title: Дело T-75/13: Решение на Общия съд от 2 декември 2014 г.  — Boehringer Ingelheim Pharma/СХВП — Nepentes Pharma (Momarid) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Momarid“  — По-ранна словна марка на Общността „LONARID“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Съответни потребители — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               26.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/25

         Решение на Общия съд от 2 декември 2014 г. — Boehringer Ingelheim Pharma/СХВП — Nepentes Pharma (Momarid)
   (Дело T-75/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Momarid“ - По-ранна словна марка на Общността „LONARID“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Съответни потребители - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 026/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Ingelheim, Германия) (представители: първоначално V. von Bomhard и D. Slopek, впоследствие V. von Bomhard, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Nepentes Pharma sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представители: C. Bercial Arias, K. Dimidjian-Lecompte и C. Casalonga, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2012 г. (преписка R 2292/2011-4) относно производство по възражение между Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG и Nepentes S.A.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 ноември 2012 г. (преписка R 2292/2011-4) в частта му относно „химическите препарати за фармацевтични цели“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело C-504/08: Решение на Съда (пети състав) от 24 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/70/ЕО — Длъжностни лица и политически мъже — Изпиране на пари — Непълно транспониране)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/14

         Решение на Съда (пети състав) от 24 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-504/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/70/ЕО - Длъжностни лица и политически мъже - Изпиране на пари - Непълно транспониране)
   2009/C 282/25
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания (представител: J. López-Medel Bascones)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/70/ЕО на Комисията от 1 август 2006 година относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на определението за „видни политически личности“ и техническите условия за прилагане на опростени задължения за проверка на клиентите, както и за изключения поради финансова дейност, упражнявана на случайна или много ограничена база (ОВ L 214, стp. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 241)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в предписания срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/70/ЕО на Комисията от 1 август 2006 година относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определението за „видни политически личности“ и техническите условия за прилагане на опростени задължения за проверка на клиентите, както и за изключения поради финансова дейност, упражнявана на случайна или много ограничена база, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 5 от същата директива.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело C-125/13: Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/21

         Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-125/13)
   2013/C 156/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: K. Banks, A. Bouquet, A. Szmytkowska)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 1243/2012 на Съвета от 19 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1342/2008 за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (1),

               —

               да се запазят правните последици на отменения регламент за разумен период от време след постановяване на съдебното решение, а именно за не повече от една пълна календарна година, считано от 1 януари на годината, следваща тази на постановяването на решението, и

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Комисията иска от Съда да отмени Регламент (ЕС) № 1243/2012 на Съвета от 19 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1342/2008 за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси, като запази правните последици на отменения регламент за разумен период от време след постановяване на съдебното решение, а именно за не повече от една пълна календарна година, считано от 1 януари на годината, следваща тази на постановяването на решението.
   Искането на Комисията почива на следните три основания:

               а)

               С първото си основание, изведено от грешка при прилагане на правото във връзка с правното основание на обжалвания регламент (нарушение на член 43, параграф 2 ДФЕС), Комисията поддържа, че Съветът е допуснал грешка при прилагане на правото, той като е разделил предложението ѝ и е приел част от него на основание член 43, параграф 3 ДФЕС, въпреки че то е трябвало да бъде прието изцяло на основание член 43, параграф 2 ДФЕС, както е предложила Комисията. Обжалваният регламент съдържа разпоредби, които не попадат в приложното поле на член 43, параграф 3 ДФЕС, който може да бъде основание само за приемането на мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.

               б)

               С второто си основание, изведено от последвалата грешка при прилагане на правото във връзка с процедурата по приемане на решение и с институционалните правомощия на Европейския парламент да участва в обикновената законодателна процедура и на Европейския икономически и социален комитет за консултации с него (нарушение на членове 294 и 43, параграф 2 ДФЕС), Комисията твърди, че съответната част от предложението е приета само от Съвета, без участието на Европейския парламент, който щеше да участва при приемането му, ако беше следвана обикновената законодателна процедура, и без да са проведени съответни консултации с Европейския икономически и социален комитет.

               в)

               Накрая, с третото си основание във връзка с приемането на обжалвания регламент без предложение от Комисията или при изопачаване на предложението ѝ (на френски език „denaturation“) (нарушение на член 17 ДЕС и на член 43, параграф 3 ДФЕС), Комисията посочва, че разделянето на предложението ѝ от Съвета и последвалата от това промяна на правното основание на част от него е довело до съществено изопачаване на предложението на Комисията в нарушение на изключителното ѝ право на инициатива.

      (1)  ОВ L 352, стр. 10.


title: Дело T-386/13: Жалба, подадена на 29 юли 2013 г. — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB и др./Съвет и Комисия

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/27

         Жалба, подадена на 29 юли 2013 г. — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB и др./Съвет и Комисия
   (Дело T-386/13)
   2013/C 313/52
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподатели: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Област Kėdainių, Литва) и 134 други лица (представител: I. Vėgėlė, адвокат)

      Ответници: Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г. за разрешаване на допълнителни национални директни плащания в Литва за 2012 г. (нотифицирано с документ номер K(2012) 4391),

               —

               на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложима последната алинея от член 132, параграф 2 от Регламент № 73/2009 — уреждащ допълнителни национални директни плащания и директните плащания — която предвижда, че „[о]бщото директно подпомагане, което земеделският стопанин може да получи в новите държави членки след присъединяването по линия на съответните директни плащания, включително всички допълнителни национални директни плащания, не следва да превишава равнището на директното подпомагане, на което земеделският стопанин би имал право по линия на съответното директно плащане, прилагано към дадения момент в държавите членки, различни от новите държави членки, като от 2012 г. се отчита прилагането на член 7, параграф 1 във връзка с член 10“,

               —

               на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложима разпоредбата на член 10, параграф 1 от Регламент № 73/2009 — установяващ специални правила за модулация в новите държави членки — „…като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1“,

               —

               да осъди ответниците да заплатят всички направени от жалбоподателите съдебни разноски, които бъдат доказани пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет правни основания.

               1.

               Липса на мотиви и неоснователност на Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията

                           —

                           Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г. е немотивирано и неоснователно, тъй като не съдържа никакви данни, потвърждаващи, че за 2012 г. равнището на директните плащания в новите и старите държави членки на Европейския съюз е еднакво (изравнено).

               2.

               Равнище на преките плащания в Република Литва, несъответстващо на договореното равнище в Договора за присъединяване и на равнището на преките плащания в старите държави членки

                           —

                           действителното равнище на преките плащания в Република Литва не съответства на равнището, договорено в Акта за присъединяване от 23 септември 2003 г. В нарушение на Договора за присъединяване Регламент № 1782/2003 е изменен с Регламент № 583/2004 от 22 март 2004 г., с които се установяват национални тавани за подпомагане на земеделието за новите държави членки (член 71в и приложение VIIIa към Регламент № 1782/2003);

                           —

                           за 2012 г. процентът на директните плащания в Република Литва не се е изравнил с равнището на директните плащания в старите държави членки на Европейския съюз: в старите държави членки модулацията се прилага единствено за сумите, надвишаващи 5 000 EUR, а това означава, че не всички директни плащания, предоставени на земеделските стопани в старите държави членки, се модулират (намаляват) с 10 %, а само тези, които надвишават 5 000 EUR. Ето защо твърдението, че през 2012 г. равнището на директните плащания в старите държави членки е 90 % („100 % минус 10 % модулация“) е неоснователно и незаконосъобразно. Равнището на директните плащания в старите държави членки е над 90 %, тъй като част от сумите, които не надвишават 5 000 EUR, не се модулира.

               3.

               Разлики в размера на директните плащания в Република Литва в сравнение със старите държави членки

                           —

                           директните плащания, действително предоставени на литовските земеделски стопани от бюджета на Европейския съюз през 2012 г., са сред най-ниските и възлизат на по-малко от половината от получените в старите държави членки, независимо от 10-процентната модулация.

               4.

               Нарушение на Договора за присъединяване в последното изречение от член 10, параграф 1 от Регламент № 73/2009, последната алинея от член 132, параграф 2 от Регламент № 73/2009 и в Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г., прието на основание посочената алинея

                           —

                           договорът за присъединяване не предвижда разпоредби за модулация на въведените директни плащания и/или намаляване на допълнителните национални директни плащания в Литва;

                           —

                           разпоредбата „като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1“, съдържаща се в член 10, параграф 1, глава 2 от Регламент № 73/2009 противоречи на Акта за присъединяване, тъй като тази разпоредба ускорява предполагаемото изравняване в равнището на директните плащания в старите и новите държави членки;

                           —

                           изразът в член 132, параграф 2 от Регламент № 73/2009 „…като от 2012 г. се отчита прилагането на член 7, параграф 1 във връзка с член 10“, който утвърждава предполагаемото изравняване през 2012 г. в равнището на директните плащания в старите и новите държави членки, противоречи на Акта за присъединяване, тъй като установява конкретна година (2012), когато се предполага, че равнището на подпомагане е изравнено;

                           —

                           в член 132, параграф 2 от Регламент № 73/2009, в нарушение на Акта за присъединяване, изразът „сума“ е заменен с „равнище“, което предполага не действително получената сума, а предполагаем процент;

                           —

                           незаконосъобразно е да се сравняват директните плащания в старите и новите държави членки чрез сравняване на подпомагането, получено от старите държави членки (100 % минус модулацията) с подпомагането, получено от новите държави членки в съответствие с процента, установен в Акта за присъединяване, за въвеждане на подпомагането.

               5.

               Противоречие на обжалвания акт с установените в Договора за функционирането на Европейския съюз цели на общата селскостопанска политика

                           —

                           съгласно Акта за присъединяване подпомагането на земеделието в новите държави членки се изчислява според референтния добив и базовата площ. През 2012 г. референтният добив и базовата площ в Литва претърпяха значителни промени, поради което прилаганата модулация и намаляването на допълнителните национални плащания сами по себе си противоречат на целите на общата селскостопанска политика, по-специално целта за увеличаване на селскостопанската производителност.


title: Дело C-117/17: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Италия), постъпило на 6 март 2017 г. — Comune di Castelbellino/Regione Marche и др.

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/2

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Италия), постъпило на 6 март 2017 г. — Comune di Castelbellino/Regione Marche и др.
   (Дело C-117/17)
   (2017/C 221/02)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Comune di Castelbellino

      Ответници: Regione Marche, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Marche Servizio Infrastrutture Trasporti Energia — P.F. Rete Elettrica Regionale, Provincia di Ancona

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли правото на ЕС (и по-специално Директива 2011/92/ЕС (1) в редакцията, действаща към датата на приемане на обжалваните актове) по принцип правна уредба или национална административна практика, която позволява да се подлагат на проверка на необходимостта от ОВОС или да се извършва ОВОС за проекти, които се отнасят до вече реализирани инсталации към момента на проверката или, напротив, допуска да се вземат предвид извънредни обстоятелства в това отношение, които обосновават изключението от принципа, че ОВОС има характер на предварителна оценка?

               2)

               По-специално обосновано ли е такова изключение, в случай че последваща правна уредба освобождава от ОВОС даден проект, който е трябвало да бъде подложен на оценка на въздействието върху околната среда на основание на решение на национален съд, с което е обявена за противоконституционна действаща преди това норма, предвиждаща освобождаване, чието прилагане е отказано?

      (1)  Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 26, 2012 г., стр. 1).


title: Дело C-617/13 P: Решение на Съда (пети състав) от 9 юни 2016 г. — Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, по-рано Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA, Repsol, SA/Европейска комисия (Обжалване — Член 81 CE — Картели — Испански пазар на битум за пътни настилки — Разпределение на пазара и съгласуване на цените — Известие относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (2002 г.) — Точка 23, буква б), последна алинея — Частично освобождаване от глоба — Доказателства за факти, неизвестни преди това на Европейската комисия)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/5

         Решение на Съда (пети състав) от 9 юни 2016 г. — Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, по-рано Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA, Repsol, SA/Европейска комисия
   (Дело C-617/13 P) (1)

   ((Обжалване - Член 81 CE - Картели - Испански пазар на битум за пътни настилки - Разпределение на пазара и съгласуване на цените - Известие относно освобождаване от глоби и намаляване на техния размер по делата за картели (2002 г.) - Точка 23, буква б), последна алинея - Частично освобождаване от глоба - Доказателства за факти, неизвестни преди това на Европейската комисия))
   (2016/C 296/07)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, по-рано Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA, Repsol, SA (представители: L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan, Á. Givaja Sanz, A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и F. Castillo de la Torre)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Repsol Lubricantes y Especialidades SA, Repsol Petróleo SA и Repsol SA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело C-136/08 P: Определение на Съда от 30 април 2009 г. — Japan Tobacco, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Torrefacção Camelo Ld a (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 5 — Нанесена вреда на отличителния характер на по-ранната марка — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от реномето на по-ранната марка — Риск — Заявка за регистрация като марка на Общността на фигуративния знак CAMELO — Възражение на притежателя на националните словни и фигуративни марки CAMEL)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/16

         Определение на Съда от 30 април 2009 г. — Japan Tobacco, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Torrefacção Camelo Lda

   (Дело C-136/08 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 5 - Нанесена вреда на отличителния характер на по-ранната марка - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от реномето на по-ранната марка - Риск - Заявка за регистрация като марка на Общността на фигуративния знак „CAMELO“ - Възражение на притежателя на националните словни и фигуративни марки CAMEL)
   2009/C 220/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Japan Tobacco, Inc. (представители: A. Ortiz López, S. Ferrandis González и E. Ochoa Santamaría, abogados)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Torrefacção Camelo Lda

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 30 януари 2008 г. по дело Japan Tobacco/СХВП и Torrefacçao Camelo (T-128/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля подадената от жалбоподателя жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 22 февруари 2006 г. относно процедура по възражение между Japan Tobacco и Torrefacçao Camelo — Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Относителни основания за отказ да се регистрира марка — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер на марката или нанесена вреда на последния

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Japan Tobacco Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело C-249/16: Преюдициално запитване от Obersten Gerichtshof (Австрия), постъпило на 2 май 2016 г. — Saale Kareda/Stefan Benkö

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/12

         Преюдициално запитване от Obersten Gerichtshof (Австрия), постъпило на 2 май 2016 г. — Saale Kareda/Stefan Benkö
   (Дело C-249/16)
   (2016/C 305/17)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в ревизионното производство: Saale Kareda

      Ответник в ревизионното производство: Stefan Benkö

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 7, точка 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) (наричан по-нататък „Регламент № 1215/2012“) да се тълкува в смисъл, че правото на длъжник по (съвместен) договор за банков кредит, който е погасявал вноските по кредита сам, да предяви иск за възстановяване (компенсация/регресен иск) срещу другия длъжник по този договор за кредит, представлява производно (вторично) право, произтичащо от договора за кредит?
               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

               2)

               Следва ли мястото на предявяване на иска за възстановяване (компенсация/регресен иск) на длъжник срещу друг длъжник по съвместен договор за кредит да се определи

                           a.

                           по член 7, точка 1, буква б), второ тире от Регламент № 1215/2012 („Предоставяне на услуги“), или

                           б.

                           по член 7, точка 1, буква в) във връзка с буква а) от Регламент (ЕО) № 1215/2012 съгласно lex causae?

               3)

               При утвърдителен отговор на втори въпрос, буква а):
               Отпускането на кредита от страна на банката ли е специфичната престация по договора за кредит и определя ли се следователно мястото на изпълнение на тази услуга съгласно член 7, точка 1, буква б), второ тире от Регламент № 1215/2012 според седалището на банката, ако отпускането на кредита е осъществено изключително на това място?
               При утвърдителен отговор на втори въпрос, буква б):

               4)

               Кой момент е релевантен за определянето на мястото на изпълнение по отношение на нарушеното договорно задължение по член 7, точка 1, буква а) от Регламент № 1215/2012

                           a.

                           моментът, към който двамата длъжници са взели кредита (март 2007 г.), или

                           б.

                           съответният момент, в който длъжникът по кредита, който има право на регресен иск, е извършил плащанията към банката, от които извежда правото си на регресен иск (юни 2012 г. до юни 2014 г.)?

      (1)  ОВ L 351, стр. 1.


title: Дело T-332/16: Жалба, подадена на 15 юни 2016 г. — Colgate-Palmolive/EUIPO (360°)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/32

         Жалба, подадена на 15 юни 2016 г. — Colgate-Palmolive/EUIPO (360o)
   (Дело T-332/16)
   (2016/C 296/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Colgate-Palmolive Co. (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представители: M. Zintler и A. Stolz, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „360o“ — заявка за регистрация № 14 042 162

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 април 2016 г. по преписка R 2288/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

   Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 и на правните норми, отнасящи се до неговото прилагане по смисъла на член 65, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-80/16: Жалба, подадена на 23 февруари 2016 г. — Shire Pharmaceuticals Ireland/ЕАЛ

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/37

         Жалба, подадена на 23 февруари 2016 г. — Shire Pharmaceuticals Ireland/ЕАЛ
   (Дело T-80/16)
   (2016/C 136/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: D. Anderson, QC, M. Birdling, Barrister, G. Castle и S. Cowlishaw, Solicitors)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската агенция по лекарствата от 15декември 2015 г., съобщено на ответника на 18 декември 2015 г., с което се отказва утвърждаването на заявление за обозначение на лекарствени продукти като лекарствени продукти сираци в съответствие с Регламент (ЕО) № 141/2000 (1); и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на своята жалба, съгласно което с оспореното решение е погрешно изтълкуван и приложен Регламент (ЕО) № 141/2000. Според жалбоподателя ответникът:

               —

               не е приложил правилно член 5 от Регламент (ЕО) № 141/2000, тъй като не е преценил процесуалното естество на процедурата по утвърждаване;

               —

               не е трябвало да приема, че условията за обозначаване на лекарствени продукти сираци не са (или не са могли да бъдат) определени;

               —

               в противоречие с членове 3 и 5 от Регламент (ЕО) № 141/2000 не е приложил правилно понятията „лекарствен продукт“ и „активно вещество“;

               —

               неправилно е приложил съобщението на Европейската комисия относно Регламент (ЕО) № 141/2000 (2) и неправилно се е позовал на него;

               —

               неправилно се е основал на обстоятелството, че преди това жалбоподателят е получил съдействие при изготвянето на протокол в съответствие с член 6 от Регламент (ЕО) № 141/2000; и

               —

               не е зачел целта на Регламент (ЕО) № 141/2000, определена в неговите съображения и в член 1 от него.

      (1)  Регламент (ЕО) № 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (OB L 18, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233).

      (2)  Съобщение на Комисията относно Регламент (ЕО) № 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета за лекарствата сираци (ОВ C 178, 2003 г., стр. 2).


title: Дело T-48/17: Жалба, подадена на 27 януари 2017 г. — ADDE/Парламент

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/40

         Жалба, подадена на 27 януари 2017 г. — ADDE/Парламент
   (Дело T-48/17)
   (2017/C 078/55)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alliance for Direct Democracy in Europe ASBL (Брюксел, Белгия) (представител: L. Defalque, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейския парламент от 21 ноември 2016 г. относно финансирането за 2015 г. на партията ADDE, с което сумата от 500 615,55 EUR е обявена за недопустима и е поискано възстановяването на сумата от 172 654,92 EUR,

               —

               да отмени решението на Европейския парламент от 15 декември 2016 г., доколкото то ограничава размера на предварителното финансиране за 2017 г. до 33 % от максималния размер на субсидията и поставя плащането на предварителното финансиране в зависимост от предоставянето на гаранция при първо поискване, и съответно член I.4.1 от Решение за отпускане на безвъзмездни средства FINS-2017-13, приложено към това решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата за отмяна на решението от 21 ноември 2016 г. жалбоподателят изтъква три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация и от нарушение на правото на защита.

               2.

               Второто основание е изведено от допускането на няколко явни грешки в преценката, които водят до нарушение на членове 7, 8 и 9 от Регламент (ЕО) № 2004/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно статута и финансирането на политическите партии на европейско равнище (ОВ L 297, 2003 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 3)

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и на принципа на равно третиране.

         В подкрепа на жалбата за отмяна на решението от 15 декември 2016 г. жалбоподателят изтъква три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация и от нарушение на правото на защита.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 134 от финансовия регламент на ЕС.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и на принципа на равно третиране.


title: Дело C-170/11: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 7 април 2011 г. — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens и др./Hendrikus Cornelis Kortekaas и др., друга страна: Ageas NV, по-рано Fortis NV

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/12

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 7 април 2011 г. — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens и др./Hendrikus Cornelis Kortekaas и др., друга страна: Ageas NV, по-рано Fortis NV
   (Дело C-170/11)
   2011/C 179/22
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касационни жалбоподатели: Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron

      Ответници по касационната жалба: Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A

      Друга страна: Ageas NV, по-рано Fortis NV

      Преюдициален въпрос

   Следва ли Регламентът на ЕО за събиране на доказателства (1) и по специално член 1, параграф 1 от този регламент да се тълкува в смисъл, че когато определен съд реши да разпита свидетел с местожителство в друга държава членка, този съд е длъжен при всички обстоятелства да приложи някой от предвидените в Регламента способи за събиране на доказателства, или този съд има право да приложи и уреден в собственото му национално процесуално право способ за събиране на доказателства, като например призове съответния свидетел да се яви пред този съд, за да бъде разпитан?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1206/2001 на Съвета от 28 май 2001 година относно сътрудничеството между съдилища на държавите членки при събирането на доказателства по граждански или търговски дела (ОB L 174, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 138).


title: Дело T-285/03: Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г.  — Agraz и др./Комисия (Извъндоговорна отговорност — Земеделие — Обща организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци — Помощ за производството на продукти от преработени домати — Метод за изчисляване на размера — Пазарна 2000/2001 година — Определяне на размера на вредите)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г. — Agraz и др./Комисия
   (Дело T-285/03) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Земеделие - Обща организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци - Помощ за производството на продукти от преработени домати - Метод за изчисляване на размера - Пазарна 2000/2001 година - Определяне на размера на вредите)
   (2009/C 19/42)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Agraz, SA (Мадрид, Испания) и 86 ищци, чиито наименования са посочени в приложения I и II към решението (представители: J.L. da Cruz Vilaça, D. Choussy и S. Estima Martins, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: M. Nolin)
   Предмет
   Иск за обезщетяване на вредите, които ищците твърдят, че са претърпели в резултат от възприятия метод за изчисляване на размера на помощта за производството, предвидена с Регламент (ЕО) № 1519/2000 на Комисията от 12 юли 2000 година за определяне за пазарната 2000/2001 година на минималната цена и на размера на помощта за продуктите от преработени домати (ОВ L 174, стр. 29).
   Диспозитив

               1)

               Осъжда Комисията да изплати на Agraz, SA и на другите 86 дружества, чиито наименования са посочени в приложения I и II обезщетение, съответстващо на увеличение с 15,54 % на размера на помощта за производство, която са получили за пазарната 2000/2001 година, така както е определен в приложение II към Регламент № 1519/2000.

               2)

               Към обезщетението се включват компенсаторни лихви, считано от действителното изплащане на помощта на всеки един от ищците до обявяването на това решение, изчислени въз основа на определения от ЕЦБ за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с два пункта, що се отнася до ищците, чиито наименования са посочени в приложение I, и въз основа на установения за съответния период от Евростат годишен коефициент на инфлация в държавата-членка, в която са установени, що се отнася до ищците, чиито наименования са посочени в приложение II.

               3)

               Към така определеното обезщетение се начисляват лихви за забава, считано от обявяването на това решение до окончателното изплащане, изчислени въз основа на определения от ЕЦБ за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с два пункта.

               4)

               Agraz и другите 86 дружества, чиито наименования са посочени в приложения I и II, понасят две пети от направените от тях съдебни разноски в производствата пред Първоинстанционния съд и пред Съда.

               5)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски, както и три пети от съдебните разноски, направени в производствата пред Първоинстанционния съд и пред Съда от Agraz и другите 86 дружества, чиито наименования са посочени в приложения I и II.

      (1)  ОВ C 251, 18.10.2003 г.


title: Дело C-135/17: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 15 март 2017 г. — X-GmbH/Finanzamt Stuttgart — Körperschaften

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/4

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 15 март 2017 г. — X-GmbH/Finanzamt Stuttgart — Körperschaften
   (Дело C-135/17)
   (2017/C 221/05)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X-GmbH

      Ответник: Finanzamt Stuttgart — Körperschaften

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 57, параграф 1 ЕО (понастоящем член 64, параграф 1 ДФЕС) да се тълкува в смисъл, че действащо към 31 декември 1993 г. ограничение на движението на капитали, свързано с преки инвестиции от държава членка към трети страни, не се засяга от член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) и тогава, когато към референтната дата се прилага действащо ограничаващо движението на капитали с трети страни национално законодателство по същество само за преките инвестиции, но след референтната дата то е разширено в смисъл, че обхваща и портфейлните дялови участия в чуждестранни дружества, които са под праг на капиталово участие от 10 %?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен: трябва ли член 57, параграф 1 ЕО да се тълкува в смисъл, че национална разпоредба за ограничение на движението на капитали с трети страни, свързано с преки инвестиции, следва да се приеме за приложима към референтната дата 31 декември 1993 г., когато е влязла в сила по-късна разпоредба за ограничение, съответстваща по същество на действащото към референтната дата ограничение, ако след референтната дата за кратко време действително е изменено съществено със закон, който е влязъл в сила, но на практика никога не е прилаган, тъй като още преди момента на първото му прилагане към конкретен случай е заменен с приложимото понастоящем законодателство?

               3)

               Ако отговорът на първите два въпроса е отрицателен: допуска ли член 56 ЕО законодателство на държава членка, съгласно което към данъчната основа на данъчнозадължено лице, установено в съответната държава членка, което притежава най-малкото 1 % дялово участие в установено в друга държава (в случая: Швейцария) дружество, се прибавят получените от това дружество положителни доходи, които имат характер на капиталови инвестиции, пропорционално, в размер на съответния размер на дяловото участие, когато за тези доходи там е предвидено по-ниско ниво на данъчно облагане в сравнение с приложимото в първата държава?


title: Дело C-568/13: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 6 ноември 2013 г. — Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/25

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 6 ноември 2013 г. — Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl
   (Дело C-568/13)
   2014/C 52/45
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze

      Ответник: Data Medical Service srl

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли член 1 от Директива 50/1992 (1), с оглед и на заместилия го член 1, параграф 8 от Директива 18/2004 (2), национална правна уредба, която да се тълкува в смисъл, че изключва настоящия жалбоподател, в качеството му на болнично предприятие с характер на публичноправно стопанско образувание, от участие в процедурите за възлагане на обществени поръчки?

               2.

               Допуска ли правото на Съюза в областта на обществените поръчки — по-специално общите принципи на свобода на конкуренция, пропорционалност и недопускане на дискриминация — национална правна уредба, която позволява на определен субект, от вида на болничното предприятие жалбоподател, който получава постоянно публични средства и е пряк изпълнител на публична здравна услуга, да извлече от тази ситуация определящо конкурентно предимство в условията на конкуренция с други икономически оператори — както е видно от размера на предложеното намаление — без същевременно да са предвидени коригиращи мерки, имащи за цел да се предотврати нарушаване на конкуренцията по такъв начин?

      (1)  Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (OB L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50).

      (2)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (OB L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


title: Дело T-383/12: Жалба, подадена на 24 август 2012 г. — Ferienhäuser zum See/СХВП — Sunparks Groep (Sun Park Holidays)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/29

         Жалба, подадена на 24 август 2012 г. — Ferienhäuser zum See/СХВП — Sunparks Groep (Sun Park Holidays)
   (Дело T-383/12)
   2012/C 355/63
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ferienhäuser zum See GmbH (Marienmünster, Германия) (представители: M. Boden и I. Höfener, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sunparks Groep NV (Den Haan, Белгия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 юни 2012 г. по преписка R 1928/2011-4,

               —

               да се отмени решението на отдела по споровете от 25 юли 2011 г., и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Sun Park Holidays Die wohl kinderfreundlichste Art Campingurlaub zu machen!“ в син, жълт и черен цвят за услоги от класове 39 и 43 — заявка за марка на Общността № 9078049.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация като марка на Общността № 6852453 на фигуративната марка в син и зелен цвят „Sunparks Holiday Parks“ за услуги от класове 39, 41 и 43; регистрация № 834301 в Бенелюкс на словната марка „SUNPARK“; регистрация № 853882 в Бенелюкс и международна регистрация № 992185 на фигуративната марка „SUNPARKS“.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-1/08: Решение на Съда (трети състав) от 19 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Athesia Druck Srl/Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate (Шеста директива ДДС — Член 9, параграф 2, буква д) — Член 9, параграф 3, буква б) — Тринадесета директива ДДС — Член 2 — Място на доставката — Рекламни услуги — Възстановяване на ДДС — Данъчен представител)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/5

         Решение на Съда (трети състав) от 19 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Athesia Druck Srl/Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Дело C-1/08) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 9, параграф 2, буква д) - Член 9, параграф 3, буква б) - Тринадесета директива ДДС - Член 2 - Място на доставката - Рекламни услуги - Възстановяване на ДДС - Данъчен представител)
   2009/C 90/08
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Athesia Druck Srl

      Ответници: Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Предмет

   Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione (Италия) — Тълкуване на член 9, параграф 2, буква д) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Рекламни услуги — Определяне на мястото на доставката — Доставка, извършена от предприятие със седалище на територията на Общността в полза на предприятие, установено в трета държава, което обаче има данъчен представител на територията на държава-членка

      Диспозитив

   При доставки на рекламни услуги, когато получателят на доставката е установен извън територията на Европейската общност, по принцип мястото на доставката съгласно член 9, параграф 2, буква д) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Десета директива 84/386/ЕИО на Съвета от 31 юли 1984 година, се определя като седалището на получателя. Държавите-членки обаче могат да използват възможността, предвидена в член 9, параграф 3, буква б) от Шеста директива 77/388, изменена, като в отклонение от посочения принцип определят мястото на доставката на разглежданите услуги във вътрешността на съответната държава-членка.
   Ако бъде използвана възможността, предвидена в член 9, параграф 3, буква б) от Шеста директива 77/388, изменена, доставка на рекламна услуга, извършена от установен в Европейската общност доставчик в полза на установен в трета държава получател, независимо дали този получател е крайният получател или междинен получател, се счита извършена в Европейската общност, при условие че фактическото ползване и потребление по смисъла на член 9, параграф 3, буква б) от Шеста директива 77/388, изменена, става на територията на съответната държава-членка. Такъв е при доставки на рекламни услуги случаят, когато рекламните послания, предмет на доставката, се разпространяват от съответната държава-членка.
   Член 9, параграф 3, буква б) от Шеста директива 77/388, изменена, не може да доведе до облагане на доставки на рекламни услуги, извършени от установен извън Европейската общност доставчик на услуги за неговите собствени клиенти, дори когато този доставчик на услуги е имал качеството на междинен получател по отношение на предходна доставка на услуги, щом като такава доставка не попада в приложното поле на член 9, параграф 2, буква д) от тази директива, и по-общо на член 9 от посочената директива в неговата цялост — разпоредби, към които препраща изрично член 9, параграф 3, буква б) от същата директива.
   Облагаемият характер на доставката по смисъла на член 9, параграф 3, буква б) от Шеста директива 77/388, изменена, не е пречка за правото на данъчнозадълженото лице на възстановяване на данъка върху добавената стойност, когато то отговаря на условията, поставени в член 2 от Тринадесета директива 86/560/ЕИО на Съвета от 17 ноември 1986 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки в областта на данъка върху оборота — правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на Общността.
   Назначаването на данъчен представител само по себе си остава без значение за облагаемия или необлагаем характер на доставките, получени или извършени от представляваното лице.

      (1)  ОВ C 64, 08.03. 2008 г.


title: Дело T-509/15: Жалба, подадена на 3 септември 2015 г. — Kessel medintim/СХВП — Janssen-Cilag (Premeno)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/45

         Жалба, подадена на 3 септември 2015 г. — Kessel medintim/СХВП — Janssen-Cilag (Premeno)
   (Дело T-509/15)
   (2015/C 354/55)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Kessel medintim GmbH (Мьорфелден-Валдорф, Германия) (представители: A. Jacob и U. Staudenmaier, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Janssen-Cilag GmbH (Нойс, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „Premeno“ — заявка за регистрация № 6 408 926

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 2 юли 2015 г. по преписка R 349/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отхвърли възражението,

               —

               при условията на евентуалност: да върне делото на СХВП за ново разглеждане на възражението,

               —

               съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-476/10: Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Австрия) на 1 октомври 2010 г. — projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic и Herbert Hilbe/Grundverkehrs-Landeskommission Vorarlberg

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/22

         Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Австрия) на 1 октомври 2010 г. — projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic и Herbert Hilbe/Grundverkehrs-Landeskommission Vorarlberg
   (Дело C-476/10)
   ()
   2010/C 328/38
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic и Herbert Hilbe

      Ответник: Grundverkehrs-Landeskommission Vorarlberg

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли разпоредбата на член 6, параграф 4 от Директива 88/361/ЕИО на Съвета от 24 юни 1988 г. за прилагане на член 67 от Договора (1), с която се допуска запазването на действащите национални нормативни актове, регулиращи покупката на второ жилище, да се прилага и понастоящем при покупка на второ жилище, разположено в държава — членка на ЕС, от гражданин на Княжество Лихтенщайн, което е страна — членка на ЕИП?

               2.

               Противоречи ли на разпоредбите на Споразумението за ЕИП относно свободното движение на капитали национална правна уредба, която въз основа на член 6, параграф 4 от Директива 88/361/ЕИО на Съвета от 24 юни 1988 г. забранява на гражданите на Княжество Лихтенщайн да купуват второ жилище, разположено в държава — членка на ЕС, така че компетентният национален орган да е длъжен да остави без приложение тази национална правна уредба?

      (1)  ОВ L 178, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 1, стр. 10.


title: Дело T-691/13: Жалба, подадена на 27 декември 2013 г. — Ricoh Belgium/Съвет

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/43

         Жалба, подадена на 27 декември 2013 г. — Ricoh Belgium/Съвет
   (Дело T-691/13)
   2014/C 52/82
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Ricoh Belgium NV (Вилворде, Белгия) (представители: N. Braeckevelt и A. de Visscher, Rechtsanwälte)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени Решението на Съвета от 29 октомври 2013 г. да не възложи на Ricoh Belgium NV, а на друго дружество позиция 4 от поръчка „Закупуване или наемане на черно-бели мултифункционални принтери (MFP) и свързани услуги по поддръжка в сградите, заемани от Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз — референтен номер 2013/S 83-138901“,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди нарушение на принципа на прозрачност съгласно член 15 ДФЕС и член 298 ДФЕС, както и на член 102, параграф 1 от Регламент № 966/2012 (1).
               По-конкретно, въпреки че не е посочено в приложимите спецификации, ответникът е направил тестовете за (скоростта на) принтера на жалбоподателя към началния момент, а не към момента на най-ефективното функциониране. По този начин измерванията/стойностите в предложението на жалбоподателя се различават от измерванията/стойностите, които следват от пробните резултати, които накрая излизат по-ниски и следователно дават неблагоприятен резултат. Жалбоподателят не би могъл да провери дали принтерите на неговия конкурент са били тествани при същите (неблагоприятни) условия. Освен това след приключване на тестовете за този критерий за възлагане (Критерий В „Техническа оценка на устройствата въз основа на тест“) ответникът е записал изчисленията и резултата и е уведомил жалбоподателя. Този резултат (а именно 41,2 %) накрая се отклонява от посочения в таблицата на обжалваното решение резултат (а именно 38,61 %).

               2.

               С второто правно основание се твърди нарушение на задължението за мотивиране, което произтича от член 113, параграф 2 от Регламент № 966/2012 и от член 161, параграф 3 от Делегирания регламент № 1268/2012 (2), както и на задължението поръчката да се възложи чрез процедурата за възлагане на оферента, предложил икономически най-изгодната оферта, както следва от член 110, параграф 2 от Регламент № 966/2012 и член 149, параграф 1, буква б) от Делегирания регламент № 1268/2012.
               В изпратените по-късно на жалбоподателя допълнителни разяснения ответникът е посочил, че първоначално е допуснал грешка. Резултатите от теста трябвало да бъдат сравнени с посочените в спецификациите норми (от 100 копия и печат за минута), а не с нормите в представената от жалбоподателя оферта (от 110 копия и печат за минута).
               Въпреки, че ответникът обяснява така наречената корекция на крайния резултат с обстоятелството, че резултатите от теста е следвало да се оценяват с оглед по-ниска норма (сравнение на база 100 вместо 110), на жалбоподателят му се струва, че изведнъж е получил по-нисък резултат по неразбираем, напълно нелогичен (математически) начин и освен това без никакво конкретно изчисление или мотивиране (38,61 точки вместо 41,2 точки, докато при сравнение с нормите от спецификациите би се постигнал по-висок резултат от 44,3 точки).
               С оглед общата много малка разлика между двамата оференти за позиция 4, а именно 90,81 точки за другото дружество спрямо 89,67 точки за жалбоподателя, в случай на коректно изчисление последният би бил посочен като оферент, предложил икономически най-изгодната оферта.

      (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, стр. 1).

      (2)  Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, стр. 1).


title: Дело C-105/07: Искане за преюдициално заключение, представено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) на 22 февруари 2007 г. — N. V. Lammers & Van Cleeff/Кралство Белгия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/26

         Искане за преюдициално заключение, представено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) на 22 февруари 2007 г. — N. V. Lammers & Van Cleeff/Кралство Белгия
   (Дело C-105/07)
   (2007/C 95/47)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
   Страни в главното производство

      Ищец: N. V. Lammers & Van Cleeff

      Ответник: Кралство Белгия
   Преюдициалeн въпрос
   Противопоставят ли се членове 12, 43, 46, 48, 56 и 58 ЕО на белгийската вътрешноправна уредба като предвидената в бившите член 18, алинея 1, точка 3 и в член 18, алинея 2, точка 3 от Закона за данъка върху доходите от 1992 г., съгласно която лихвите не се квалифицират като дивиденти и поради това не подлежат на данъчно облагане, когато се изплащат на белгийско дружество в качеството му на член на управителния орган на дружество, ако при същите обстоятелства тези лихви се квалифицират като дивиденти и като такива подлежат на данъчно облагане, тъй като се изплащат на чуждестранно дружество в качеството му на член на управителния орган на дружество?


title: Дело F-138/14: Жалба, подадена на 9 декември 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/55

         Жалба, подадена на 9 декември 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-138/14)
   (2015/C 034/68)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, адвокат)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което решение се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви за незаконосъобразен член 9 от Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,

               —

               да се отмени решението от 17 февруари 2014 г., в което се предвижда годините осигурителен стаж, признати в рамките на пенсионно-осигурителната схема на институциите на Европейския съюз при прехвърляне на пенсионните му права в тази схема, да се изчисляват съгласно Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.,

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-154/11: Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Германия) на 29 март 2011 г. — Ahmed Mahamdia/Demokratische Volksrepublik Algerien

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/6

         Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Германия) на 29 март 2011 г. — Ahmed Mahamdia/Demokratische Volksrepublik Algerien
   (Дело C-154/11)
   2011/C 173/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Ahmed Mahamdia

      Ответник: Demokratische Volksrepublik Algerien

      Преюдициални въпроси

               1.

               Намиращо се в държава членка посолство на държава, която не попада в приложното поле на Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (наричан по-нататък „Регламент № 44/2001“) (1), представлява ли клон, агенция или друго представителство по смисъла на член 18, параграф 2 от Регламент № 44/2001?

               2.

               При положителен отговор на Съда на първия въпрос:
               Може ли със сключено преди възникването на спора споразумение за предоставяне на компетентност да се обоснове компетентността на съд, който не попада в приложното поле на Регламент № 44/2001, когато със същото се отменя компетентността, основана на членове 18 и 19 от Регламент № 44/2001?

      (1)  ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело C-563/07: Иск, предявен на 20 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/37

         Иск, предявен на 20 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта
   (Дело C-563/07)
   (2008/C 51/61)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: Mr U. Wölker и Ms D. Lawunmi)

      Ответник: Република Малта
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не предоставила необходимата информация за съобразяване с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и за прилагане на Протокола от Киото (1) (наричано по-нататък „Решението“) в Малта, във връзка с членове 2-7 от Решение № 166/2005ЕО на Комисията от 10 февруари 2005 г. за определяне правилата за прилагане на Решение № 280/2004/ЕО, Република Малта не изпълнила задълженията си по член 3, параграф 1 от Решението.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно член 3, параграф 1 от Решение № 280/2004/ЕО с цел оценка на действително постигнатия напредък и подготовка от Общността на годишните доклади във връзка с РКОНИК (Рамковата Конвенция на Обединените нации по изменение на климата) и Протокола от Киото, държавите-членки предоставят на Комисията определена информация относно емисиите на парникови газове до 15 януари всяка година.
   С оглед на факта, че Република Малта не е предоставила на Комисията необходимата информация на 15 януари 2006 г., Комисията е длъжна да приеме, че малтийските власти не са изпълнили задълженията си по член 3, параграф 1 от Решението.

      (1)  ОВ L 49, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 194.


title: Дело F-66/14: Определение на Съда на публичната служба от 4 май 2016 г. — Zareba/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/49

         Определение на Съда на публичната служба от 4 май 2016 г. — Zareba/Комисия
   (Дело F-66/14) (1)

   (2016/C 222/76)
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г., стр. 32.


title: Дело C-24/15: Преюдициално запитване от Finanzgericht München (Германия), постъпило на 21 януари 2015 г. — Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/27

         Преюдициално запитване от Finanzgericht München (Германия), постъпило на 21 януари 2015 г. — Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen
   (Дело C-24/15)
   (2015/C 138/38)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht München

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Josef Plöckl

      Ответник: Finanzamt Schrobenhausen

      Преюдициалeн въпрос

   Допускат ли член 22, параграф 8 и член 28в, част А, буква а), първа алинея и буква г) от Шеста директива 77/388/ЕИО (1) на Съвета от 17 май 1977 година държавите членки да откажат освобождаване от данък на вътреобщностна доставка (в случая: вътреобщностно прехвърляне), когато макар доставчикът да не е изпълнил всички мерки, които разумно могат да бъдат изисквани от него с оглед на формалните изисквания по отношение на счетоводното записване на идентификационния номер по ДДС, няма конкретни доказателства, че е налице данъчна измама, стоката е била прехвърлена в друга държава членка и са изпълнени останалите условия за освобождаване от данък?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, ОВ L 145, стр. 1, със съответните изменения.


title: Дело T-514/08: Решение на Общия съд от 14 април 2010 г. — Laboratorios Byly/СХВП — Ginis (BILLY'S Products) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BILLY’S Products“ — По-ранни словни марки на Общността „BYLY“ и „byly“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/29

         Решение на Общия съд от 14 април 2010 г. — Laboratorios Byly/СХВП — Ginis (BILLY'S Products)
   (Дело T-514/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BILLY’S Products“ - По-ранни словни марки на Общността „BYLY“ и „byly“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 148/51
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Laboratorios Byly, SA (Barberà del Vallès, Испания) (представител: L. Plaza Fernández-Villa, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Vasileios Ginis (Атина, Гърция)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 септември 2008 г. (преписка R 469/2008-2), постановено в производство по възражение между Laboratorios Byly, SA и M. Vasileios Ginis

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 15 септември 2008 г. (преписка R 469/2008-2).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело C-509/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Norte (Португалия) на 9 ноември 2012 г. — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, L. da , Nautizende — Consultadoria Náutica, L. da

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/4

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Norte (Португалия) на 9 ноември 2012 г. — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, L.da, Nautizende — Consultadoria Náutica, L.da

   (Дело C-509/12)
   2013/C 32/05
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos

      Ответник: Navileme-Consultadoria Náutica, L.da, Nautizende — Consultadoria Náutica, L.da

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли правото на Съюза да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която установява изискване за пребиваване на съответната територия във връзка с издаването на свидетелство за управление на плавателни съдове за развлечение, като се имат предвид принципът на забрана на дискриминация между граждани на една държава членка и граждани на друга държава членка (настоящ член 18 ДФЕС (предишен член 12 ЕО), свободното движение на хора и изключенията във връзка с него (настоящ член 45 ДФЕС, параграф 3 (предишен член 39 ЕО) и свободното предоставяне на услуги (настоящ член 52 ДФЕС (предишен член 46 ЕО) и възможните му ограничения съгласно член 62 ДФЕС (предишен член 55 ЕО)?


title: Дело T-132/08: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — ERNI Electronics/СХВП (MaxiBridge) ( Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността MaxiBridge — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер на функцията на стоките, посочени в заявката за марка — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009) )

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/48

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — ERNI Electronics/СХВП (MaxiBridge)
   (Дело T-132/08) (1)

   („Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „MaxiBridge“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер на функцията на стоките, посочени в заявката за марка - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)“)
   2009/C 180/90
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Германия) (представители: N. Breitenbach и W. Schaller, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 януари 2008 г. (преписка № R 1530/2006-4) относно регистрацията на словния знак „MaxiBridge“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда ERNI Electronics GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело C-256/15: Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 1 юни 2015 г. — Drago Nemec/Република Словения

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/14

         Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 1 юни 2015 г. — Drago Nemec/Република Словения
   (Дело C-256/15)
   (2015/C 302/18)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Drago Nemec

      Ответник: Република Словения

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбата на член 2, точка 1, трето изречение от Директива 2000/35 (1) да се тълкува в смисъл, че в рамките на система, в която на физическо лице се издава разрешение, за да извършва икономическа дейност, като в разрешението се посочва дейността, за която то се издава, не е налице предприятие, а следователно и търговска сделка по смисъла на посочената разпоредба от директивата, когато правната сделка, по която е възникнала забава при плащането, се отнася до дейност извън обхвата на разрешението?
               При отрицателен отговор на горния въпрос:

               2)

               Трябва ли разпоредбата на член 2, точка 1, трето изречение от Директива 2000/35 да се тълкува в смисъл, че физическо лице се счита за предприятие, а правната сделка, по която е налице забава при плащането, представлява търговска сделка по смисъла на посочената разпоредба, когато става въпрос за правна сделка, която не попада в обхвата на регистрираната дейност на това физическо лице, а произтича от дейност, която по естеството си може да е икономическа дейност, и за сделката е издадена фактура? и

               3)

               Противоречи ли на разпоредбите на Директива 2000/35 принципът, че лихвите за забава спират да текат, когато размерът на изискуемите и неплатени лихви достигне размера на главницата (принцип ne ultra alterum tantum)?

      (1)  Директива 2000/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно борбата със забавяне на плащане по търговските сделки (ОВ L 200, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 226).


title: Дело C-314/08: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny (Република Полша) на 14 юли 2008 г. — Krzysztof Filipiak/Dyrektorowi Izby Skarbowej w Poznaniu

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/8

         Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny (Република Полша) на 14 юли 2008 г. — Krzysztof Filipiak/Dyrektorowi Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Дело C-314/08)
   (2008/C 247/14)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Wojewódzki Sąd Administracyjny
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Krzysztof Filipiak

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбите на член 43, параграфи 1 и 2 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че не допускат нормите на полското право в член 26, алинея 1, точка 2 от Закона за данъците върху доходите на физическите лица (ustawa o podatku dochodowym od osób fizychznych) от 26 юли 1991 г. …, съгласно които правото на намаляване на данъчната основа на данъците върху доходите с размера на задължителните социалноосигурителни вноски обхваща само вноските, направени въз основа на нормите на националното право и на член 27б, алинея 1 от Закона за данъците върху доходите на физическите лица от 26 юли 1991 г., според които правото на приспадане на данъците върху доходите с размера на задължителните здравноосигурителни вноски обхваща само вноските, направени въз основа на нормите на националното право, в случая на полски гражданин, който е неограничено данъчно задължен в Полша за облаганите там приходи и плаща и в друга държава-членка задължителни социално- и здравноосигурителни вноски поради осъществяването там на стопанска дейност, а тези вноски в съответната друга държава-членка на Европейския съюз не са били приспаднати от приходите или от данъка?

               2)

               Трябва ли принципът за предимството на общностното право и разпоредбите на член 10, член 43, параграфи 1 и 2 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че имат предимство пред националните разпоредби на член 91, алинеи 2 и 3 и член 190, алинеи 1 и 3 от Конституцията на Република Полша (Dz. U. (Държавен вестник на Република Полша) 1997 г., № 14, поз. 176, с последващите изменения), доколкото въз основа на тези разпоредби е взето решение определено решение на Конституционния съд да породи действие в по-късен момент?


title: Дело T-566/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Total Raffinage Marketing/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на парафиновите восъци — Пазар на гача — Решение, установяващо нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цени и разпределяне на пазари — Доказателство за съществуването на картела — Понятие за едно-единствено продължавано нарушение — Продължителност на нарушението — Прекъсване на нарушението — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Равно третиране — Презумпция за невиновност — Вменяване на неправомерното поведение — Отговорност на дружество майка за нарушения на правилата за конкуренция, извършени от негови дъщерни дружества — Определящо влияние, упражнявано от дружеството майка — Презумпция в случай на притежаване на 100 % от капитала — Пропорционалност — Метод на закръгляне — Пълна юрисдикция)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/18

         Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — Total Raffinage Marketing/Комисия
   (Дело T-566/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на парафиновите восъци - Пазар на гача - Решение, установяващо нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цени и разпределяне на пазари - Доказателство за съществуването на картела - Понятие за едно-единствено продължавано нарушение - Продължителност на нарушението - Прекъсване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Равно третиране - Презумпция за невиновност - Вменяване на неправомерното поведение - Отговорност на дружество майка за нарушения на правилата за конкуренция, извършени от негови дъщерни дружества - Определящо влияние, упражнявано от дружеството майка - Презумпция в случай на притежаване на 100 % от капитала - Пропорционалност - Метод на закръгляне - Пълна юрисдикция)
   2013/C 313/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Total Raffinage Marketing (Puteaux, Франция) (представители: A. Vandencasteele, C. Falmagne, C. Lemaire и S. Naudin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и A. Biolan, подпомагани от N. Coutrelis, avocat)

      Предмет

   Като главно искане, частична отмяна на Решение С (2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за [ЕО] и на член 53 от Договора за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), както и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба

      Диспозитив

               1.

               Определя размера на глобата, наложена на Total Raffinage Marketing в член 2 от Решение С (2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за [ЕО] и на член 53 от Договора за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), на 125 459 842 EUR.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Total Raffinage Marketing понася девет десети от своите съдебни разноски и девет десети от тези, направени от Европейската комисия. Комисията понася една десета от своите съдебни разноски и една десета от съдебните разноски, направени от Total Raffinage Marketing.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-314/13: Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Португалия/Комисия (Кохезионен фонд — Развитие на пристанищната инфраструктура на автономна област Мадейра (пристанище Канисал) — Намаляване на финансовата помощ — Неспазване на срока за приемане на решение — Съществено процесуално нарушение)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/46

         Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-314/13) (1)

   ((Кохезионен фонд - Развитие на пристанищната инфраструктура на автономна област Мадейра (пристанище Канисал) - Намаляване на финансовата помощ - Неспазване на срока за приемане на решение - Съществено процесуално нарушение))
   (2015/C 302/59)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, подпомаган от M. Gorjão-Henriques и J. da Silva Sampaio, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и D. Recchia)

      Предмет

   Искане за отмяна на членове 1 и 2 от Решение C (2013) 1870 окончателен на Комисията от 27 март 2013 г. за намаляване на помощта, предоставена от Кохезионния фонд на Португалската република по проект „Развитие на пристанищната инфраструктура на автономна област Мадейра — пристанище Канисал“, Мадейра (Португалия).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2013) 1870 окончателен на Комисията от 27 март 2013 г. за намаляване на помощта, предоставена от Кохезионния фонд на Португалската република по проект „Развитие на пристанищната инфраструктура на автономна област Мадейра — пристанище Канисал“, Мадейра (Португалия).

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело C-232/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 14 май 2012 г. — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni и др.

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 14 май 2012 г. — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni и др.
   (Дело C-232/12)
   2012/C 217/21
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fastweb SpA

      Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni и др.

      Преюдициален въпрос

   Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2022/20 (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон № 266/2005, имайки пред вид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?

      (1)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 35 стр. 183).


title: Дело T-156/10: Определение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Confederación de Cooperativas Agrarias de España и CEPES/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Испанско законодателство, което предвижда мерки в подкрепа на земеделските кооперации вследствие от поскъпването на горивата — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с общия пазар — Професионални сдружения — Липса на лично засягане — Липсата на връщане на средствата — Отпадане на правния интерес — Недопустимост)

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/10

         Определение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Confederación de Cooperativas Agrarias de España и CEPES/Комисия
   (Дело T-156/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Испанско законодателство, което предвижда мерки в подкрепа на земеделските кооперации вследствие от поскъпването на горивата - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с общия пазар - Професионални сдружения - Липса на лично засягане - Липсата на връщане на средствата - Отпадане на правния интерес - Недопустимост)
   2014/C 78/20
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Мадрид, Испания) и Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Мадрид) (представители: M. Araujo Boyd и M. Muñoz de Juan, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Urraca Caviedes)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Aeescam) (представители: R. Ortega Bueno и M. Delgado Echevarría, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2010/473/ЕС на Комисията от 15 декември 2009 година относно мерките в подкрепа на селскостопанския сектор, приведени в действие от Испания в отговор на поскъпването на горивата (ОВ L 235, стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Confederación de Cooperativas Agrarias de España и Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Aeescam) понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело C-466/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 12 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Düsseldorf — Германия) — Dietmar Klarenberg/Ferrotron Technologies GmbH (Социална политика — Директива 2001/23/ЕО — Прехвърляне на предприятия — Гарантиране на правата на работниците и служителите — Понятие за прехвърляне — Договорно прехвърляне на част от стопанска дейност на друго предприятие — Организационна самостоятелност след прехвърлянето)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 12 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Düsseldorf — Германия) — Dietmar Klarenberg/Ferrotron Technologies GmbH
   (Дело C-466/07) (1)

   (Социална политика - Директива 2001/23/ЕО - Прехвърляне на предприятия - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Понятие за прехвърляне - Договорно прехвърляне на част от стопанска дейност на друго предприятие - Организационна самостоятелност след прехвърлянето)
   (2009/C 82/08)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Landesarbeitsgericht Düsseldorf
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dietmar Klarenberg

      Ответник: Ferrotron Technologies GmbH
   Предмет
   Преюдициално запитване — Landesarbeitsgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20) — Приложимост на Директива 2001/23/ЕО за договорно прехвърляне на част от стопанска дейност на друго предприятие, което включва в своята организационна структура прехвърлената част от стопанска дейност без да запазва организационната самостоятелност на последната — Понятие за прехвърляне по смисъла на Директива 2001/23/ЕО
   Диспозитив
   Член 1, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности трябва да се тълкуват в смисъл, че тази директива може да се прилага и в положение, при което прехвърлената част от предприятие или от стопанска дейност не запазва своята самостоятелност от организационна гледна точка, при условие че функционалната връзка между различните прехвърлени производствени фактори се запазва и позволява на приобретателя да използва последните, за да извършва еднаква или аналогична икономическа дейност, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 8, 8.12.2008 г.


title: Дело F-29/07: Определение на Съда на публичната служба от 26 юли 2010 г. — Quadu/Парламент

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/76

      Определение на Съда на публичната служба от 26 юли 2010 г. — Quadu/Парламент
      (Дело F-29/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/147)
      Език на производството: френски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 117 от 26.5.2007 г., стр. 37.


title: Дело T-73/04: Решение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — Carbone-Lorraine/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на продуктите на основата на въглерод и графит с приложение в електричеството и в механиката — Насоки относно метода за определяне размера на глобите — Тежест и продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество по време на административното производство — Принцип на пропорционалност — Принцип на равно третиране)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — Carbone-Lorraine/Комисия
   (Дело T-73/04) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на продуктите на основата на въглерод и графит с приложение в електричеството и в механиката - Насоки относно метода за определяне размера на глобите - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество по време на административното производство - Принцип на пропорционалност - Принцип на равно третиране)
   (2008/C 301/48)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Le Carbone-Lorraine (Courbevoie, Франция) (представители: първоначално A. Winckler и I. Simic, впоследствие A. Winckler и H. Kanellopoulos, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и É. Gippini Fournier)
   Предмет
   Искане за отмяна на решение 2004/420/EО на Комисията от 3 декември 2003 г., относно производство по прилагане на член 81 (EО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка C.38.359 — Продукти на основата на въглерод и графит с приложение в електричеството и механиката) и, при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на наложената на жалбоподателя с посоченото решение глоба.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Le Carbone-Lorraine да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2006 г.


title: Дело T-629/11: Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Biogas Nord Anlagenbau/Комисия

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/28

         Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Biogas Nord Anlagenbau/Комисия
   (Дело T-629/11)
   2012/C 49/50
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Biogas Nord Anlagenbau GmbH (Билефелд, Германия) (представител: C. Birkemeyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               на основание член 264 ДФЕС да се отмени Решение на Комисията от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10), приведена в действие от Германия — схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“) (нотифицирано под номер С (2011) 275),

               —

               на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: съответствие с принципа за частния кредитор на пазара.
               По първото правно основание жалбоподателят твърди, че член 8c, параграф 1a от германския закон за корпоративното подоходно облагане (Körperschaftsteuergesetz, наричан по-нататък „KStG“) не съставлява помощ по смисъла на член 107 и сл. ДФЕС, тъй като предприятията, в чиято полза се прилага разпоредбата, предоставят равностойна насрещна престация, която позволява сравнение с поведението на частния кредитор в условията на пазарна икономика.

               2.

               Второ правно основание: няма селективност.
               По този въпрос жалбоподателят поддържа, че член 8c, параграф 1a KStG не съставлява помощ по смисъла на член 107 и сл. ДФЕС, тъй като няма селективно действие.

               3.

               Трето правно основание: защита на оправданите правни очаквания.
               По третото правно основание жалбоподателят твърди, че предприятията, които са се разпоредили с имущество, преди да узнаят за производството пред Комисията по член 108, параграф 2 ДФЕС, имат оправдани правни очаквания, поради което обжалваното решение не следва да се прилага спрямо тях.


title: Дело F-71/07: Определение на Съда на публичната служба от 28 ноември 2007 г. — Karatzoglou/Европейската агенция за възстановяване (AEB)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/58

         Определение на Съда на публичната служба от 28 ноември 2007 г. — Karatzoglou/Европейската агенция за възстановяване (AEB)
   (Дело F-71/07) (1)

   (2008/C 22/113)

      Език на производството: английски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра в резултат на уреждане на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г., стр. 70.


title: Дело C-281/12: Решение на Съда (шести състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Нелоялни търговски практики на предприятията спрямо потребителите — Директива 2005/29/ЕО — Член 6, параграф 1 — Понятие „заблуждаващо действие“ — Кумулативен характер на условията, изброени в разглежданата разпоредба)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/13

         Решение на Съда (шести състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Дело C-281/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Нелоялни търговски практики на предприятията спрямо потребителите - Директива 2005/29/ЕО - Член 6, параграф 1 - Понятие „заблуждаващо действие“ - Кумулативен характер на условията, изброени в разглежданата разпоредба)
   2014/C 52/21
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop

      Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 6, параграф 1 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (OB L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260) — Понятие за заблуждаващи действия — Кумулативен характер на условията, изброени в разглежданата разпоредба

      Диспозитив

   Трябва да се квалифицира като „заблуждаваща“ по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялните търговски практики“) търговска практика, която, от една страна, съдържа невярна информация или може да заблуди средния потребител, и от друга страна, може да подтикне потребителя да вземе решение за сделка, което той иначе не би взел. Член 2, буква к) от тази директива трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „решение за сделка“ обхваща всяко решение, което е пряко свързано с решението да се придобие или не даден продукт.

      (1)  ОВ C 235, 4.8.2012 г.