title: Дело C-582/11 P: Определение на Съда (осми състав) от 10 юли 2012 г. — Rügen Fisch AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Schwaaner Fischwaren GmbH (Обжалване — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграфи 1 и 2 — Марка на Общността — Словна марка „SCOMBER MIX“ — Абсолютно основание за недействителност — Описателен характер)

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/6

         Определение на Съда (осми състав) от 10 юли 2012 г. — Rügen Fisch AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Schwaaner Fischwaren GmbH
   (Дело C-582/11 P) (1)

   (Обжалване - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 7, параграфи 1 и 2 - Марка на Общността - Словна марка „SCOMBER MIX“ - Абсолютно основание за недействителност - Описателен характер)
   2012/C 303/11
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rügen Fisch AG (представители: O. Spuhler и M. Geitz, Rechtsanwält)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Schwaaner Fischwaren GmbH (представители: A. Jaeger-Lenz и T. Bösling, Rechtsanwälte)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 21 септември 2011 г. по дело Rügen Fisch/СХВП (T-201/09), с което Общият съд е отхвърлил жалбата, подадена от жалбоподателя срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 март 2009 г. (преписка R 230/2007-4) във връзка с производство за обявяване на недействителност между Rügen Fisch AG и Schwaaner Fischwaren GmbH — Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Отличителен характер на словния знак „SCOMBER MIX“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Rügen Fisch AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело T-575/15: Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — Kozmetika Afrodita/EUIPO — Núñez Martín и Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз AFRODITA COSMETICS — По-ранна национална словна марка EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL и по-ранна фигуративна марка AFRODITA MYSTIC MUSK OIL — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/43

         Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — Kozmetika Afrodita/EUIPO — Núñez Martín и Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS)
   (Дело T-575/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз AFRODITA COSMETICS - По-ранна национална словна марка EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL и по-ранна фигуративна марка AFRODITA MYSTIC MUSK OIL - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 419/57)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподател: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Словения) (представител: B. Grešak, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпили в производството пред Общия съд: Pedro Núñez Martín (Мадрид, Испания) и Carmen Guillermina Machado Montesinos (Мадрид)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 юли 2015 г. (преписка R 2578/2014-4) относно производство по възражение между, от една страна, г-н Núñez Martín и г-жа Machado Montesinos, и, от друга страна, Kozmetika Afrodita.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Kozmetika Afrodita d.o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 406, 7.12.2015 г.


title: Дело T-526/10: Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Комисия (Търговия с тюленови продукти — Регламент (ЕО) № 1007/2009 — Правила за прилагане — Регламент (ЕС) № 737/2010 — Забрана за пускане на пазара на посочените продукти — Изключение в полза на инуитските общности — Възражение за незаконосъобразност — Правно основание — Субсидиарност — Пропорционалност — Злоупотреба с власт)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/14

         Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Комисия
   (Дело T-526/10) (1)

   (Търговия с тюленови продукти - Регламент (ЕО) № 1007/2009 - Правила за прилагане - Регламент (ЕС) № 737/2010 - Забрана за пускане на пазара на посочените продукти - Изключение в полза на инуитските общности - Възражение за незаконосъобразност - Правно основание - Субсидиарност - Пропорционалност - Злоупотреба с власт)
   2013/C 164/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami (Отава, Канада); Inuit Tapiriit Kanatami (Отава, Канада); Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Канада); Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Канада); Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq); Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq); Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq); David Kuptana (Ulukhaktok, Канада); Karliin Aariak (Iqaluit, Канада); Canadian Seal Marketing Group (Квебек, Канада); Ta Ma Su Seal Products, Inc. (Cap-aux-Meules, Канада); Fur Institute of Canada (Отава); NuTan Furs, Inc. (Catalina, Канада); GC Rieber Skinn AS (Берген, Норвегия); Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland) (Nuuk, Гренландия, Дания); Johannes Egede (Nuuk); Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk); William E. Scott & Son (Единбург, Обединеното кралство); Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine (Cap-aux-Meules); Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi (Истанбул, Турция); Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society, Ltd (Fleur-de-Lys, Канада) (представители: J. Bouckaert и H. Viaene, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. White, P. Oliver и K. Mifsud-Bonnici)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: първоначално I. Anagnostopoulou и L. Visaggio, впоследствие L. Visaggio и D. Gauci) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕС) № 737/2010 на Комисията от 10 август 2010 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно търговията с тюленови продукти (ОВ L 216, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, г-н Jaypootie Moesesie, г-н Allen Kooneeliusie, г-н Toomasie Newkingnak, г-н David Kuptana, г-жа Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), г-н Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi и Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society, Ltd да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3.

               Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/4

         Полагане на клетва от нов член на Първоинстанционния съд
   (2008/C 301/07)
   На 15 септември 2008 г. пред Съда положи клетва г-н O'Higgins, назначен за съдия в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 1 септември 2008 г. до 31 август 2013 г. с решение на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 22 юли 2008 г. (1).

      (1)  ОВ L 219, 14.8.2008 г., стр. 63.


title: Дело C-260/13: Решение на Съда (пети състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Sigmaringen — Германия) — Sevda Aykul/Land Baden-Württemberg (Преюдициално запитване — Директива 2006/126/ЕО — Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства — Отказ на държава членка да признае валидността на издадено от друга държава членка свидетелство за управление, притежавано от лице, управлявало моторно превозно средство под въздействието на наркотични вещества)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/2

         Решение на Съда (пети състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Sigmaringen — Германия) — Sevda Aykul/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-260/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2006/126/ЕО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Отказ на държава членка да признае валидността на издадено от друга държава членка свидетелство за управление, притежавано от лице, управлявало моторно превозно средство под въздействието на наркотични вещества))
   (2015/C 205/02)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Sigmaringen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sevda Aykul

      Ответник: Land Baden-Württemberg

      Диспозитив

               1)

               Член 2, параграф 1 и член 11, параграф 4, втора алинея от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държава членка, на чиято територия временно пребивава притежател на издадено от друга държава членка свидетелство за управление на моторно превозно средство, да откаже да признае валидността на свидетелството за управление поради това, че след издаването му притежателят е извършил на тази територия нарушение, което съгласно националното законодателство на първата държава членка налага констатация за липса на годност за управляване на моторни превозни средства.

               2)

               Държавата членка, която в случай като разглеждания в главното производство отказва да признае валидността на свидетелство за управление на моторно превозно средство, е компетентна да определи условията, които притежателят на свидетелството за управление трябва да изпълни, за да му се възстанови правото да управлява моторни превозни средства на нейна територия. Запитващата юрисдикция следва да провери дали, като прилага своите правни норми, въпросната държава членка всъщност не отказва за неопределено време да признае издаденото от друга държава членка свидетелство за управление. От тази гледна точка запитващата юрисдикция следва да провери дали съобразно принципа на пропорционалност предвидените в законодателството на първата държава членка условия не надхвърлят границите на подходящото и необходимото за постигането на целта на Директива 2006/126, а именно подобряване на пътната безопасност.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-255/09: Иск, предявен на 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/29

         Иск, предявен на 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-255/09)
   2009/C 205/51
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и M. França)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като не е предвидила в декрет-закон № 177/92 от 13 август, определящ условията за възстановяване на направени в чужбина медицински разходи, нито в друг акт от вътрешното право възможност за възстановяване на направени в друга държава-членка медицински разходи за извънболнично лечение, освен в предвидените в Регламент (ЕИО) № 1408/71 случаи (1) или като е поставила възстановяването в случаите, когато то се допуска от посочения декрет-закон, в зависимост от предоставянето на предварително разрешение, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ЕО.

               —

               Да се осъди Португалска република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията счита, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ЕО съгласно тълкуването му в практиката на Съда.
   От посочената практика следва, че член 49 ЕО се прилага в случая на пациент, който получава медицински услуги срещу заплащане в държава-членка, различна от тази, в която пребивава.
   В Португалия декрет-закон № 177/92, определящ условията за възстановяване на направени в чужбина медицински разходи, не предвижда възстановяване на направените в друга държава-членка медицински разходи за извънболнично лечение, освен в предвидените в Регламент № 1408/71 случаи или, според предложеното от португалските власти тълкуване, поставя възстановяването на посочените разходи за извънболнично лечение в зависимост от предоставянето на предварително разрешение при ограничителни условия.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.


title: Дело C-12/12: Решение на Съда (пети състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Colloseum Holding AG/Levi Strauss & Co. (Марки — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 15, параграф 1 — Понятие за реално използване — Марка, използвана само като елемент на комбинирана марка или в съчетание с друга марка)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/6

         Решение на Съда (пети състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Colloseum Holding AG/Levi Strauss & Co.
   (Дело C-12/12) (1)

   (Марки - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 15, параграф 1 - Понятие за реално използване - Марка, използвана само като елемент на комбинирана марка или в съчетание с друга марка)
   2013/C 164/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Colloseum Holding AG

      Ответник: Levi Strauss & Co.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/1994 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Понятие за използване на марката — Възможност марка, която е част от комбинирана марка, да се счита за използвана поради използването на последната — Възможност дадена марка да се счита за използвана, когато е използвана единствено заедно с друга марка и двете марки са регистрирани както поотделно, така и заедно като комбинирана марка

      Диспозитив

   Условието за реално използване на марката по смисъла на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността може да е изпълнено, когато регистрирана марка, която е придобила отличителност в резултат от използването на друга, комбинирана марка, на която е един от елементите, е използвана единствено чрез тази друга, комбинирана марка или когато е използвана единствено заедно с друга марка и самото съчетание на тези две марки е регистрирано като марка.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело C-70/12 P: Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. от Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 30 ноември 2011 г. по дело T-208/06, Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH/Европейска комисия

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/8

         Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. от Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 30 ноември 2011 г. по дело T-208/06, Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-70/12 P)
   2012/C 165/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH (представители: F. Wijckmans, advocaat, M. Visser, avocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               като главно искане, да отмени решението на Общия съд в частта, в която постановява, че жалбоподателите са нарушили член 101 ДФЕС и поради това не отменя член 1 от решението по отношение на жалбоподателите,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на Общия съд в частта, в която, в рамките на своето правомощие за пълен съдебен контрол, той намалява само с 10 % началния размер на глобата и не отменя решението в частта, в която то включва в изчисляването на глобата увеличение с оглед на продължителността на нарушението,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на Общия съд доколкото то не отменя решението в частта, в която с него се ограничава до 25 % намаляването на основния размер поради различно третиране, и в рамките на своето правомощие за пълен съдебен контрол да определи по-висок процент, който правилно да отразява липсата на отговорност на жалбоподателите за частите от картела, отнасящи се до формовъчните съединения от ПММК и до санитарните артикули от ПММК, като така гарантира съответствието на това по-голямо намаление с общия принцип на пропорционалност,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в съответствие с член 69, параграф 2 от Процедурния правилник.

      Правни основания и основни доводи

   Quinn Barlo Ltd., Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH искат отмяната, в частта, посочена в жалбата им, на Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. по дело T-208/06, Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH/Европейска комисия. Решението на Общия съд се отнася до твърдян случай на картел, състоящ се от съвкупност от антиконкурентни споразумения и съгласувани практики в сектора на метакрилатите (Решение C(2006) 2098 окончателен на Комисията от 31 май 2006 година относно производство по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.645 — Метакрилати). В съдебното решение се констатира, че Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH са нарушили член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП, като са участвали в съвкупност от споразумения и съгласувани практики, които са се отнасяли до масивните плочи от полиметилметакрилат, и се приема, че тези дружества носят отговорност за участието си в картела от април 1998 г. до края на октомври 1998 г. и от 24 февруари 2000 г. до 21 август 2000 г.
   В подкрепа на жалбата си Quinn Barlo Ltd., Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH излагат три правни основания.
   В първото правно основание, представено като главно, се твърди, че Общият съд е приложил неправилно правото на Европейския съюз, като е установил нарушение на член 101 ДФЕС и/или е допуснал грешка при прилагане на член 2 от Регламент № 1/2003 (1). И Комисията и Общият съд са възприели правното становище, че надлежно е доказано нарушение на член 101 ДФЕС чрез правен способ за преценка, състоящ се от: i) доказателство за присъствието на жалбоподателите на четири срещи и ii) липсата на доказателство за публично разграничаване на жалбоподателите от съдържанието на тези срещи. По този начин Комисията и Общият съд са пренебрегнали обективните и безспорни съображения, съгласно които посоченият правен способ за преценка е бил неподходящ и във всеки случай недостатъчен, за да позволи да се установи, че жалбоподателите са нарушили член 101 ДФЕС. Следователно, като са се основавали на този способ, Комисията и Общият съд не са спазили член 2 от Регламент № 1/2003 и не са доказали надлежно наличието на нарушение на член 101 ДФЕС.
   Второто правно основание се разделя на две части. В първата част на второто правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не се е съобразил с общия принцип на презумпцията за невиновност, когато е коригирал оценката на Комисията за продължителността на твърдяното нарушение. Предвид общата презумпция за невиновност Общият съд не е можел да удължи продължителността на първия период на твърдяното участие след датата на втората среща. Във втората част на второто правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че решението на Общия съд да увеличи началния размер с 10 % в рамките на правомощието за пълен съдебен контрол представлява грешка при прилагане на правото, тъй като това решение не е съобразено с общите принципи за защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране. В контекста и на двете части на второто правно основание Общият съд е нарушил член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003.
   В третото правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е потвърдил намалението с 25 % спрямо началния размер и като не е предоставил допълнително намаление. По този начин Общият съд е нарушил член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003 и общия принцип на пропорционалност.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело F-41/12: Жалба, подадена на 21 март 2012 г. — ZZ/Парламент

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/38

         Жалба, подадена на 21 март 2012 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-41/12)
   2012/C 138/90
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. R. Adam и адв. P. Ketter)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на Европейския парламент да прекрати договора на жалбоподателя, сключен като договор за неопределено време на срочно нает служител, и искане за обезщетение

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Парламента от 20 юни 2011 г. за прекратяване на договора за неопределено време на срочно нает служител на жалбоподателя,

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени изричното решение на Европейския парламент за отхвърляне на административната жалба,

               —

               да се постанови преназначаване на жалбоподателя в рамките на Европейския парламент,

               —

               при условията на евентуалност и когато поради невъзможност да установи друго Общият съд прецени, че няма да бъде постановено възстановяване, съответно, че подобно възстановяване няма да бъде в интерес нито на жалбоподателя, нито на Европейския парламент, следва да се осъди Европейският парламент да заплати причинените имуществени вреди, оценени на 36 месечни работни заплати или друга сума в размер, който да се установи ex aequo et bono, както и причинените неимуществени вреди в размер на 15 000 EUR,

               —

               във всеки случай, да се осъди Парламентът да заплати сума в размер на 15 000 EUR за причинените неимуществени вреди,

               —

               да се признаят на жалбоподателя всякакви други права, правни способи, основания и средства за правна защита и по-специално това да поиска допълнително обезщетение за претърпените вреди, причинени от неправомерното поведение на Парламента, и да представи други доказателства или да поиска призоваването на свидетели в съдебното производство,

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски, включително разходите за адвокат, направени от жалбоподателя.


title: Дело T-353/08: Определение на Общия съд от 17 април 2013 г. — vwd Vereinigte Wirtschaftsdienste/Комисия

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/24

         Определение на Общия съд от 17 април 2013 г. — vwd Vereinigte Wirtschaftsdienste/Комисия
   (Дело T-353/08) (1)

   2013/C 164/41
   Език на производството: немски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело F-39/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — BQ/Сметна палата (Публична служба — Длъжностно лице — Атестационен доклад — Психически тормоз — Вреди и загуби — Допустимост — Срокове)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/23

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — BQ/Сметна палата
   (Дело F-39/12) (1)

   (Публична служба - Длъжностно лице - Атестационен доклад - Психически тормоз - Вреди и загуби - Допустимост - Срокове)
   2013/C 352/44
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BQ (Берелданж, Люксембург) (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Сметна палата на Европейския съюз (представители: T. Kennedy, B. Schäfer и I. Ní Riagáin Düro)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна на отказа на Европейската сметна палата по молбата на жалбоподателя да се установи, че противоправно са му причинени имуществени и неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Сметната палата на Европейския съюз да заплати на BQ сумата от 2 000 EUR.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 38.


title: Дело C-246/12 P: Решение на Съда (втори състав) от 28 февруари 2013 г. — Ellinika Nafpigeia AE/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Корабостроене — Решение, с което се обявяват помощите за несъвместими с общия пазар — Защита на съществените интереси на националната сигурност — Условия за конкуренция във вътрешния пазар)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/21

         Решение на Съда (втори състав) от 28 февруари 2013 г. — Ellinika Nafpigeia AE/Европейска комисия
   (Дело C-246/12 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Корабостроене - Решение, с което се обявяват помощите за несъвместими с общия пазар - Защита на съществените интереси на националната сигурност - Условия за конкуренция във вътрешния пазар)
   2013/C 114/31
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Ellinika Nafpigeia AE (представители: I. Drosos и V. Karagiannis, Δικηγόροι)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решението на Общия съд (седми състав) на 15 март 2012 г. по дело Ellinika Nafpigia/Комисия (T-391/08), с което се отхвърля жалба за частична отмяна на Решение C(2008) 3118 окончателен на Комисията от 2 юли 2008 година, с което се обявява за несъвместими с общия пазар помощите, приведени в действие от гръцките власти в полза на предприятието Ellinika Nafpigia AE (Hellenic Shipyards, „HSY“), в рамките на измененията в първоначалния инвестиционен план за преструктуриране на тази корабостроителница [държавна помощ C-16/2004, (ex NN29/2004, CP 71/2002 и CP 133/2005)]

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ellinika Nafpigeia AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 200, 07.07.2012 г.


title: Дело C-424/12: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Oradea (Румъния) на 18 септември 2012 г. — SC Fatorie SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/15

         Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Oradea (Румъния) на 18 септември 2012 г. — SC Fatorie SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor
   (Дело C-424/12)
   2012/C 379/25
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Oradea

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC Fatorie SRL

      Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допускат ли разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО (1) санкционирането на платец на данъка със загубване на правото на приспадане на ДДС, в хипотезата, в която:

                           i)

                           представената от платеца на данъка фактура за упражняване на правото му на приспадане е изготвена неправилно от трето лице, без да са били приложени мерките за опростяване;

                           ii)

                           платецът на данъка е заплатил посочения във фактурата ДДС?

               2.

               Допуска ли европейският принцип на правната сигурност административна практика на данъчните органи в Румъния, съгласно която:

                           i)

                           на първия етап с окончателно административно решение е признато правото на приспадане на ДДС;

                           ii)

                           впоследствие това решение се преразглежда и в тежест на платеца се определя задължение да внесе в държавния бюджет ДДС, за който е упражнено правото на приспадане, както и да заплати лихви и неустойки за забава?

               3.

               При условие че:

                           i)

                           платецът е заплатил ДДС, неправилно посочен във фактурата от трето лице;

                           ii)

                           данъчните органи не са взели каквито и да било активни мерки, за да разпоредят на третото лице да коригира неправилно изготвената фактура;

                           iii)

                           понастоящем, когато вследствие на обявяването на третото лице в несъстоятелност коригирането на фактурата е невъзможно, допуска ли принципът на данъчния неутралитет на ДДС платецът да бъде лишен от правото на приспадане на ДДС?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-185/11: Решение на Съда (осми състав) от 26 януари 2012 г. — Европейска комисия/Република Словения (Неизпълнение на задължения от държава членка — Пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховането — Директиви 73/239/ЕИО и 92/49/ЕИО — Неправилно и непълно транспониране)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/6

         Решение на Съда (осми състав) от 26 януари 2012 г. — Европейска комисия/Република Словения
   (Дело C-185/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховането - Директиви 73/239/ЕИО и 92/49/ЕИО - Неправилно и непълно транспониране)
   2012/C 73/09
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K.-Ph. Wojcik, M. Žebre и N. Yerrell)

      Ответник: Република Словения (представител: A. Vran)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 56 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз — Нарушение на член 8, параграф 3 от Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (ОВ L 228, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 14) и на членове 29 и 39 от Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане, ОВ L 228, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53)

      Диспозитив

               1.

               Като е транспонирала неправилно и непълно в националния правен ред Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане, изменена с Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 година, и Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане), изменена с Директива 2005/68, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 8, параграф 3 от Директива 73/239, както и по членове 29 и 39 от Директива 92/49.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия и Република Словения понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело C-112/13: Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — А/В и др. (Член 267 ДФЕС — Национална конституция — Производство за задължителен инцидентен контрол за конституционосъобразност — Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с националната конституция — Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Липса на местоживеене или на известно местопребиваване на ответника на територията на някоя държава членка — Пророгация на компетентност при явяване на ответника — Особен представител на отсъстващия ответник)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/10

         Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — А/В и др.
   (Дело C-112/13) (1)

   ((Член 267 ДФЕС - Национална конституция - Производство за задължителен инцидентен контрол за конституционосъобразност - Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с националната конституция - Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Липса на местоживеене или на известно местопребиваване на ответника на територията на някоя държава членка - Пророгация на компетентност при явяване на ответника - Особен представител на отсъстващия ответник))
   2014/C 409/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A

      Ответници: B, C, D, E, F, G, H

      Диспозитив

               1)

               Правото на Съюза, и по-специално член 267 ДФЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, съгласно която произнасящи се като въззивна или последна инстанция общи съдилища са длъжни, когато считат, че даден национален закон противоречи на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да сезират по време на производството Конституционния съд с цел отмяна на закона в неговата цялост, вместо само да се задоволят с това да не прилагат закона в конкретния случай, когато приоритетът на това производство може да попречи — както преди отправянето на такова искане за отмяна до националната юрисдикция, която упражнява контрол за конституционност на законите, така и евентуално след решението на тази юрисдикция по посоченото искане — тези общи съдилища да упражнят правото, съответно да изпълнят задължението си да сезират Съда с преюдициални въпроси. От друга страна, правото на Съюза, и по-специално член 267 ДФЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска такава национална правна уредба, когато посочените общи съдилища имат възможност

                           —

                           да сезират Съда с всеки преюдициален въпрос, който счетат за необходим, и във всеки момент от производството, който според тях е подходящ, включително след приключването на производство за инцидентен общ контрол на законите,

                           —

                           да приемат необходимите мерки, за да обезпечат временната съдебна защита на гарантираните от правния ред на Съюза права, и

                           —

                           след приключването на производството за посочения инцидентен контрол да оставят без приложение разглежданата национална законова разпоредба, ако считат, че тя противоречи на правото на Съюза.
                           Запитващата юрисдикция трябва да провери дали разглежданата по главното производство национална правна уредба може да се тълкува съобразно тези изисквания на правото на Съюза.

               2)

               Член 24 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че когато съгласно националната правна уредба по отношение на ответник, на когото не е връчена искова молба или жалба за образуване на производство поради липса на известно местопребиваване, национален съд назначи особен представител на отсъстващия ответник, явяването на особения представител на отсъстващия ответник не е равностойно на явяването пред съд на ответника по смисъла на член 24 от посочения регламент, с който се установява международната компетентност на този съд.

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело C-221/08: Иск, предявен на 22 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/23

         Иск, предявен на 22 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-221/08)
   (2008/C 209/34)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal, W. Mölls)

      Ответник: Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че като е наложила минимални и максимални цени за продажба на дребно на цигарите, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 9, параграф 1 от Директива 95/59/EО (1) на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия,

               —

               да се приеме за установено, че като не е предала необходимите сведения относно приложимото ирландско законодателство, за да даде възможност на Комисията да изпълни задължението си да следи за съответствието му с Директива 95/59, Ирландия не е изпълнила задължението си по член 10 ЕО,

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   По силата на Правилниците относно тютюневите изделия от 1986 година (Контрол на рекламата, спонсорството и търговските промоции) (№ 2) и сключените за прилагането на тези правилници споразумения с производителите и вносителите на тютюневи изделия, Ирландия налага минимална цена на цигарите, чието ниво не трябва да бъде по-ниско с повече от 3 % от средната претеглена стойност на цигарите от съответния вид. Освен това, тъй като производителите и вносителите не могат да определят цени по високи с повече от 3 % от средната претеглена стойност, Ирландия налага също и максимална цена на цигарите. Такава система противоречи на член 9, параграф 1 от Директива 95/59, според който производителите на тютюневи изделия „имат правото свободно да определят максималната цена на дребно за всеки техен продукт“.
   Съгласно член 10 ЕО, държавите-членки са длъжни да улесняват задачите на Комисията, по-специално като предоставят изискваната информация в хода на процедурата за установяване на неизпълнение на задължения от държава-членка. Комисията твърди, че като не е доставило каквато и да е информация относно приложимото ирландско законодателство, независимо от неколкократните искания на Комисията, Ирландия не е изпълнила задълженията, по член 10 ЕО.

      (1)  OВ L 291, стp. 40, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 5.


title: Дело F-117/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 декември 2012 г. — AD/Комисия (Публична служба — Просрочие — Явна недопустимост)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/32

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 декември 2012 г. — AD/Комисия
   (Дело F-117/12)
   (Публична служба - Просрочие - Явна недопустимост)
   2013/C 46/66
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AD (Брюксел, Белгия) (представител: адв. É. Boigelot)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението да не се предостави дипломатически статут на партньора на жалбоподателя и на решението да не се поемат определени пътни разноски на този партньор и искане за обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля исканията като явно недопустими.

               2.

               AD понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-677/15: Определение на Общия съд от 19 юли 2016 г. — Panzeri/Парламент и Комисия (Жалба за отмяна — Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент — Надбавки за парламентарни сътрудници — Събиране на недължимо платените суми — Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство — Липса на основание за произнасяне — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/47

         Определение на Общия съд от 19 юли 2016 г. — Panzeri/Парламент и Комисия
   (Дело T-677/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Събиране на недължимо платените суми - Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство - Липса на основание за произнасяне - Подготвителен акт - Недопустимост))
   (2016/C 335/62)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Италия) (представител: C. Cerami, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент и Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и D. Nardi)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на писмото на директора на Дирекция Б „Финансови права и социални права на членовете на ЕП“ от Генерална дирекция по финансите на Европейския парламент от 21 септември 2015 г. за връщане от жалбоподателя на сума в размер от 83 764,34 евро и с което му се изпраща приложеното към него дебитно известие от 18 септември 2015 г., и от друга страна, на писмото на генералния секретар на Парламента от 27 юли 2012 г., с което той уведомява жалбоподателя за заключенията от разследване, отнасящо се до използването на неговите надбавки за парламентарни сътрудници

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата в частта й, насочена срещу писмото на директора на Дирекция Б „Финансови права и социални права на членовете на ЕП“ в Генерална дирекция по финансите на Европейския парламент от 21 септември 2015 г. И срещу дебитно известие № 2015-1320 от 18 септември 2015 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част като недопустима.

               3)

               Осъжда г-н Pier Antonio Panzeri да понесе, наред със собствените си съдебни разноски, и направените от Европейската комисия съдебни разноски.

               4)

               Парламентът понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-26/09: Определение на председателя на трети състав на Съда от 5 март 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal, Обединеното кралство) — The Motor Insurers' Bureau/Helphire (UK) Limited, Angel Assistance Limited

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/22

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 5 март 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal, Обединеното кралство) — The Motor Insurers' Bureau/Helphire (UK) Limited, Angel Assistance Limited
   (Дело C-26/09) (1)

   2010/C 148/36

      Език на производството: английски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-509/13: Определение на Общия съд от 1 октомври 2014 г . — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — IIC (NORTHWOOD)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/65

         Определение на Общия съд от 1 октомври 2014 г. — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — IIC (NORTHWOOD)
   (Дело T-509/13) (1)

   2014/C 409/86
   Език на производството: немски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело Т-458/08: Решение на Общия съд от 8 септември 2010 г. — Wilfer/СХВП (Изображение на глава на китара) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността представляваща глава на китара в сребрист, сив и кафяв цвят — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Служебна проверка на фактите — Член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009) — Задължение за мотивиране — Член 73, изречение първо от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75, изречение първо от Регламент № 207/2009) — Равно третиране)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/35

      Решение на Общия съд от 8 септември 2010 г. — Wilfer/СХВП (Изображение на глава на китара)
      (Дело Т-458/08) (1)

      (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността представляваща глава на китара в сребрист, сив и кафяв цвят - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Служебна проверка на фактите - Член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009) - Задължение за мотивиране - Член 73, изречение първо от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75, изречение първо от Регламент № 207/2009) - Равно третиране)
      (2010/C 288/67)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Hans-Peter Wilfer (Markeneukirchen, Германия) (представител: адв. A. Kockläuner, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 юли 2008 г. (преписка R 78/2007-4) относно регистрацията на фигуративния знак, представляващ глава на китара в сребрист, сив и кафяв цвят като марка на Общността

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Hans-Peter Wilfer да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 6, 10.1.2008 г.


title: Дело T-41/02: Определение на Първоинстанционния съд от 8 февруари 2007 г. — MCC/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/53

         Определение на Първоинстанционния съд от 8 февруари 2007 г. — MCC/Комисия
   (Дело T-41/02) (1)

   (2007/C 82/112)

      Език на производството: италиански

   Председателят на четвърти разширен състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 109, 4.5.2002 г.


title: Дело C-51/09 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 24 юни 2010 г. — Barbara Becker/Harman International Industries Inc., Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Словна марка „Barbara Becker“ — Възражение на притежателя на словните марки на Общността „BECKER“ и „BECKER ONLINE PRO“ — Преценка на вероятността от объркване — Преценка на сходството на знаците в концептуален план)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 24 юни 2010 г. — Barbara Becker/Harman International Industries Inc., Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-51/09 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Словна марка „Barbara Becker“ - Възражение на притежателя на словните марки на Общността „BECKER“ и „BECKER ONLINE PRO“ - Преценка на вероятността от объркване - Преценка на сходството на знаците в концептуален план)
   2010/C 221/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Barbara Becker (представител: P. Baronikians, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Harman International Industries Inc.(представител: M. Vanhegan, barrister), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав) от 2 декември 2008 г. по дело Harman International Industries/СХВП — Becker (Barbara Becker) (T-212/07), с което Първоинстанционният съд отменя Решение R 502/2006-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 7 март 2007 г. за отмяна на решението на отдела по споровете, с което се отказва регистрацията на словната марка „Barbara Becker“ за стоки от клас 9 в рамките на възражението, направено от Harman International Industries, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд от 2 декември 2008 г. по дело Harman International Industries/СХВП — Becker (Barbara Becker) (T-212/07).

               2.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

               3.

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело C-574/12: Решение на Съда (пети състав) от 19 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) — Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)/Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Директива 2004/18/ЕО — Възлагане на обществена поръчка без покана за представяне на оферти (т.нар. „in house“ възлагане) — Изпълнител, който е отделен правен субект от възлагащия орган — Център за предоставяне на болниците на услуги по съдействие и подпомагане — Сдружение с нестопанска цел за общественополезна дейност — Възлагащи органи, които представляват мнозинство от членовете — Частноправни образувания, благотворителни организации с нестопанска цел, които представляват малцинство от членовете — Дейност в полза на членовете, представляваща поне 80 % от годишния оборот)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/8

         Решение на Съда (пети състав) от 19 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) — Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)/Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda
   (Дело C-574/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Директива 2004/18/ЕО - Възлагане на обществена поръчка без покана за представяне на оферти (т.нар. „in house“ възлагане) - Изпълнител, който е отделен правен субект от възлагащия орган - Център за предоставяне на болниците на услуги по съдействие и подпомагане - Сдружение с нестопанска цел за общественополезна дейност - Възлагащи органи, които представляват мнозинство от членовете - Частноправни образувания, благотворителни организации с нестопанска цел, които представляват малцинство от членовете - Дейност в полза на членовете, представляваща поне 80 % от годишния оборот))
   2014/C 282/10
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)

      Ответник: Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda

      Диспозитив

   Когато образуванието, изпълнител на обществена поръчка, е сдружение с нестопанска цел за общественополезна дейност, в което към момента на възлагане на поръчката членуват не само образувания от публичния сектор, но и частни организации за социална солидарност, осъществяващи дейност с нестопанска цел, не е изпълнено изведеното в практиката на Съда условие за „аналогичен контрол“, който следва да е налице, за да може възлагането на обществена поръчка да се счита за „in house“ сделка, поради което се прилага Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело C-46/17: Преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Bremen (Германия), постъпило на 30 януари 2017 г. — Hubertus John/Freie Hansestadt Bremen

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/19

         Преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Bremen (Германия), постъпило на 30 януари 2017 г. — Hubertus John/Freie Hansestadt Bremen
   (Дело C-46/17)
   (2017/C 144/25)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgericht Bremen

      Страни в главното производство

      Ищец: Hubertus John

      Ответник: Freie Hansestadt Bremen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли клауза 5, параграф 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа в приложението към Директива 1999/70/ЕО (1) на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която дава възможност на страните по трудов договор — със споразумение, сключено по време на действието на този договор — без други условия и ограничение във времето да отлагат, включително многократно, уговореното прекратяване на трудовото правоотношение при навършване на обичайната възраст за пенсиониране, единствено на основание, че с навършване на обичайната възраст за пенсиониране работникът има право на пенсия за осигурителен стаж и възраст?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Несъвместимостта на посочената във въпрос 1 национална правна уредба с клауза 5, параграф 1 от Рамковото споразумение налице ли е и при първото отлагане на прекратяването?

               3)

               Трябва ли член 1, член 2, параграф 1 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО (2) на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите и/или общите принципи на общностното право да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която дава възможност на страните по трудов договор — със споразумение, сключено по време на действието на този договор — без други условия и ограничение във времето да отлагат, включително многократно, уговореното прекратяване на трудовото правоотношение при навършване на обичайната възраст за пенсиониране, единствено на основание, че с навършване на обичайната възраст за пенсиониране работникът има право на пенсия за осигурителен стаж и възраст?

      (1)  ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.

      (2)  ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело T-293/06: Определение на Първоинстанционния съд от 18 септември 2008 г. — NBC Fourth Realty/СХВП — Regalado Pareja и Pedrol (PK MAX)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/63

         Определение на Първоинстанционния съд от 18 септември 2008 г. — NBC Fourth Realty/СХВП — Regalado Pareja и Pedrol (PK MAX)
   (Дело T-293/06) (1)

   (2008/C 301/118)

      Език на производството: испански

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело T-275/06: Определение на Първоинстанционния съд от 4 ноември 2008 г. — Omya/Комисия

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 4 ноември 2008 г. — Omya/Комисия
   (Дело T-275/06) (1)

   (2008/C 327/75)

      Език на производството: английски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело T-805/14: Определение на Общия съд от 25 май 2016 г. — Stagecoach Group/EUIPO (MEGABUS.COM) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MEGABUS.COM“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 — Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание жалба)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/39

         Определение на Общия съд от 25 май 2016 г. — Stagecoach Group/EUIPO (MEGABUS.COM)
   (Дело T-805/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MEGABUS.COM“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 - Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 - Член 75 от Регламент № 207/2009 - Явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание жалба))
   (2016/C 260/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stagecoach Group plc (Perth, Обединено кралство) (представител: G. Jacobs, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 октомври 2014 г. (преписка R 1894/2013-4) относно заявка за регистрация на словния знак „MEGABUS.COM“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като частично явно недопустима и частично явно лишена от всякакво правно основание.

               2)

               Осъжда Stagecoach Group plc да понесе съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело T-68/11: Жалба, подадена на 25 януари 2011 г. — Kastenholz/СХВП — qwatchme (Циферблат на часовник)

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/15

         Жалба, подадена на 25 януари 2011 г. — Kastenholz/СХВП — qwatchme (Циферблат на часовник)
   (Дело T-68/11)
   2011/C 113/30
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Erich Kastenholz (Troisdorf, Германия) (представител: L. Acker, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: qwatchme A/S (Vejle East, Дания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 ноември 2010 г. по преписка R 1086/2009-3;

               —

               Да се върне преписката на отдела по заличаване за да разгледа закрилата на авторското право, на която се позовава жалбоподателят, и която не е била анализирана надлежно от посочения отдел;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Промишлен дизайн № 602636-0003, изобразяващ циферблат на часовник.

      Притежател на промишления дизайн на Общността: qwatchme A/S.

      Страна, която иска обявяване на недействителността: Жалбоподателят.

      Основания за подаване на искането за недействителност: Нарушение на член 25, параграф 1, буква б), във връзка с член 4, както и на член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 (1), тъй като промишленият дизайн не е нов и е налице нарушение на авторското право на художествено произведение на Paul Heimbach.

      Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 25, параграф 1, буква б) във връзка с членове 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 6/2002, тъй като в своето решение апелативният състав не е провел разумно разграничение между признака „новост“ и признака „оригиналност“, както и нарушение на член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002, тъй като нито апелативният състав, нито отдела по заличаването на СХВП са проверили надлежно дали промишленият дизайн на Общността представлява неразрешено използване на произведение, което е защитено съгласно германското авторско право.

      (1)  Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70).


title: Дело C-70/15: Решение на Съда (втори състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Полша) — Emmanuel Lebek/Janusz Domino (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 34, точка 2 — Неявяване на ответник — Признаване и изпълнение на съдебни решения — Основания за отказ — Невръчване на документа за образуване на производството в достатъчен срок на неявил се ответник — Понятие за оспорване — Искане за възстановяване на срока — Регламент (ЕО) № 1393/2007 — Член 19, параграф 4 — Връчване на съдебни и извънсъдебни документи — Срок, в който искането за възстановяване на срока е допустимо)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/12

         Решение на Съда (втори състав) от 7 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Полша) — Emmanuel Lebek/Janusz Domino
   (Дело C-70/15) (1)

   ((Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 34, точка 2 - Неявяване на ответник - Признаване и изпълнение на съдебни решения - Основания за отказ - Невръчване на документа за образуване на производството в достатъчен срок на неявил се ответник - Понятие за оспорване - Искане за възстановяване на срока - Регламент (ЕО) № 1393/2007 - Член 19, параграф 4 - Връчване на съдебни и извънсъдебни документи - Срок, в който искането за възстановяване на срока е допустимо))
   (2016/C 335/15)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Emmanuel Lebek

      Ответник: Janusz Domino

      Диспозитив

               1)

               Понятието „оспорване“, съдържащо се в член 34, точка 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, трябва да се тълкува в смисъл, че включва и молбата за възстановяване на срок, когато е изтекъл срокът за редовно обжалване.

               2)

               Член 19, параграф 4, последна алинея от Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета, трябва да се тълкува в смисъл, че изключва прилагането на националноправните разпоредби, съдържащи уредбата във връзка с молбите за възстановяване на срок, когато срокът за допустимост на подаването на такива молби, определен в съобщението на държава членка, посочено в тази разпоредба, е изтекъл.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2015 г.


title: Дело T-63/07: Решение на Общия съд от 17 март 2010 г. — Mäurer + Wirtz/СХВП — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността tosca de FEDEOLIVA — По-ранна словна марка на Общността и по-ранни национални словни марки TOSCA — Относителни основания за отказ — Невземане предвид на довод — Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/40

         Решение на Общия съд от 17 март 2010 г. — Mäurer + Wirtz/СХВП — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA)
   (Дело T-63/07) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „tosca de FEDEOLIVA“ - По-ранна словна марка на Общността и по-ранни национални словни марки „TOSCA“ - Относителни основания за отказ - Невземане предвид на довод - Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 113/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Германия) (представител: D. Eickemeier, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE (Jaén, Испания)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 декември 2006 г. (преписка R 761/2006-2) във връзка с производство по възражение между Mülhens GmbH & Co. KG и Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 декември 2006 г. (преписка R 761/2006-2), доколкото с него се отхвърля възражението, направено на основание член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността).

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG и Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-377/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Bruxelles — Белгия) — Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch (синдик на Agenor SA)/Европейска общност (Член 235 ЕО и член 288, втора алинея ЕО — Компетентност на Съда да разгледа иск за извъндоговорна отговорност, предявен срещу Европейската общност — Иск за покриване на пасивите по смисъла на член 530, параграф 1 от белгийския Кодекс за дружествата — Иск, предявен от синдика на акционерно дружество срещу Европейската общност — Компетентност на националните юрисдикции да разгледат подобен иск)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/13

         Решение на Съда (трети състав) от 29 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal de commerce de Bruxelles — Белгия) — Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch (синдик на Agenor SA)/Европейска общност
   (Дело C-377/09) (1)

   (Член 235 ЕО и член 288, втора алинея ЕО - Компетентност на Съда да разгледа иск за извъндоговорна отговорност, предявен срещу Европейската общност - Иск за покриване на пасивите по смисъла на член 530, параграф 1 от белгийския Кодекс за дружествата - Иск, предявен от синдика на акционерно дружество срещу Европейската общност - Компетентност на националните юрисдикции да разгледат подобен иск)
   2010/C 246/20
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Ищец: Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch (синдик на Agenor SA)

      Ответник: Европейска общност

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal de commerce de Bruxelles — Тълкуване на член 288, алинея 2 от Договора ЕО — Иск за отговорност, предявен от синдик срещу Европейската общност за твърдяно тежко и сериозно нарушение, допуснато от нея при фактическото управление на търговско дружество, допринесло за несъстоятелността на посоченото дружество — Компетентност на Съда да разгледа иск за извъндоговорна отговорност, основаваща се на прилагането на национални разпоредби, уреждащи производството по несъстоятелност

      Диспозитив

   Съгласно член 235 ЕО във връзка с член 288, втора алинея ЕО националните юрисдикции не са компетентни да разглеждат предявен срещу Европейската общност иск за извъндоговорна отговорност, дори той да се основава на национална правна уредба, установяваща особен правен режим, различен от общия режим на гражданска отговорност в съответната държава членка.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело T-118/15: Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Словения/Комисия

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/41

         Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Словения/Комисия
   (Дело T-118/15)
   (2015/C 146/55)
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподател: Република Словения (представител: L. Bembič, državni pravobranilec (държавен процесуален агент)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2014/950/ЕС на Комисията от 19 декември 2014 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2014) 10135) (ОВ L 369, 24.12.2014 г., стр. 71), в частта му, отнасяща се до Република Словения, по-специално що се отнася до финансовата корекция от 8 7 00  815,25 EUR, приета вследствие нередност относно 2009 финансова година във връзка с мярката Фонд за преструктуриране на захарната промишленост,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство.

         При условията на евентуалност, в случай че Общият съд не уважи горепосоченото искане на Република Словения, последната моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2014/950/ЕС на Комисията от 19 декември 2014 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (нотифицирано под номер C(2014) 10135) (ОВ L 369, 24.12.2014 г., стр. 71), в частта му, отнасяща се до Република Словения, по-специално що се отнася до финансовата корекция от 8 7 00  815,25 EUR, приета вследствие нередност относно 2009 финансова година във връзка с мярката Фонд за преструктуриране на захарната промишленост, за сумата, превишаваща 4 3 50  407,62 EUR,

               —

               да постанови, че всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: неправилно прилагане на ДЕФС или на правна норма, свързана с неговото прилагане, явна грешка в преценката, липса на мотиви на решението и нарушение на принципа на състезателност
               В това отношение, според жалбоподателя е неправилна констатацията на Комисията, че силозите са неразделна част от производствените съоръжения и че поради това жалбоподателят е трябвало да ги разруши въз основа на общия план за преструктуриране.

               2.

               Второ основание: нарушение на принципите на законосъобразност, на лоялно сътрудничество, на защита на оправданите правни очаквания и на принципа patere legem quam ipse fecisti

               В това отношение жалбоподателят твърди, че ако Комисията бе отговорила преди 8 август 2008 г. — датата, на която жалбоподателят одобрява изменение на плана за преструктуриране във връзка със запазването на силозите — на писмения му въпрос относно запазването на определени постройки, ако посочената институция бе изменила и допълнила Регламент (ЕО) № 968/2006 (1), ако след получаването на известието относно изменението на плана за преструктуриране бе информирала жалбоподателя за твърдяната нередност относно запазването на силозите или ако бе информирала писмено всички държави членки за тълкуването, което следва да получат неясните разпоредби на въпросната правна уредба, не би се стигнало до спорната финансова корекция и до делото относно обжалваното решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ L 176, стр. 32; Специално издание на български, език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 52).


title: Дело C-165/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Vestre Landsret (Дания) на 27 март 2007 г. — Skatteministeriet/Ecco Sko A/S

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/8

         Искане за преюдициално заключение, направено от Vestre Landsret (Дания) на 27 март 2007 г. — Skatteministeriet/Ecco Sko A/S
   (Дело C-165/07)
   (2007/C 129/12)
   Език на производството: датски
   Препращаща юрисдикция
   Vestre Landsret
   Страни в главното производство

      Ищец: Skatteministeriet

      Ответник: Ecco Sko A/S
   Преюдициални въпроси

               1)

               Приложение I от Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), както е изменен от Регламент (ЕО) № 2263/2000 на Комисията от 13 октомври 2000 година (2), трябва ли да се тълкува в смисъл, че обувките, като тези посочени по делото в главното производство, трябва да бъдат класирани като обувки с горна част от естествена кожа по смисъла на позиция 6403 КН или като обувки с горна част от текстилни материали по смисъла на позиция 6404 КН?

               2)

               Допълнителната забележка 1 от глава 64 на Комбинираната номенклатура, внесена с Регламент № 3800/92 на Комисията от 23 декември 1992 година, изменящ Регламент № 2658/87 на Съвета (3), съвместима ли е със забележка 4, буква а) от глава 64 на Комбинираната номенклатура?

      (1)  ОВ L 256, стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕО) № 2263/2000 на Комисията от 13 октомври 2000 година, изменящ Приложение I от Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 264, стр. 1). Поправка публикувана в ОВ L 276 от 28 октомври 2000 г., стр. 92.

      (3)  ОВ L 384, стр. 8.


title: Дело F-132/14: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 октомври 2015 г. — CH/Парламент (Публична служба — Акредитирани парламентарни сътрудници — Член 266 ДФЕС — Мерки за изпълнение на отменително решение на Съда на публичната служба — Отмяна на решение за уволнение — Отмяна на решение за отхвърляне на искане за съдействие, отправено на основание на член 24 от Правилника — Обхват на задължението за оказване на съдействие при наличие на косвено доказателство за тормоз — Задължение на органа, оправомощен да сключва договори, да проведе административно разследване — Възможност за длъжностното лице или служителя да започне производство пред национален съд — Консултативен комитет по проблемите на тормоза и неговото предотвратяване на работното място, разглеждащ жалби на акредитирани парламентарни сътрудници срещу членове на Парламента — Роля и правомощия — Имуществени и неимуществени вреди)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/64

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 октомври 2015 г. — CH/Парламент
   (Дело F-132/14) (1)

   ((Публична служба - Акредитирани парламентарни сътрудници - Член 266 ДФЕС - Мерки за изпълнение на отменително решение на Съда на публичната служба - Отмяна на решение за уволнение - Отмяна на решение за отхвърляне на искане за съдействие, отправено на основание на член 24 от Правилника - Обхват на задължението за оказване на съдействие при наличие на косвено доказателство за тормоз - Задължение на органа, оправомощен да сключва договори, да проведе административно разследване - Възможност за длъжностното лице или служителя да започне производство пред национален съд - Консултативен комитет по проблемите на тормоза и неговото предотвратяване на работното място, разглеждащ жалби на акредитирани парламентарни сътрудници срещу членове на Парламента - Роля и правомощия - Имуществени и неимуществени вреди))
   (2015/C 381/90)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CH (представители: L. Levi, C. Bernard-Glanz и A. Tymen, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: E. Танева и M. Dean)

      Предмет

   Искане на жалбоподателката за отмяна на решенията, приети от Европейския парламент в изпълнение на решение на Съда на публичната служба от 12 декември 2013 г., F-129/12, CH/Парламент, с които се отказва образуването на административно разследване по жалбата на жалбоподателката за тормоз, отказва се плащане на жалбоподателката на допълнително финансово обезщетение и на всички надбавки, свързани с наличието на нейния договор за акредитиран парламентарен сътрудник, чието прекратяване Съдът на публичната служба отменя в своето предходно решение, и искане за обезщетение за имуществените и неимуществени вреди, които тя твърди, че е претърпяла

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Европейския парламент от 2 април 2014 г., потвърдено с решението от 4 август 2014 г. за отхвърляне на подадената по административен ред жалба, тъй като в нарушение на член 266 ДФЕС Европейският парламент е отказал да плати на CH допълнителна сума от 5  686 EUR в изпълнение на решението от 12 декември 2013 г., CH/Парламент (F-129/12, EU:F:2013:203).

               2)

               Отменя решението на Европейския парламент от 3 март 2014 г., потвърдено с решението от 4 август 2014 г. за отхвърляне на подадената по административен ред жалба, тъй като след отмяната с решение от 12 декември 2013 г., CH/Парламент (F-129/12, EU:F:2013:203) на решението на Европейския парламент от 15 март 2012 г. за отхвърляне на искането за съдействие на CH от 22 декември 2011 г. Европейският парламент не е решил да образува административно разследване относно твърденията за психически тормоз и по този начин е нарушил член 266 ДФЕС.

               3)

               Отхвърля исканията за отмяна в останалата им част.

               4)

               Осъжда Европейския парламент да изплати на СН сумата от 5  686 EUR, както и, считано от 1 юли 2014 г. — датата на прекратяване на договора на CH, мораторни лихви по определения от Европейската централна банка процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта.

               5)

               Осъжда Европейския парламент да изплати на СН сумата от 25  000 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди, както и, считано от 1 август 2014 г., мораторни лихви по определения от Европейската централна банка процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта.

               6)

               Отхвърля исканията за обезщетение в останалата им част.

               7)

               Осъжда Европейския парламент да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на СН.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г., стр. 52.


title: Дело T-363/07: Иск, предявен на 14 септември 2007 г. — Hamdi/Съвет

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/66

         Иск, предявен на 14 септември 2007 г. — Hamdi/Съвет
   (Дело T-363/07)
   (2007/C 269/120)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Ahmed Hamdi (Амстердам, Нидерландия) [представител: J. Pauw, advocaat]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               Да се обяви за неприложим Регламент (ЕО) № 2580/2001 и/или да се отмени Решение 2007/445, доколкото тези актове се прилагат към ищеца,

               —

               да се осъди Съветът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си ищецът твърди по-специално, че Регламент (ЕО) №2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 344, стр. 70) не се прилага по отношение на него, доколкото не е налице връзка между него и вътрешната политика и политиката на сигурност.
   На второ място ищецът твърди, че Регламент № 2580/2001 не се прилага по отношение на него, тъй като той не извършва, нито възнамерява да извършва терористични деяния, не участва в такива и не улеснява извършването им.
   В заключение, ищецът твърди, че оспорваното решение накърнява принципа на пропорционалност, е незадоволително мотивирано и нарушава неговите основни права, по-специално правото на необезпокоявано ползване на собствеността и правото на зачитане на личния живот.


title: Дело T-343/06: Иск, предявен на 1 декември 2006 г. — Shell Petroleum и други/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/15

         Иск, предявен на 1 декември 2006 г. — Shell Petroleum и други/Комисия
   (Дело T-343/06)
   (2007/C 20/22)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Shell Petroleum NV (Хага, Нидерландия), The Shell Transport and Trading Company Ltd (Лондон, Обединеното кралство), Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (Capelle aan den IJssel, Нидерландия) [представители: O.W. Brouwer, W. Knibbeler, S. Verschuur, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците
   Shell Petroleum NV и The Shell Transport and Trading Company Ltd искат от Първоинстанционния съд:

               —

               да отмени изцяло Решение на Комисията от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (дело COMP/F/38.456 — Битум — Нидерландия, наричано по-долу „решението“), доколкото същото е адресирано до Shell Petroleum NV и The Shell Transport and Trading Company Ltd; или субсидиарно

               —

               да отмени частично решението, доколкото същото приема, че Shell Petroleum NV и The Shell Transport and Trading Company Ltd са нарушили член 81 ЕО в периода между 1 април 1994 г. и 19 февруари 1996 г. и да намали наложената им глоба; и

               —

               във всеки случай, да намали наложената с решението глоба на Shell Petroleum NV и The Shell Transport and Trading Company Ltd;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разходите, извършени от Shell Petroleum NV и The Shell Transport and Trading Company Ltd във връзка с плащането на целия размер или част от размера на глобата или за учредяване на банкова гаранция;

               —

               да бъдат извършени всички други действия, които Първоинстанционният съд намери за необходими.

         Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV иска от Първоинстанционния съд:

               —

               да отмени частично решението, доколкото същото установява, че Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV е нарушило член 81 ЕО в периода между 1 април 1994 г. и 19 февруари 1996 г. и да намали наложената му с решението глоба и

               —

               във всеки случай, да намали наложената с решението глоба на Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разходите, извършени от Shell Verkoopmaatschappij BV във връзка с плащането на целия размер или част от размера на глобата или за учредяване на банкова гаранция;

               —

               да бъдат извършени всички други действия, които Първоинстанционният съд намери за необходими.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците твърдят, че следните елементи на решението се основават на грешки при прилагане на правото и на грешки в преценката:

               а)

               твърдението, че Shell Verkoopmaatschappij BV е инициатор и водещ участник в картела;

               б)

               твърдението, че The Shell Transport and Trading Company Ltd и Shell Petroleum NV носят отговорност за нарушението;

               в)

               увеличаването на глобата поради повторност на нарушението;

               г)

               изчислението на началния размер за Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV;

               д)

               продължителността на нарушението.


title: Дело F-5/07: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2008 г. — Nijs/Сметна палата (Публична служба — Длъжностни лица — Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд — Резюме на правните основания в жалбата — Срок за обжалване — Ново фактическо обстоятелство — Явна недопустимост)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/72

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2008 г. — Nijs/Сметна палата
   (Дело F-5/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд - Резюме на правните основания в жалбата - Срок за обжалване - Ново фактическо обстоятелство - Явна недопустимост)
   (2008/C 209/131)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Ответник: Сметна палата на Европейските общности (представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier, G. Corstens и J. Vermer, agents)
   Предмет
   Отмяна на решението на органа по назначаването да не бъде повишен жалбоподателят в степен A*11 в рамките на процедурата по повишаване за 2006 г. — Отмяна на поредица от решения относно кариерата на жалбоподателя и на други длъжностни лица на Сметната палата — Отмяна на резултата от изборите от 2006 г. на Комитета по персонала на последната — Искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска частично като явно недопустим и частично — като явно неоснователен.

               2)

               Осъжда г-н Nijs да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г., стp. 44.


title: Дело F-49/10: Жалба, подадена на 24 юни 2010 г. — De Nicola/ЕИБ

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/61

         Жалба, подадена на 24 юни 2010 г. — De Nicola/ЕИБ
   (Дело F-49/10)
   ()
   2010/C 221/98
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avvocato)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението, съобщено на жалбоподателя на 11 май 2010 г., в частта, в която възпрепятства опита за уреждане на спора по взаимно съгласие като отхвърля мълчаливо искането за възстановяване на медицински разходи, свързани с лазерна терапия, и осъждане на ответника да заплати на жалбоподателя сумата от 3 000 EUR, заедно с лихвите и вредите от ревалоризацията на паричната единица на признатите суми.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, съобщено с електронно писмо от 11 май 2010 г.,

               —

               да се осъди ЕИБ да възстанови на жалбоподателя сумата от 3 000 EUR, платена за осъществена през 2007 г. лазерна терапия, освен поправянето на вредите от обезценяването на паричната единица и лихвите върху признатите суми,

               —

               да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-630/13 P: Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. от Issam Anbouba срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2013 г. по дело T-592/11, Anbouba/Съвет

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/21

         Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. от Issam Anbouba срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2013 г. по дело T-592/11, Anbouba/Съвет
   (Дело C-630/13 P)
   2014/C 45/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Issam Anbouba (представители: J.-M. Salva и M.-A. Bastin, avocats)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (шести състав) от 13 септември 2013 г. по дело T-592/11, Issam Anbouba/Съвет на Европейския съюз,

               —

               да се приеме за установено и да се постанови, че решението за вписване на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, по отношение на които са наложени икономическите санкции, е незаконосъобразно,

               —

               да се отменят решенията и регламентите, оспорени по дело T-592/11,

               —

               да бъде осъден Съветът да заплати съдебните разноски за двете инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят сочи две основания в подкрепа на жалбата си.
   На първо място жалбоподателят смята, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че тъй като не могъл да докаже подкрепата на жалбоподателя за режима в Сирия, Съветът правилно приложил презумпция за подкрепа от страна на ръководителите на основните сирийски предприятия за сирийския режим. Първата част от основанието е изведена от липсата на правна основа за такава презумпция. Наистина, изключително тежкият и строг характер на ограничителните мерки не позволявал те да се прилагат въз основа на презумпция, чието използване не било законосъобразно предвидено в нито един административен акт. Втората част на основанието е изведена от непропорционалността на тази презумпция спрямо преследваната цел, по-конкретно поради нейния изключително общ характер. Третата част от основанието е изведена от необоримостта на тази презумпция. На практика не било възможно отрицателното доказване на липсата на подкрепа за режима, а представянето на положително доказателство за противопоставяне на режима не могло разумно да се счита за единствения начин да се установи липсата на връзка с този режим.
   На второ място жалбоподателят упреква Общия съд за това, че се е произнесъл без Съветът да е представил доказателства. В първата част от второто основание жалбоподателят твърди, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, от една страна, като не упражнил нормален контрол по отношение на оспорените решения, и от друга страна, като се произнесъл без Съветът да му е представил доказателство. Във втората част от второто основание жалбоподателят упреква Общия съд за това, че в обжалваното решение не е санкционирал явно нарушение на принципа на състезателност и на правото на защита на жалбоподателя. Общият съд не задължил Съвета да представи доказателства или мотиви, с които да обоснове, че посочените доказателства не следва да бъдат огласени и приел, че Съветът може да основе решението си на презумпция, която обаче той не могъл да използва законосъобразно.


title: Дело C-319/05: Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Иск за установяване на неизпълнение на задължения — Член 28 ЕО и член 30 ЕО — Директива 2001/83/ЕО — Препарат от чесън под формата на капсули — Препарат, търгуван законосъобразно в някои държави-членки като хранителна добавка — Препарат, класифициран като лекарствен продукт в държавата-членка по вноса — Понятие за лекарствен продукт — Пречка — Обосноваване — Обществено здраве — Пропорционалност)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/3

         Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-319/05) (1)

   (Иск за установяване на неизпълнение на задължения - Член 28 ЕО и член 30 ЕО - Директива 2001/83/ЕО - Препарат от чесън под формата на капсули - Препарат, търгуван законосъобразно в някои държави-членки като хранителна добавка - Препарат, класифициран като лекарствен продукт в държавата-членка по вноса - Понятие за лекарствен продукт - Пречка  - Обосноваване - Обществено здраве - Пропорционалност)
   (2008/C 8/04)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и B. Schima)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 28 ЕО и член 30 ЕО — Национална административна практика, според която се класифицира като лекарствен продукт препарат от чесън под формата на капсули — Понятие за лекарствен продукт съгласно общностната правна уредба
   Диспозитив

               1)

               Като е класифицирала като лекарствен продукт препарат от чесън под формата на капсули, който не отговаря на определението за лекарствен продукт по смисъла на член 1, точка 2 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 28 ЕО и член 30 ЕО.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 257, 15.10.2005 г.