание, по смисъла на Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания, на съдебно решение, произнесено в неприсъствено производство срещу ответник, чийто адрес е неизвестен.

               4.

               Член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар („Директива за електронната търговия“), не се прилага в хипотеза, при която не е известно мястото на установяване на доставчика на услугите на информационното общество, доколкото прилагането на тази разпоредба зависи от определянето на държавата членка, на чиято територия действително е установен доставчикът на съответните услуги.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело F-132/11: Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/23

         Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-132/11)
   2012/C 65/43
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да уважи молбата на жалбоподателя, първо, да му бъде съобщен писмено броя работни дни годишен отпуск, придобити преди 2005 г. и в периода от 2005 г. до 2010 г., на които има право към момента на подаване на молбата, както и броя работни дни годишен отпуск, на които ще има право в края на 2010 г., второ, да ползва всички тези дни годишен отпуск, и трето, да му бъдат посочени евентуалните причини, поради които тези искания биха могли да бъдат отхвърлени.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, което е издадено от или във всеки случай може да бъде приписано на Комисията, с което се отхвърлят исканията, отправени с молбата от 25 септември 2010 г., изпратена до Органа по назначаването,

               —

               да се обяви, доколкото е необходимо, че не са налице законови основания, или да се отмени, доколкото е необходимо, докладна записка с референтен № Ares(2011) 217354 от 28 февруари 2011 г., получена от жалбоподателя на дата, която не предхожда 6 април 2011 г.,

               —

               да се отмени решенето на Комисията, независимо от формата, с което се отхвърлят исканията, посочени в жалбата от 25 април 2011 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-534/10: Жалба, подадена на 22 ноември 2010 г. — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/СХВП — Garmo (HELLIM)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/45

         Жалба, подадена на 22 ноември 2010 г. — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/СХВП — Garmo (HELLIM)
   (Дело T-534/10)
   ()
   2011/C 30/81
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Lefkosia, Кипър) (представители: C. Milbradt и H. Van Volxem, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Garmo AG (Щутгарт, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 септември 2010 г. по дело R 794/2010-4;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в хода на производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Garmo AG

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „HELLIM“ за стоки от клас 29

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: колективната словна марка „HALLOUMI“ за стоки от клас 29

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като конфликтните марки и стоки били сходни и съществувала вероятност от объркване между марките, както и нарушение на член 63, параграф 2 от Регламент № 207/2009, тъй като жалбоподателят е трябвало да може да очаква да му бъде предоставена възможност да изрази становището си във връзка с позицията на ответника в производството по обжалване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-578/08: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 29 декември 2008 г.  — Rhimou Chakroun/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/16

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 29 декември 2008 г. — Rhimou Chakroun/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Дело C-578/08)
   (2009/C 55/26)
   Език на производството: нидерландски
   Запитваща юрисдикция
   Raad van State (Нидерландия)
   Страни в главното производство

      Ищец: Rhimou Chakroun

      Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли изразът „прибягва до системата за социално подпомагане“ в член 7, параграф 1, буква в) от Директива 2003/86/ЕО (1) на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба позволява на държава-членка да приеме правна уредба в областта на събиране на семейството, съгласно която такова се отказва на кандидат за събиране на семейството, който е доказал, че разполага със стабилни и регулярни финансови ресурси, които са достатъчни, за да издържа себе си и членовете на своето семейство, но предвид равнището на неговия доход въпреки това може да претендира за специално подпомагане с цел покриване на конкретни и индивидуално определени разходи, необходими за неговата издръжка, за освобождаване от данък, предоставено според дохода от местните власти или за мерките за подпомагане на доходите в рамките на общинската политика, свързана с ниските доходи?

               2)

               Трябва ли Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството и по-конкретно член 2, буква г) да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба не допуска национална правна уредба, която с цел прилагане на условията за доход по член 7, параграф 1 и буква в) прави разлика според това дали семейните връзки са възникнали преди или след влизането на пребиваващото лице на територията на държавата-членка?

      (1)  Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, стp. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164).


title: Съединени дела T-394/08, T-408/08, T-436/08, T-453/08 и T-454/08: Определение на Общия съд от 16 ноември 2010 г. — Regione autonoma della Sardegna и др./Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/56

         Определение на Общия съд от 16 ноември 2010 г. — Regione autonoma della Sardegna и др./Комисия
   (Съединени дела T-394/08, T-408/08, T-436/08, T-453/08 и T-454/08) (1)

   ()
   2011/C 30/99
   Език на производството: италиански
   Председателят на четвърти състав разпореди дело T-436/08 да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Съединени дела C-516/12-С-518/12: Решение на Съда (пети състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA/Regione Campania (C-516-C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 и C-518/12) (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 1191/96 — Обществени услуги за пътнически транспорт — Член 4 — Молба за преустановяване на задължението за обществена услуга — Член 6 — Право на компенсация за финансовите тежести, произтичащи от изпълнението на задължение за обществена услуга)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/7

         Решение на Съда (пети състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA/Regione Campania (C-516-C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 и C-518/12)
   (Съединени дела C-516/12-С-518/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 1191/96 - Обществени услуги за пътнически транспорт - Член 4 - Молба за преустановяване на задължението за обществена услуга - Член 6 - Право на компенсация за финансовите тежести, произтичащи от изпълнението на задължение за обществена услуга))
   2014/C 159/09
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA

      Ответници: Regione Campania (C-516-C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 и C-518/12)

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 4 от Регламент (ЕИО) № 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 година относно действията на държавите членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт (ОВ L 156, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 25) — Право на частните предприятия на компенсация за финансовите тежести, произтичащи от задължение за обществена услуга — Превозно предприятие, което не е подало до компетентните органи молба за преустановяване на задължение за обществена услуга, от което произтичат икономически неизгоди за това предприятие — Задължение, което не попада сред задълженията за обществена услуга, които държавите членки трябва да преустановят

      Диспозитив

   Членове 4 и 6 от Регламент (ЕИО) № 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 година относно действията на държавите членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт, изменен с Регламент (ЕИО) № 1893/91 на Съвета от 20 юни 1991 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че при задълженията за обществена услуга, възникнали преди влизането в сила на посочения регламент, възникването на право на компенсация за финансовите тежести, произтичащи от изпълнението на тези задължения, е обусловено от подаването на молба за преустановяване на задълженията от съответното предприятие и от решение на компетентния орган за поддържане на посочените задължения или за преустановяването им след изтичане на определен период. При възникналите след тази дата задължения за обществена услуга обаче възникването на такова право на компенсация не е обусловено от същите предпоставки.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-722/16: Жалба, подадена на 12 октомври 2016 г. — Mapei/EUIPO — Steenfabrieken Vandersanden (zerø)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/31

         Жалба, подадена на 12 октомври 2016 г. — Mapei/EUIPO — Steenfabrieken Vandersanden (zerø)
   (Дело T-722/16)
   (2016/C 462/40)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Mapei SpA (Милано, Италия) (представител: F. Caricato, avvocato)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Белгия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „zerø“— заявка за регистрация № 13 031 612

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 21 юли 2016 г. по преписка R 2371/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и като последица да регистрира марка № 13031612 за всички заявени класове стоки, без да се засягат вече регистрираните или, при условията на евентуалност, да върне преписката на EUIPO, за да измени тя своето решение и да допусне регистрацията на марката в съответствие с постановеното от Общия съд,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-587/14: Жалба, подадена на 6 август 2014 г.  — Crosfield Italia/ECHA

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/15

         Жалба, подадена на 6 август 2014 г. — Crosfield Italia/ECHA
   (Дело T-587/14)
   2014/C 361/20
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Crosfield Italia Srl (Верона, Италия) (представител: M. Baldassarri, avvocato)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд да отмени и вследствие на това да обяви за недействително и/или да обезсили решение № SME 2013 4672 от 28.5.2014 г. на Агенция ECHA, съобщено на жалбоподателя на 9.6.2014 г.a като отмени всички последици от горепосоченото решение, включително анулира фактурите за събиране на по-високи такси и твърдяните санкции.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящото производство е насочено срещу решението на Европейската агенция по химикалите, която приема, че жалбоподателят не отговаря на условията, за да бъде считан за малко или средно предприятие по смисъла на Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ 396, стр. 849; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3) и му отказва предвидените в този регламент облекчения, като изисква заплащането на дължимите такси.
   Основните доводи и основания са сходни на изтъкнатите по дело T-620/13, Marchi Industriale/ECHA.


title: Дело T-139/15: Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Унгария/Комисия

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/17

         Жалба, подадена на 27 март 2015 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-139/15)
   (2015/C 190/20)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: M.Z. Fehér, G. Koós y A. Pálfy)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени частично Решение за изпълнение C(2015) 53 на Комисията от 16 януари 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), доколкото, що се отнася до Унгария, с него се изключва финансирането от страна на Съюза на сумата от 1 1 7 09  400 EUR във връзка с фонда за преструктуриране на захарната промишленост.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят оспорва условието, което Комисията счита за приложимо, но което не произтича изрично от решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-187/12 и C-189/12, SFIR и др., а именно че за да се прецени приложимостта на посочените в съдебното решение изключения, е важен моментът, в който е подадено заявлението за отпускане на помощта, изключена с обжалваното решение. Според жалбоподателя този извод, от една страна, противоречи на логиката на програмата за преструктуриране, и от друга страна, напълно пренебрегва сезонния характер на производството на захар и поставя под въпрос практическата приложимост на изключенията.
   Освен това жалбоподателят смята, че дори правното тълкувание на Комисията да е правилно, що се отнася до правната уредба относно помощта за преструктуриране — в частност квалифицирането на силозите — налице са тълкувателни трудности, така че поради несигурността действията на Комисията са щели да бъдат в съответствие с правото, ако тя беше намалила сумата, за която не се допуска финансиране от Съюза, предвид трудностите, присъщи на тълкуването на правната уредба на Съюза, или ако изобщо не бе изключила тази сума от финансиране.


title: Дело C-334/14: Решение на Съда (осми състав) от 2 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — État belge/Nathalie De Fruytier (Преюдициално запитване — Шеста директива ДДС — Освободени доставки при някои дейности от обществен интерес — Член 13, A, параграф 1, букви б) и в) — Болнична и медицинска помощ — Тясно свързани дейности — Дейност по транспортиране на човешки органи и проби за целите на медицински изследвания или медицинска помощ или лечение — Дейност като самостоятелно заето лице — Болници и терапевтични или диагностични медицински центрове — Заведение с подобно предназначение)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/14

         Решение на Съда (осми състав) от 2 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — État belge/Nathalie De Fruytier
   (Дело C-334/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Шеста директива ДДС - Освободени доставки при някои дейности от обществен интерес - Член 13, A, параграф 1, букви б) и в) - Болнична и медицинска помощ - Тясно свързани дейности - Дейност по транспортиране на човешки органи и проби за целите на медицински изследвания или медицинска помощ или лечение - Дейност като самостоятелно заето лице - Болници и терапевтични или диагностични медицински центрове - Заведение с подобно предназначение))
   (2015/C 294/18)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: État belge

      Ответник: Nathalie De Fruytier

      Диспозитив

   Член 13, A, параграф 1, букви б) и в) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага към дейността по транспортирането на човешки органи и проби за целите на медицински изследвания или медицинска помощ или лечение, извършвана от самостоятелно заето трето лице, чиито услуги са заплащани от системата за социална сигурност, в полза на клиники и лаборатории. По-конкретно подобна дейност не може да бъде освободена от облагане с ДДС като дейност, тясно свързана с услуги от медицинско естество, съгласно посочения член 13, A, параграф 1, буква б), тъй като това самостоятелно заето трето лице не може да бъде да бъде определено като „публичноправен субект“, нито отговаря на квалификацията „болница“, „терапевтичен медицински център“, „диагностичен медицински център“ или друго „надлежно признато заведение с подобно предназначение“, работещи при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-382/12: Жалба, подадена на 24 август 2012 г. — Kampol/СХВП — Colmol (Nobel)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/29

         Жалба, подадена на 24 август 2012 г. — Kampol/СХВП — Colmol (Nobel)
   (Дело T-382/12)
   2012/C 355/62
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kampol sp. z o.o. (Świdnica, Полша) (представител: J. Kępiński, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Colmol-Colchões, SA (Oliveira de Azeméis, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи жалбата и да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 юни 2012 г. по преписка R 2286/2011-4,

               —

               да се отхвърли изцяло възражение № B 1762742 (Заявка за марка на Общността № 9080078),

               —

               да се разпореди на СХВП да регистрира заявената марка,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, и

               —

               при условията на евентуалност, да се върне делото на четвърти апелативен състав за ново разглеждане, в съответствие със задължителните критерии, установени от Съда.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Nobel“ в черен, златен и червен цвят за стоки от класове 10 и 24 — заявка за марка на Общността № 9080078

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 373184 в Португалия на словна марка „NOBEL“ за стоки от клас 20

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-417/12 P: Жалба, подадена на 13 септември 2012 г. от Кралство Дания срещу решението, постановено от Общия съд на 3 юли 2012 г. по дело T-212/09, Кралство Дания/Европейска комисия

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/2

         Жалба, подадена на 13 септември 2012 г. от Кралство Дания срещу решението, постановено от Общия съд на 3 юли 2012 г. по дело T-212/09, Кралство Дания/Европейска комисия
   (Дело C-417/12 P)
   2012/C 373/02
   Език на производството: датски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Дания (представители: V. Pasternak Jørgensen, P. Biering и J. Pinborg, advokater)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Главно искане:

               —

               да се отмени изцяло или отчасти решението на Общия съд,

               —

               да се уважат исканията, предявени от жалбоподателя пред Общия съд.

         При условията на евентуалност:

               —

               да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане и постановяване на решение.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Решението на Общия съд се отнася до Решение на Комисията от 19 март 2009 г. за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), в частта, в която изключва от общностно финансиране разходи в размер на 749 милиона DKK, направени от Кралство Дания във връзка с оставянето на земя под угар.

               2.

               На първо място датското правителство твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото в преценката дали датските мерки за дистанционен контрол са били достатъчно ефективни, тъй като е приел, че ефективността на дистанционния контрол може да се прецени чрез сравняването му с GPS контрола, извършен от представителите на Комисията във връзка с проверка в Дания.

               3.

               На второ място, според датското правителство тълкуването от Общия съд на приложимата правна уредба е неправилно в няколко аспекта, включително във връзка с въпроса дали може да бъде оставено в сила решение на Комисията, въпреки че почива на неправилно тълкуване на норма, която е особено съществено основание на решението, по-специално на тълкуването на задължението за поддържане в първото изречение на член 19, параграф 4 от Регламент № 2316/1999.

               4.

               На трето място, датското правителство твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с приложените тежест и стандарт на доказване съответно за Комисията и за държавите членки, тъй като Общият съд приема, че Комисията, която е провела проверката след изтичането на периода на оставяне под угар, е изпълнила задължението си за доказване, като е основала своето решение на презумпцията, че установените факти са били налице и по време на периода на оставяне под угар, и тъй като Общият съд приема, че доказателствената тежест на Дания по дело, отнасящо се до ФЕОГА, предполага тази държава да представи доказателства за всички земи под угар в Дания, а не само за проверените от Комисията земи. Така Общият съд въвежда нов, формулиран по общ начин стандарт на доказване за държавите членки, който се отклонява от предходната практика на Съда и налага на държавите членки задължение за доказване, което не може да бъде изпълнено на практика.

               5.

               На четвърто място, във връзка с въпроса за прилагането на финансови корекции Общият съд е пропуснал да провери дали са били изпълнени съответните условия, включително дали е имало нарушение на изрични разпоредби на правото на ЕС, което Дания изрично е оспорила в съдебното заседание пред Общия съд.

               6.

               На пето място, в решението си Общият съд е заместил своите съображения с тези, които първоначално е изложила Комисията. По този начин съображенията на Общия съд да остави в сила обжалваното решение се основават на различни, напълно ирелевантни в количествено и качествено отношение обстоятелства от тези, които Комисията е приела за съществени за решението. Датското правителство поддържа, че решението на Общия съд противоречи на принципа на пропорционалност.

               7.

               На шесто, последно място, Общият съд е пропуснал да се произнесе по няколко главни основания на датското правителство и по представените доказателства; по много въпроси доводите на датското правителство и фактическите обстоятелства са изопачени, в резултат на което мотивите и диспозитива на съдебното решение почиват на неправилна фактическа и правна основа.


title: Дело T-219/13: Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — Ferracci/Комисия

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/23

         Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — Ferracci/Комисия
   (Дело T-219/13)
   2013/C 164/39
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Pietro Ferracci (San Cesareo, Италия) (представители: A. Nucara и E. Gambaro, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени на основание член 263 ДФЕС решението на Комисията от 19 декември 2012 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решение C(2012) 9461 окончателен на Комисията от 19 декември 2012 г., което обявява за несъвместими с общия пазар, без обаче да разпорежда връщането им, помощите, предоставени, под формата на освобождаване от общински данък върху недвижимото имущество (Imposta comunale sugli immobili, наричан по-нататък „ICI“), на нестопански субекти, които осъществяват определена дейност, и което обявява, че благоприятното третиране на църквата и на някои спортни сдружения посредством член 149 от Общия закон за подоходното облагане (Testo unico delle imposte sul reddito, наричан по-нататък „TUIR“), както и освобождаването от общински данък върху недвижимите имоти (Imposta Municipale Propria, наричан по-нататък „IMU“) на някои субекти, осъществяващи определена дейност, не представлява държавна помощ.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушението и неправилното прилагане на член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999.

                           —

                           В това отношение се твърди, че макар да е счел, че са нарушени членове 107 и 108 ДФЕС ответникът не е разпоредил връщането на посочената държавна помощ. Жалбоподателят счита, че не съществува никакво извънредно обстоятелство, което да прави напълно невъзможно връщането на помощта, и че във всички случаи не е било доказано наличието на такава пълна невъзможност.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушението и неправилното прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           В това отношение се твърди, че в обжалваното решение ответникът е приел, че мярката за помощ, предоставена от Италианската република посредством член 149, параграф 4 от TUIR, не представлява държавна помощ по смисъла на ДФЕС. По-специално, ответникът е счел, че не съществува никакво селективно предимство. За разлика от това жалбоподателят твърди, че въпросната норма предоставя селективно предимство на църковните институции, които са получили граждански статут, и на аматьорските спортни клубове, като освен това са налице всички останали условия за наличието на държавна помощ по член 107, параграф 1 ДФЕС.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушението и неправилното прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           В това отношение се твърди, че в обжалваното решение ответникът е приел, че мярката за помощ, предоставена от Италианската република под формата на освобождаване от IMU, не представлява държавна помощ по смисъла на ДФЕС. По-специално ответникът е счел, че ползващите се от освобождаването от IMU лица не са „предприятия“. За разлика от това жалбоподателят счита, че ползващите се от освобождаването от IMU лица са предприятия по смисъла на общностното право и че са налице всички условия за наличието на държавна помощ по смисъла на член l07, параграф 1 ДФЕС.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 296 ДФЕС.

                           —

                           В това отношение се твърди, че обжалваното решение трябва да се отмени поради липсата на мотиви относно всички гореизложени основания за обжалване в нарушение на член 296 ДФЕС.


title: Дело T-50/09: Жалба, подадена на 3 февруари 2009 г. — femy’s/СХВП — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/29

         Жалба, подадена на 3 февруари 2009 г. — femy’s/СХВП — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids)
   (Дело T-50/09)
   2009/C 90/46
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ifemy’s Holding GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: H.G. Augustinowski, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dada & Co Kids Srl (Prato, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение от 27 ноември 2008 г. по преписка R 911/2008-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни); и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „Dada & Co. kids“ за стоки от клас 25

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Германската регистрация № 30 114 449 на словната марка „DADA“ за стоки от клас 25

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на принципите на равно третиране, лоялна конкуренция и правова държава, прогласени в членове 2 ЕО и 3 ЕО, както и на член 43 и член 80, параграф 1 от Регламент № 40/04 на Съвета и на правило 50, параграф 2 и правило 80, параграф 2 от Регламент № 2868/95 (1) на Комисията, доколкото апелативният състав не е отменил решението на отдела по споровете, в което името на жалбоподателя е сгрешено и освен това, доколкото апелативният състав погрешно е приел, че на жалбоподателя е била дадена възможност да представи релевантни доказателства

      (1)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело C-37/15: Определение на председателя на Съда от 6 май 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari — Италия) — Cav. Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco Sas/Comune di Monastir, Equitalia centro SpA

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/26

         Определение на председателя на Съда от 6 май 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari — Италия) — Cav. Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco Sas/Comune di Monastir, Equitalia centro SpA
   (Дело C-37/15) (1)

   (2015/C 320/41)
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело C-374/10: Иск, предявен на 27 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/35

         Иск, предявен на 27 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
   (Дело C-374/10)
   ()
   2010/C 246/60
   Език на производството: шведски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и M. Sundén)

      Ответник: Кралство Швеция

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар и при всяко положение, като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 3 август 2009 г.


title: Дело T-204/07: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/64

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-204/07) (1)

   (2008/C 301/122)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-442/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/28

         Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия
   (Дело T-442/07)
   (2008/C 37/44)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: E. Vahida, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се постанови, че Комисията не се е произнесла съгласно задълженията си по Договора за ЕО, по-специално по член 232 ЕО, в отговор на жалбите на ищеца от 3 ноември и 13 декември 2005 г., 16 юни и 10 ноември 2006 г. и неговата писмена покана от 2 август 2007 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички разноски, включително съдебните разноски на ищеца, дори ако вследствие на предявяването на настоящия иск Комисията предприеме действия, които според Съда премахват необходимостта от постановяване на решение или ако Съдът отхвърли исковата молба като недопустима, и

               —

               да се приемат такива допълнителни мерки, каквито Съдът счита за подходящи.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата искова молба ищецът предявява иск по член 232 ЕО, като твърди, че Комисията не се е произнесла по жалбите, подадени от него на 3 ноември 2005 г., 13 декември 2005 г., 16 юни 2006 г. и 10 ноември 2006 г., последвани от писмена покана от 2 август 2007 г.
   Като главно правно основание се изтъква, че Комисията не е провела и довела докрай внимателно и безпристрастно разглеждане на подадените от ищеца жалби, които съдържат твърдения за предоставяне на незаконосъобразна помощ под формата на предимства, предоставени от Италианската държава на авиокомпаниите Alitalia, Air One и Meridiana. При условията на евентуалност, ищецът твърди, че Комисията не се е произнесла по жалбите на ищеца, които съдържат твърдения за дискриминация, насочена против конкуренцията, и следователно за нарушение на член 82 ЕО.
   Ищецът твърди, че мерките, които са предмет на жалбата му — а именно, (i) изплащане на Alitalia на помощ, състояща се от „обезщетение на 9/11“, (ii) благоприятни условия за прехвърляне на Alitalia Servizi на Fintecna, (iii) липсата на искане от страна на Италианската държава за изплащане на дълговете на Alitalia към италианските летища, (iv) държавно финансиране на обезщетенията, изплащани от Alitalia при прекратяване на трудови правоотношения, (v) отстъпки от цените на горивото, (vi) намаления на летищните такси на италианските възлови летища, (vii) прехвърляне на повече от 100 служители на Alitalia към Meridiana и Air One и (viii) дискриминационни ограничения на дейността на ищеца на регионални летища, включително летище Ciampino — могат да бъдат отдадени на Италианската държава, водят до загуба на приходи за Ryanair и облагодетелстват конкретно Alitalia, като някои от посочените мерки облагодетелстват и Air one и Meridiana. Според ищеца тези мерки представляват държавна помощ, която отговаря на всички условия по член 87, параграф 1 ЕО.
   При условията на евентуалност, ищецът твърди, че неуспехът на италианските летища да получат изплащане на дълговете на Alitalia, намаленията на летищните такси на италианските възлови летища, отстъпките от цените на горивото и дискриминационните ограничения на дейността на ищеца на регионални летища, представляват нарушение на правото на конкуренцията. Във връзка с това ищецът твърди, че ако Съдът приеме, че някои от предоставените на Alitalia, Air One и Meridiana предимства не могат да бъдат отдадени на държавата поради това, че италианските летища и доставчиците на гориво, които са предоставили посочените предимства, са действали автономно, такива предимства били равносилни на дискриминация, насочена против конкуренцията, която не може да бъде оправдана с обективни причини, и следователно нарушавали член 82 ЕО.
   Освен това ищецът поддържа, че има законен интерес да подаде такова оплакване както като потребител на летищни услуги и авиационно гориво, така и като конкурент на Alitalia, Air One и Meridiana.
   Ищецът твърди още, че Комисията е била длъжна да действа, съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (1), Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (2) и Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията (3). Комисията обаче не е предприела никакви действия след получаването на жалбите, нито се е произнесла след получаването на писмената покана на ищеца.
   В резултат на това ищецът твърди, че е съществувало prima facie нарушение на правото на конкуренцията и че прекалено дългият период от 9 до 21 месеца, в зависимост от предмета на жалбата, изтекъл между получаването от Комисията на писмената покана и бездействието на Комисията, представлява бездействие по смисъла на член 232 ЕО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (текст от значение за ЕИП) (OВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (3)  Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (текст от значение за ЕИП) (OВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).


title: Дело T-43/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 24 април 2015 г. — CRM/Комисия (Обезпечително производство — Вписване на защитено географско указание — „piadina romagnola/piada romagnola“ — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/34

         Определение на председателя на Общия съд от 24 април 2015 г. — CRM/Комисия
   (Дело T-43/15 R)
   ((Обезпечително производство - Вписване на защитено географско указание - „piadina romagnola/piada romagnola“ - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2015/C 205/45)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: CRM Srl (Модена, Италия) (представители: G. Forte, C. Marinuzzi и A. Franchi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и J. Guillem Carrau)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1174/2014 на Комисията от 24 октомври 2014 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [piadina romagnola/piada romagnola (ЗГУ)] (ОВ L 316, стр. 3).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за обезпечение.

               2)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-304/11: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 17 юни 2011 г. — Rosanna Valenza/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/22

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 17 юни 2011 г. — Rosanna Valenza/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Дело C-304/11)
   2011/C 252/41
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Ищец: Rosanna Valenza

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Преюдициални въпроси

               а)

               Тълкуването от страна на Съда на ЕО на разпоредбата на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО (1), според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време, е правомерна, допуска ли национална правна уредба на стабилизирането на непостоянни служители (член 1, алинея 519 от Закон № 296/2006) която позволява работници, които вече са били срочно наети, да се наемат пряко за неопределено време при дерогация от правилото за публичен конкурс, но с приравняване на нула на стажа, натрупан за периода на срочната работа, или пък предвиденото от националния законодател изгубване на стажа попада в обхвата на дерогацията за „обективни причини“, които могат да се открият в изискването да се избегне придобиването на нормативноустановен статут от непостоянни работници да се извършва в ущърб на работниците, които вече имат такъв статут, какъвто би бил случаят ако непостоянните работници запазваха предходно натрупания стаж,

               б)

               тълкуването от страна на Съда на ЕО на посочената разпоредба на клауза 4, алинея 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО, според която „Критериите за прослужено време, свързани с определени условия за наемане на работа, са същите за работниците на срочни трудови договори, както и за работниците на постоянни трудови договори, освен когато различните критерии за прослужено време са оправдани по обективни причини“ във връзка с клауза 5, според което тълкуване италианската правна уредба, която в сферата на публичната служба забранява превръщането на срочен трудов договор в трудов договор за неопределено време е правомерна, допуска ли национална правна уредба, която независимо от натрупания за периода на срочното трудово правоотношение стаж, предвижда прекратяване на срочния договор и сключване на нов договор за неопределено време, различен от предишния и без запазване на предходно натрупания стаж (член 1, алинея 519 от Закон № 296/2006).

      (1)  ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


title: Дело T-435/13: Определение на Общия съд от 5 март 2014 г.  — Triarii/Комисия

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/55

         Определение на Общия съд от 5 март 2014 г. — Triarii/Комисия
   (Дело T-435/13) (1)

   2014/C 142/71
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 304, 19.10.2013 г.


title: Дело T-517/12: Жалба, подадена на 23 ноември 2012 г. — Alro/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/20

         Жалба, подадена на 23 ноември 2012 г. — Alro/Комисия
   (Дело T-517/12)
   2013/C 32/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alro SA (Слатина, Румъния) (представители: C. Quigley, QC, O. Bretz, Solicitor, и S. Verschuur, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 26 април 2012 г., с което на основание член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (1) тя открива официална процедура за разследване на евентуалната държавна помощ, предоставена на ALRO от Румъния чрез контролираното от тази държава предприятие Hidroelectrica S.A. (наричано по-нататък „Hidroelectrica“) под формата на преференциални цени за доставка на електроенергия съгласно сключения през 2005 г. договор и последващите му изменения,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени посоченото решение от 26 април 2012 г. в частта, в която се прилага за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2009 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               По първото правно основание се твърди съществена грешка при прилагането на правото.
               По първото правно основание, а именно че Комисията е допуснала съществена грешка при прилагането на правото, що се отнася до обхвата на член 107, параграф 1 ДФЕС, ALRO поддържа, че Комисията не е приложила правилно критериите, по които се преценява дали действията на отпусналата помощта организация може да се смятат за действия на държавата и които са изложени в Решение на Съда от 16 май 2002 г. по дело Франция/Комисия (C-482/99, Recueil, стр. I-4397, наричано по-нататък „Решението по дело Stardust Marine“). По-точно, Комисията основала анализа си само на „органични“ признаци. ALRO обаче поддържа, че критериите, изложени в Решение по дело Stardust Marine, предполагат Комисията да докаже наличието и на други съществени признаци, тъй като сами по себе си „органичните“ признаци не са достатъчни, за да се установи, че действията на отпусналата помощта организация може да се смятат за действия на държавата.

               2.

               По второто правно основание се твърди наличието на явни грешки в преценката.
               По второто правно основание, а именно че Комисията е допуснала явни грешки в преценката, за да стигне до извода, че действията на Hidroelectrica може да се смятат за действия на румънската държава, ALRO поддържа, че Комисията не е анализирала правилно структурата на управлението на Hidroelectrica и въздействието ѝ върху процеса на вземане на решения в това предприятие. Второ, ALRO смята, че Комисията не е следвало да сравнява сключения с ALRO договор с договора между Hidroelectrica и ArcelorMittal. Трето, според ALRO министерско постановление № 445/2009 е ирелевантно за анализа на Комисията и позоваванията ѝ на информации в печата от 2010 г. са недостатъчни, за да се приеме за доказано в достатъчна степен, че действията на отпусналата помощта организация може да се смятат за действия на държавата.

               3.

               По третото правно основание се твърди непълнота на мотивите.
               По третото правно основание ALRO поддържа, че основните изводи на Комисията (изложени накратко в предходния абзац) не са надлежно мотивирани и че следователно Комисията не е изпълнила задълженията си по член 296 ДФЕС. Излагането на мотиви е необходимо, за да може Общият съд да упражни контрол за законосъобразност на решението и за да се предостави необходимата информация на заинтересованите лица, така че да могат да преценят дали е имало основания за вземането на такова решение. Както по-подробно е обяснено в жалбата, оспорваното решение не отговаря на това изискване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-357/13: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Полша) на 27 юни 2013 г. — Drukarnia Multipress Sp. z. o.o. w Krakowie/Minister Finansów

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/5

         Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Полша) на 27 юни 2013 г. — Drukarnia Multipress Sp. z. o.o. w Krakowie/Minister Finansów
   (Дело C-357/13)
   2013/C 274/09
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Drukarnia Multipress Sp. z. o.o. in Krakau

      Ответник: Minister Finansów

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 2, параграф 1, букви б) и в) от Директива 2008/7/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (1) (ОВ L 46, стр. 11) да се тълкува в смисъл, че командитно дружество с акции следва да се счита за капиталово дружество по смисъла на посочените разпоредби, ако от правното естество на това дружество следва, че само част от капитала и от съдружниците могат да изпълнят предпоставките, предвидени в член 2, параграф 1, букви б) и в) от директивата?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос — трябва ли член 9 от Директива 2008/7/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 46, стр. 11) да се тълкува в смисъл, че като предоставя на държава членка правото да не счита за капиталови дружества посочените в член 2, параграф 2 от директивата субекти, той предоставя на държавата членка свободата да реши дали да облага тези субекти с данък върху вноските в капитала?

      (1)  ОВ L 46, стр. 11.


title: Дело T-5/13: Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — Iran Liquefied Natural Gas/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Субдържавно образувание — Процесуална легитимация — Правен интерес — Допустимост — Грешка в преценката — Адаптиране на действието на отмяната във времето)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/28

         Решение на Общия съд от 18 септември 2015 г. — Iran Liquefied Natural Gas/Съвет
   (Дело T-5/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Субдържавно образувание - Процесуална легитимация - Правен интерес - Допустимост - Грешка в преценката - Адаптиране на действието на отмяната във времето))
   (2015/C 363/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, M. Gambardella и N. Pilkington, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. de Elera-San Miguel Hurtado)

      Предмет

   Молба за отмяна на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (JO L 282, стр. 16), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него Iran Liquefied Natural Gas Co. се включва в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               2)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него Iran Liquefied Natural Gas се включва в приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010.

               3)

               Действието на Решение 2012/635 и на Регламент за изпълнение № 945/2012 се запазва по отношение на Iran Liquefied Natural Gas до изтичането на срока за обжалване, посочен в член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, или, ако в този срок е била подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася освен направените от него съдебни разноски и тези на Iran Liquefied Natural Gas в рамките на настоящото производство и на обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.


title: Дело C-510/06 P: Жалба, подадена на 15 декември 2006 г. от Archer Daniels Midland Company срещу решението, постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-329/01, Archer Daniels Midland Company/Комисия на Европейските общности

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/15

         Жалба, подадена на 15 декември 2006 г. от Archer Daniels Midland Company срещу решението, постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-329/01, Archer Daniels Midland Company/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-510/06 P)
   (2007/C 56/28)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Archer Daniels Midland Co. (представители: C. Lenz, Prof. Dr., L. Alegi, E. Batchelor и M. Garcia, Solicitors)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца
   Ищецът твърди, че Съдът би следвало:

               —

               i) да отмени съдебното решение, доколкото то отхвърля подадения от ADM иск във връзка с Решението;

               —

               ii) да отмени чл. 3 от Решението, в частта, в която се отнася до ADM;

               —

               iii) като алтернатива на (ii) да измени чл. 3 от Решението, като намали допълнително или като отмени наложената на ADM глоба;

               —

               iv) като алтернатива на (ii) и (iii), да върне делото за преразглеждане на Първоинстанционния съд за решение на Съда по прилагане на правото;

               —

               v) при всяко положение да разпореди Комисията да поеме собствените си разноски и да заплати разноските на ADM във връзка с производствата пред Първоинстанционния съд и пред Съда.

         Правни основания и основни доводи
   Привежданите от Archer Daniels Midland Company (по-нататък „ADM“) основания при това обжалване са:

               (1)

               Първоинстанционният съд (по-нататък „ПС“) нарушава задължението за мотивиране:

                           (a)

                           като отхвърля довода на ADM, че произтичащото от Насоките за глобите увеличение на глобите не е било необходимо за осигуряване прилагането на политиката на Общността в областта на конкуренцията.

                           (б)

                           като не съумява да отговори на доводите на ADM, че доказателственият материал би доказал липса на въздействие, ако пазарът беше по-широк.

               (2)

               ПС греши в извода, че Комисията е удовлетворила теста по делото „Pioneer“ (1) и е обосновала правомощието си да увеличи глобите като цяло и в конкретния случай;

               (3)

               ПС нарушава приложимите към изчисляването на глоби правни принципи, като позволява на Комисията да не зачете като подходяща изходна позиция съответен оборот на продукта в Европейското икономическо пространство;

               (4)

               ПС нарушава принципа, според който Комисията трябва да следва самостоятелно наложени правила:

                           (a)

                           като поддържа, че Комисията може да докаже въздействие върху един пазар, без да се налага да отговаря на доводите на ADM, че съответен икономически пазар не е доказан;

                           (б)

                           като позволява на Комисията да не зачете прекратяване на нарушението като релевантно смекчаващо обстоятелство;

               (5)

               ПС нарушава принципа на равното третиране, като определя, че са съществували релевантни фактори, отличаващи значително по-малките глоби, наложени по делото „Zinc Phosphates“ (2) — пряко съпоставимо дело;

               (6)

               ПС измества доказателствената тежест, като изисква ADM да докаже, че цените биха били същите, „дори ако не съществуваше“ картелът.

               (7)

               ПС нарушава чл. 81 ЕО:

                           (a)

                           като неправилно прилага картелното право;

                           (б)

                           като стига до заключение, че поведението при заседанието в Анахайм от м. юни 1995 г. е било насочено против конкуренцията;

               (8)

               ПС изопачава доказателствата:

                           (a)

                           като заключава, че оттеглянето на ADM не се подкрепя от доказателствата на други участници;

                           (б)

                           като констатира, че доказателство за заседанието от м. юни 1995 г. е била датираща от същото време записка, написана от Roquette по време на заседанието.

      (1)  Съединени дела 100-103/80 SA Musique Diffusion Française и други/Комисия [1983] ECR 1825.

      (2)  OВ L 153, стр. 1.


title: Дело T-180/10: Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Nickel Institute/Комисия

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/53

      Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Nickel Institute/Комисия
      (Дело T-180/10)
      (2010/C 161/84)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nickel Institute (Торонто, Канада) (представители: K. Nordlander, lawyer и H. Pearson, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се обяви жалбата за отмяна за допустима,

                  —

                  да се отмени Решение SG.E3/HP/psi — Ares(2010)65824 от 8 февруари 2010 г., с което Комисията отказва пълен достъп до определени документи, поискани от жалбоподателя по силата на Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1), и

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната, на основание на член 263 ДФЕС, на Решение SG.E3/HP/psi — Ares(2010)65824 на Комисията от 8 февруари 2010 г., с което Комисията отказва пълен достъп до определени документи, поискани от жалбоподателя по силата на Регламент (ЕО) № 1049/2001. Решението, наред с другото, потвърждава:

                  —

                  решението на изпълняващия длъжността Генерален директор на правната служба на Комисията за отказ на пълния достъп до седем документа, разкриващи становището на тази служба относно проекта за Директива 2008/58/CE на Комисията (2),

                  —

                  решението на Генералния директор на Дирекция D на ГД „Околна среда“ за отказ на пълния достъп до два документа, разкриващи становищата на други генерални дирекции на Комисията относно проекта за Директива 2008/58/ЕО на Комисията, и

                  —

                  това, че Комисията не разполага с никакъв документ, архив или кореспонденция (включително последващи документи или коментари), в който правната служба разкрива становището си относно проекта за Директива 2009/2/ЕО на Комисията (3).

            В подкрепа на исканията си жалбоподателят сочи няколко правни основания:

                  На първо място, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 при тълкуването на изключението във връзка със защитата на правните становища по отношение на няколко поискани документа.

                  В допълнение, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 при тълкуването на изключението във връзка със защитата на съдебните процедури по отношение на един от поисканите документи.

                  На последно място, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, като е пропуснал да определи и да разреши достъп до документи, в които правната служба разкрива становището си относно проекта за Директива 2009/2/ЕО на Комисията.

         (1)  Регламент (ЕО) №°1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

         (2)  Директива 2008/58/ЕО от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 246, стр. 1).

         (3)  Директива 2009/2/ЕО на Комисията от 15 януари 2009 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесет и първи път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 11, стр. 6).


title: Дело T-53/11: Решение на Общия съд от 19 април 2013 г. — Aecops/Комисия (ЕСФ — Действие по обучение — Намаление на първоначално предоставената финансова помощ — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Погасителна давност — Правна сигурност — Право на защита — Разумен срок — Задължение за мотивиране)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/39

         Решение на Общия съд от 19 април 2013 г. — Aecops/Комисия
   (Дело T-53/11) (1)

   (ЕСФ - Действие по обучение - Намаление на първоначално предоставената финансова помощ - Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Погасителна давност - Правна сигурност - Право на защита - Разумен срок - Задължение за мотивиране)
   2013/C 156/71
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (Лисабон, Португалия) (представители: първоначално адв. J. da Cruz Vilaça и адв. L. Pinto Monteiro, впоследствие адв. L. Pinto Monteiro, адв. P. Farinha Alves и адв. N. Morais Sarmento)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и D. Recchia)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията от 27 октомври 2010 г. за определяне на окончателния размер на допустимите разходи по финансовата помощ от Европейския социален фонд (ЕСФ), предоставена на жалбоподателя за действия по обучение с Решение № C(89) 0570 от 22 март 1989 година за финансирането на действия по обучение (преписка 89 0771 P1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 139, 7.5.2011 г.


title: Дело T-52/15: Решение на Общия съд от 28 април 2016 г. — Sharif University of Technology/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Подпомагане на иранското правителство — Научни изследвания и технологично развитие във военната или свързани с нея области — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Грешка в преценката и грешка при прилагане на правото — Право на собственост — Пропорционалност — Злоупотреба с власт — Искане за обезщетение)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/49

      Решение на Общия съд от 28 април 2016 г. — Sharif University of Technology/Съвет
      (Дело T-52/15) (1)

      ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Подпомагане на иранското правителство - Научни изследвания и технологично развитие във военната или свързани с нея области - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Грешка в преценката и грешка при прилагане на правото - Право на собственост - Пропорционалност - Злоупотреба с власт - Искане за обезщетение))
      (2016/C 211/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sharif University of Technology (Техеран, Иран) (представител: M. Happold, barrister)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)

         Предмет

      Искане за отмяна на Решение 2014/776/ОВПСС на Съвета от 7 ноември 2014 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 325, стр. 19), доколкото съдържа наименованието на жалбоподателя в списъка, включен в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1202/2014 на Съвета от 7 ноември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 325, стр. 3), доколкото съдържа наименованието на жалбоподателя в списъка, включен в приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), и от друга страна, искане за обезщетение.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Sharif University of Technology понася направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело C-27/13: Преюдициално запитване, отправено от Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht (Германия) на 21 януари 2013 г. — Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/9

         Преюдициално запитване, отправено от Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht (Германия) на 21 януари 2013 г. — Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG
   (Дело C-27/13)
   2013/C 171/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател по първоинстанционното и ответник по второинстанционното производство: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG

      Ответник по първоинстанционното и жалбоподател по второинстанционното производство: Flughafen Lübeck GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли национален съд, който следва да се произнесе по жалба, свързана с връщане на престации или с непредоставяне на бъдещи престации, при преценката си да изхожда от това, че тези престации представляват мерки, които съгласно член 108, параграф 3, трето изречение ДФЕС не могат да бъдат прилагани преди постановяването на окончателно решение на Европейската комисия (по-нататък наричана: „Комисията“), когато по силата на неатакуемо решение във връзка с тези престации Комисията е започнала официална процедура относно държавни помощи съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС и в мотивите на това решение наред с другото е посочила, че вероятно престациите представляват държавни помощи?

               2.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1:
               Прилага ли се същото и когато освен това в мотивите на своето решение Комисията е посочила, че тя не може да установи, дали поемайки задължението за тези престации, предоставящото престациите лице е действало като частен инвеститор в условията на пазарна икономика?

               3.

               При отрицателен отговор на въпрос 1 или на въпрос 2:
               Може ли в тази хипотеза националният съд да спре провежданото пред него производство до приключване на официалната процедура относно държавни помощи?

               4.

               При утвърдителен отговор на въпрос 3:
               Трябва ли в тази хипотеза националният съд да спре провежданото пред него производство до приключване на официалната процедура относно държавни помощи?


title: Дело C-540/10: Иск, предявен на 22 ноември 2010 г. — Transportes y Excavaciones J. Asensi, S.L./Кралство Испания

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/12

         Иск, предявен на 22 ноември 2010 г. — Transportes y Excavaciones J. Asensi, S.L./Кралство Испания
   (Дело C-540/10)
   2011/C 139/20
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Transportes y Excavaciones J. Asensi, S.L. (представител: C. Nicolau Castellanos, abogado)

      Ответник: Кралство Испания
   С определение от 10 март 2011 г. Съдът (осми състав) обявява, че явно няма компетентност да разгледа настоящия иск.


title: Дело F-113/15: Жалба, подадена на 3 август 2015 г. — ZZ и др./Комисия

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/55

         Жалба, подадена на 3 август 2015 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-113/15)
   (2015/C 320/77)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: R. Rata, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията на Комисията да не включи жалбоподателите в списъка на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата за повишаване за 2014 г.

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени решението от 14 ноември 2014 г. на органа по назначаване на Европейската комисия, издадено като административно известие № 41- 2014 за приемане на списъка на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата за повишаване за 2014 г., доколкото имената на жалбоподателите не са включени в този списък,

               —

               да се осъди Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.