title: Дело C-611/14: Решение на Съда (пети състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Retten i Glostrup — Дания) — Наказателно производство срещу Canal Digital Danmark A/S (Преюдициално запитване — Нелоялни търговски практики — Директива 2005/29/ЕО — Членове 6 и 7 — Реклама на абонамент за сателитна телевизия — Цена на абонамента, която освен месечната абонаментна такса включва и шестмесечна такса за необходимата карта за декодиране на сигнала — Шестмесечна такса, която не е посочена или е представена по-незабележимо от месечната — Заблуждаващо действие — Заблуждаващо бездействие — Транспониране на разпоредба от директива единствено в документите от подготвителните работи по транспониращия национален закон, но не и в самия текст на този закон)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/8

         Решение на Съда (пети състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Retten i Glostrup — Дания) — Наказателно производство срещу Canal Digital Danmark A/S
   (Дело C-611/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Нелоялни търговски практики - Директива 2005/29/ЕО - Членове 6 и 7 - Реклама на абонамент за сателитна телевизия - Цена на абонамента, която освен месечната абонаментна такса включва и шестмесечна такса за необходимата карта за декодиране на сигнала - Шестмесечна такса, която не е посочена или е представена по-незабележимо от месечната - Заблуждаващо действие - Заблуждаващо бездействие - Транспониране на разпоредба от директива единствено в документите от подготвителните работи по транспониращия национален закон, но не и в самия текст на този закон))
   (2017/C 006/09)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Retten i Glostrup

      Страна в главното производство

   Canal Digital Danmark A/S

      Диспозитив

               1)

               Член 7, параграфи 1 и 3 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялните търговски практики“) трябва да се тълкува в смисъл, че при преценката дали дадена търговска практика трябва да се смята за заблуждаващо бездействие, следва да се взема предвид контекстът, в който се прилага тази практика, и по-конкретно ограниченията на използваното средство за комуникация при осъществяване на търговската практика, наложените от това средство за комуникация ограничения в пространството или времето, както и всички мерки, предприети от търговеца за предоставяне на информацията на потребителите чрез други средства, дори когато това изискване не следва изрично от текста на съответната национална правна уредба.

               2)

               Член 6, параграф 1 от Директива 2005/29 трябва да се тълкува в смисъл, че трябва да се квалифицира като заблуждаваща търговската практика, при която цената на продукта се разделя на няколко части, но се откроява само една от тях, при положение че тази практика би могла, от една страна, да остави у средния потребител погрешното впечатление, че му се предлага изгодна цена, и от друга, да го подтикне да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел, въпрос, който запитващата юрисдикция следва да провери, като вземе предвид всички релевантни обстоятелства по делото в главното производство. Времевите ограничения, които може да са характерни за някои средства за комуникация като телевизионните рекламни клипове, обаче не бива да се вземат предвид при преценката дали дадена търговска практика е заблуждаваща по смисъла на член 6, параграф 1 от Директивата.

               3)

               Член 7 от Директива 2005/29 трябва да се тълкува в смисъл, че когато търговецът е решил да определи абонаментната цена така, че потребителят да дължи както месечна, така и шестмесечна такса, тази практика трябва да се смята за заблуждаващо бездействие, ако в търговското предложение месечната такса ясно се откроява, докато шестмесечната такса е съвсем пропусната или е представена по-незабележимо, при условие че подобен пропуск подтиква потребителя да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел, въпрос, който запитващата юрисдикция следва да прецени, като вземе предвид ограниченията на използваното средство за комуникация, естеството и характеристиките на продукта, както и другите мерки, които търговецът действително е предприел, за да предостави на потребителите съществената информация за продукта.

               4)

               Член 7, параграф 4 от Директива 2005/29 трябва да се тълкува в смисъл, че съдържа изчерпателно изброяване на данните, съставляващи съществена информация, която трябва да бъде посочена в офертата за продажба. Националната юрисдикция следва да прецени дали съответният търговец е изпълнил задължението си за информиране, като вземе предвид естеството и характеристиките на продукта, а също и използваното за офертата за продажба средство за комуникация и допълнителната информация, която търговецът евентуално е предоставил. Ако в офертата за продажба търговецът е предоставил всички данни, изброени в член 7, параграф 4 от Директивата, това не изключва възможността тази оферта да бъде квалифицирана като заблуждаваща търговска практика по смисъла на член 6, параграф 1 или член 7, параграф 2 от Директивата.

      (1)  ОВ C 73, 2.3.2015 г.


title: Дело C-463/09: Решение на Съда (трети състав) от 20 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha, Испания) — CLECE, S.A./María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa (Социална политика — Директива 2001/23/ЕО — Прехвърляния на предприятия — Гарантиране на правата на работниците и служителите — Понятие за прехвърляне — Дейности по почистване — Дейност, извършването на която се осигурява пряко от общината с наемане на нов персонал)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/4

         Решение на Съда (трети състав) от 20 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha, Испания) — CLECE, S.A./María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa
   (Дело C-463/09) (1)

   (Социална политика - Директива 2001/23/ЕО - Прехвърляния на предприятия - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Понятие за прехвърляне - Дейности по почистване - Дейност, извършването на която се осигурява пряко от общината с наемане на нов персонал)
   2011/C 80/06
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CLECE, S.A.

      Ответници: María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha — Тълкуване на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20) — Приложно поле — Поемане от община, действаща в качеството на публичен орган, на дейността по почистване на обществена сграда

      Диспозитив

   Член 1, параграф 1, букви a) и б) от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности трябва да се тълкува в смисъл, че тази директива не се прилага в случай, в който дадена община, поверила почистването на своите помещения на частно предприятие, реши да прекрати договора с него и да извършва сама дейността по почистване на посочените помещения, като за тази цел назначи нов персонал.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело T-348/06: Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Total Nederland/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/19

         Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Total Nederland/Комисия
   (Дело T-348/06)
   (2007/C 20/27)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Total Nederland NV (Voorburg, Нидерландия) [представител: A.Vandencasteele, адвокат]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени член 1 от решение на Комисията от 13 септември 2006 г. (Дело COMP/F/38.456 — Битум — Нидерландия), доколкото същият установява наличието на едно единствено продължаващо нарушение от страна на ищеца за периода от 1994 г. до 2002 г., а не за периода от 1996 г. до 2002 г.;

               —

               да се отмени член 2 от решението, доколкото същият:

                           (i)

                           не отчита като по-кратка продължителността на гореспоменатото нарушение;

                           (ii)

                           не дава правилна оценка на тежестта на нарушението;

                           (iii)

                           не приема наличието на смекчаващи обстоятелства;

                           (iv)

                           увеличава глобата с оглед възпиране, като отчита оборота на Total SA, за което неправилно приема, че е участвало в извършеното от ищеца нарушение;

               —

               да се намали съответно, предвид неограничената компетентност по член 31 от Регламент (EO) 1/2003 на Съвета, размерът на глобата с оглед да бъде правилно отчетен характера на участието на ищеца в съгласуваната практика;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът претендира частична отмяна на Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. по дело COMP/F/38.456 — Битум — Нидерландия, с което Комисията е приела, че ищецът, заедно с други предприятия, е нарушил член 81 ЕО като многократно и колективно са определяли брутната цена, еднаквия размер на отстъпката върху брутната цена в полза на участващите пътностроителни предприятия и по-нисък размер на максимална отстъпка върху брутната цена за другите пътностроителни предприятия при продажба и покупка на битум за пътни настилки в Нидерландия.
   В подкрепа на иска ищецът твърди, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като не е взела предвид доказателства, удостоверяващи че споразумението от 1994 г. е сключено само за една година и прекратено преди изтичане на срока на неговото действие и като неправилно е тълкувала доказателствата, приемайки за доказано продължаващо през 1995 г. изпълнение на някои от клаузите на споразумението от 1994 г.
   Освен това, ищецът твърди, че Комисията не е установила действително изпълнение на споразумението от негова страна, въпреки че се позовава на такова изпълнение при преценката на тежестта на нарушението.
   В допълнение, ищецът твърди, че Комисията не е взела предвид доказателства, удостоверяващи, че същият се е оттеглил от споразумението.
   В заключение, ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е изчислила въз основа на оборота на дружеството-майка Total SA коефициента за възпиране, приложим спрямо глобата на ищеца. По този начин Комисията неоснователно се позовава на презумпция за участие на дружеството-майка и приема съществуването на обективна отговорност per se на дружеството-майка.


title: Дело C-148/11: Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединено кралство) на 25 март 2011 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Margita Punakova

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/18

         Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединено кралство) на 25 март 2011 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Margita Punakova
   (Дело C-148/11)
   2011/C 152/32
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretary of State for Work and Pensions

      Ответник: Margita Punakova

      Преюдициални въпроси

   В случаите, в които молителят:

               а)

               е гражданин на Чешката република;

               б)

               пристига в Обединеното кралство преди страната му да се присъедини към ЕС;

               в)

               остава в [Обединеното кралство] след присъединяването;

               г)

               след този момент започва да упражнява дейност като самостоятелно заето лице по смисъла на член 49 ДФЕС (предишен член 43 ЕО);

               д)

               вече не упражнява дейност като самостоятелно заето лице, и

               е)

               в действителност упражнява родителските права върху дете, което е включено в общата образователна система в момент, в който той упражнява дейност като самостоятелно заето лице,

         има ли той право да пребивава в Обединеното кралство, на основание че:

               а)

               Регламент № 1612/68 (1) се прилага във връзка с приетото от Съда на Европейския съюз в Решение от 17 септември 2002 г. по дело Baumbast и R (C-413/99, Recueil, стр. I-1-7091), Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Ibrahim (C-310/08, все още непубликувано в Сборника) и Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Teixeira (C-480/08, все още непубликувано в Сборника);

               б)

               съществува общ принцип на правото на ЕС, който приравнява положението на работниците и на самостоятелно заетите лица;

               в)

               ако молителят няма такова право, би била налице пречка или възпрепятстване на свободата на установяване, или

               г)

               [е налице] друга причина?

      (1)  ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11.


title: Дело T-544/13: Решение на Общия съд от 11 ноември 2015 г. — Dyson/Комисия (Директива 2010/30/ЕС — Посочване на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите — Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 — Компетентност на Комисията — Равно третиране — Задължение за мотивиране)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/22

         Решение на Общия съд от 11 ноември 2015 г. — Dyson/Комисия
   (Дело T-544/13) (1)

   ((Директива 2010/30/ЕС - Посочване на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите - Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 - Компетентност на Комисията - Равно третиране - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 007/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dyson Ltd (Malmesbury, Обединено кралство) (представители: F. Carlin, barrister, E. Batchelor и M. Healy, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. White и K. Herrmann)

      Предмет

   Искане за отмяна на Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 на Комисията от 3 май 2013 година за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на прахосмукачки (OВ L 192, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dyson Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-423/14: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 15 септември г. — Fazenda Pública/Beiragás — Companhia de Gás das Beiras, S.A.

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/20

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 15 септември г. — Fazenda Pública/Beiragás — Companhia de Gás das Beiras, S.A.
   (Дело C-423/14)
   (2014/C 439/26)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fazenda Pública

      Ответник: Beiragás — Companhia de Gás das Beiras, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли правото на Съюза и по-специално разпоредбата на член 78, буква a) от Директива 2006/112/EО (1) […] таксата за използване на подпочвения слой, която плаща разпределителят на газ, да бъде начислена на крайния потребител, като такава и независимо от цената, която той плаща за потреблението на газ, т.е. без да е включена в посочената цена?
               При отрицателен отговор на първия въпрос се поставя следният втори преюдициален въпрос:

               2)

               Допуска ли правото на Съюза и по-специално разпоредбите на членове 73–79 от Директива 2006/112/EО […] когато таксата за използване на подпочвения слой, която плаща разпределителят на газ, е начислена на крайния потребител, като такава и независимо от цената, която той плаща за потреблението на газ, тя да не се счита за данъчна основа [за ДДС]?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OВ L 347, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-261/11: Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Дания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свобода на установяване — Член 49 ДФЕС — Член 31 от Споразумението за ЕИП — Ограничения — Данъчно законодателство — Прехвърляне на активи в друга държава членка — Незабавно данъчно облагане на нереализираните капиталови печалби)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/5

         Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
   (Дело C-261/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свобода на установяване - Член 49 ДФЕС - Член 31 от Споразумението за ЕИП - Ограничения - Данъчно законодателство - Прехвърляне на активи в друга държава членка - Незабавно данъчно облагане на нереализираните капиталови печалби)
   2013/C 260/07
   Език на производството: датски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители:: R. Lyal и N. Fenger)

      Ответник: Кралство Дания (представители: C. Vang и V. Pasternak Jørgensen)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: K. Petersen и M. T. Henze), Кралство Испания (представител: A. Rubio Gonzále), Кралство Нидерландия (представители: C. Schillemans и C. Wissels както и M. J. Langer), Португалска република (представител: L. Inez Fernandes), Република Финландия (представител: M. Pere), Кралство Швеция (представители: A. Falk и U. Persson)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 49 ДФЕС и на член 31 ЕИП — Данъчни разпоредби, които предвиждат незабавно данъчно облагане на изхода за дружества, които прехвърлят активите си в друга държава членка, но не предвиждат такова данъчно облагане върху прехвърлянето на активи в рамките на националната територия.

      Диспозитив

               1.

               Като е приело и е оставило в сила член 8, параграф 4 от Закона за данъчното облагане на акционерните дружества (lovbekendtgørelse nr. 1376 om indkomstbeskatning af aktieselskaber m.v.) от 7 декември 2010 г. относно незабавното данъчно облагане на приходите на акционерните дружества, и следователно данъчен режим, който предвижда незабавно данъчно облагане на нереализираните капиталови печалби, свързани с прехвърляне от установено в Дания дружество на активи в друга държава членка на Европейския съюз или в трета държава — страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., Кралство Дания не е изпълнило задълженията си съгласно член 49 ДФЕС и член 31 от това споразумение.

               2.

               Осъжда Кралство Дания да заплати съдебните разноски.

               3.

               Федерална република Германия, Кралство Испания, Кралство Нидерландия, Португалската република, Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело C-515/16: Преюдициално запитване от Cour d’appel de Versailles (Франция), постъпило на 3 октомври 2016 г. — Enedis, SA, с предишно наименование Électricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/13

         Преюдициално запитване от Cour d’appel de Versailles (Франция), постъпило на 3 октомври 2016 г. — Enedis, SA, с предишно наименование Électricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Дело C-515/16)
   (2016/C 475/19)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d’appel de Versailles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Enedis, SA, с предишно наименование Électricité Réseau Distribution France SA (ERDF)

      Ответници: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 107, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че механизмът на задължението за изкупуване на електроенергия, произведена от съоръжения, използващи слънчевата радиация, на по-висока от пазарната цена, чието финансиране се поема от крайните потребители на електроенергия, така както този механизъм е уреден в Наредбите на министъра от 10 юли 2006 г. (JORF №o171 от 26 юли 2006 г., стр. 11133) и от 12 януари 2010 г. (JORF №o0011 от 14 януари 2010 г., стр. 727) за определяне на условията за изкупуване на тази електроенергия, във връзка със Закон № 2000-108 от 10 февруари 2000 г. относно модернизирането и развитието на обществената услуга за електричество, Указ №o2000-1196 от 6 декември 2000 г. и Указ №o2001-410 от 10 май 2001 г., представлява държавна помощ?

               2)

               При утвърдителен отговор, трябва ли член 108, параграф 3 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че липсата на предварително уведомление на Европейската комисия за този механизъм засяга валидността на горепосочените наредби, в които е уредено прилагането на спорната помощ?


title: Дело T-461/08: Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/ЕИБ (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Предоставяне на услуги под формата на помощ за поддръжката, подкрепата и разработването на компютърна система — Отхвърляне на офертата на оферент — Възлагане на поръчката на друг оферент — Жалба за отмяна — Допустимост — Компетентност — Задължение за мотивиране — Право на ефективни правни средства за защита — Прозрачност — Пропорционалност — Равно третиране и недопускане на дискриминация — Критерии за подбор и за възлагане — Иск за обезщетение — Допустимост — Пропуснати ползи)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/14

         Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/ЕИБ
   (Дело T-461/08) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на услуги под формата на помощ за поддръжката, подкрепата и разработването на компютърна система - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Жалба за отмяна - Допустимост - Компетентност - Задължение за мотивиране - Право на ефективни правни средства за защита - Прозрачност - Пропорционалност - Равно третиране и недопускане на дискриминация - Критерии за подбор и за възлагане - Иск за обезщетение - Допустимост - Пропуснати ползи)
   2011/C 319/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и P. Katsimani, avocats)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: C. Gómez de la Cruz и T. Pietilä, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

      Предмет

   От една страна, искане на основание членове 225 ЕО и 230 ЕО за отмяна на решението на ЕИБ от 31 януари 2008 г., с което се отхвърля офертата на жалбоподателя, подадена в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка за предоставяне на услуги под формата на помощ за поддръжката, подкрепата и разработването на компютърна система, и поръчката се възлага на друг оферент и, от друга страна, искане за обезщетение на основание членове 225 ЕО, 235 ЕО и 288 ЕО

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) да отхвърли офертата, подадена от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE в процедурата за възлагане на обществена поръчка 2007/S 176-215155 относно предоставянето на услуги под формата на „[п]омощ за поддръжката, подкрепата и разработването на фронт офис системата за заеми (Serapis)“, и да възложи поръчката на Sybase BVBA.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда ЕИБ да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело F-1/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 ноември 2009 г. — Putterie-De-Beukelaer/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по атестиране — Оценяване на потенциала)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/76

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 ноември 2009 г. — Putterie-De-Beukelaer/Комисия
   (Дело F-1/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по атестиране - Оценяване на потенциала)
   2010/C 24/142
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Putterie-De-Beukelaer (Брюксел, Белгия) (представител: адв. É. Boigelot)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и K. Herrmann)

      Предмет

   Отмяна на решението жалбоподателката да не бъде допусната до процедурата по атестиране за 2007 година

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-жа Putterie-De-Beukelaer да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г., стр. 53.


title: Дело T-854/16: Жалба, подадена на 5 декември 2016 г. — Barata/Парламент

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/44

         Жалба, подадена на 5 декември 2016 г. — Barata/Парламент
   (Дело T-854/16)
   (2017/C 038/58)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Joao Miguel Barata (Evere, Белгия) (представители: G. Pandey, D. Rovetta, lawyers, и J. Grayston, solicitor)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               като предварително искане, ако е необходимо, да обяви член 90 от Правилника за длъжностните лица за недействителен и неприложим в настоящото производство, на основание на член 277 от Договора за функционирането на Европейския съюз;

               —

               да отмени изцяло оспореното решение, а именно, решението на директора на дирекция „Човешки ресурси“ от 29 януари 2016 г. да не включи името на жалбоподателя в списъка с подбрани кандидати, както и решението от 25 август 2016 г., с което се отхвърля жалбата по член 90 от Правилника за длъжностните лица;

               —

               да отмени вътрешното обявление за конкурс 2015/023, разпространено сред персонала на 18 септември 2015 г.;

               —

               да отмени изцяло проекта на списък с длъжностни лица, подбрани за участие в горепосочената програма за обучение;

               —

               да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания за нарушение на Правилника за длъжностните лица, съществени процесуални нарушения, както и нарушение на Договорите за ЕС и на общите принципи на правото на ЕС:

               1.

               Първото основание — твърдение за явна грешка в преценката.

               2.

               Второто основание — твърдяно нарушение на принципа за ефективна съдебна защита, нарушение на член 41 от Хартата на основните права на ЕС и твърдение за незаконосъобразност и неприложимост на основание на член 277 от Договора за функционирането на Европейския съюз, свързано с незаконосъобразността и неприложимостта на член 90 от Правилника за длъжностните лица.

               3.

               Третото основание — твърдяно нарушение на изискванията за добра администрация.

               4.

               Четвъртото основание — твърдяно нарушение на принципа на пропорционалност, както и дискриминация.

               5.

               Петото основание — твърдяно нарушение на оправданите правни очаквания на жалбоподателя и на принципа на равенство.


title: Дело C-465/12 P: Жалба, подадена на 18 октомври 2012 година от Пламен Симов срещу определение на Общия съд, постановено на 13 септември 2012 година по дело T-271/12, Пламен Симов/Европейска комисия и Република България

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/55

         Жалба, подадена на 18 октомври 2012 година от Пламен Симов срещу определение на Общия съд, постановено на 13 септември 2012 година по дело T-271/12, Пламен Симов/Европейска комисия и Република България
   (Дело C-465/12 P)
   2013/C 225/103
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател: Пламен Симов

      Други страни в производството: Европейска комисия, Република България
   С определение от 21 март 2013 година Съдът (шести състав) обяви настоящата жалба за явно недопустима.


title: Дело T-515/14 P: Жалба, подадена на 9 юли 2014 г. от Christodoulos Alexandrou срещу решението, постановено на 14 май 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-34/13, Alexandrou/Комисия

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/56

         Жалба, подадена на 9 юли 2014 г. от Christodoulos Alexandrou срещу решението, постановено на 14 май 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-34/13, Alexandrou/Комисия
   (Дело T-515/14 P)
   2014/C 292/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christodoulos Alexandrou (Люксембург, Люксембург) (представител: R. Duta, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи настоящата въззивна жалба и да приеме по същество, че тя е основателна;

               —

               вследствие на това да измени или да отмени с посочените по-долу основания, обжалваното съдебно решение;

               —

               ако това е необходимо, да върне делото на Съда на публичната служба за произнасяне на съдебно решение в съответствие с решението във въззивното производство;

               —

               да осъди ответника във въззивното производство да заплати всички съдебни разноски и разходи, направени и в двете производства.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е изведено от недостатъчните мотиви на обжалваното съдебно решение, свързано е по-конкретно с отказа на Комисията да уважи искането на жалбоподателя за достъп до седем въпроса, за което той твърди, че не е уважено.

               2.

               Второто основание, изведено от нарушение на правото на ефективна съдебна защита, доколкото жалбоподателят твърди, че като не е разполагал с поисканите от него въпроси той е бил лишен от ефективни средства за съдебна защита срещу решението за отхвърляне на неговата кандидатура.

               3.

               Третото основание е изведено от пропуск от страна на Съда на публичната служба да приложи член 44, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


title: Дело C-145/11: Иск, предявен на 25 март 2011 г. — Европейска комисия/Френска република

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/12

         Иск, предявен на 25 март 2011 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-145/11)
   2011/C 160/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Šimerdová и A. Marghelis)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да установи, че като е отказала да валидира две заявления за разрешителни за пускане на пазара на ветеринарни лекарствени продукти CT-Line 15 % Premix и CT-Line 15 % Oral Powder в рамките на децентрализираната процедура, предвидена в Директива 2001/82/ЕО относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (1), Френската република не е изпълнила задълженията си по членове 32 и 33 от тази директива;

               —

               да осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В настоящия иск Комисията поддържа, че горепосочената Директива 2001/82/ЕО не позволява на държава членка да извърши в рамките на децентрализирана процедура правна и научна оценка на заявление за разрешително. Фазата на валидизиране служела единствено да се провери дали подаденото досие е еднакво във всички държави членки, дали е пълно и дали включва списък със заинтересуваните държави членки, в съответствие с условията по член 32, параграф 1 от директивата. Ето защо ищецът обвинява ответника, че е отхвърлил заявленията за разрешителни, като по-специално е изтъкнал мотиви, свързани със състава на лекарствения продукт и лекарствената му форма, с твърдението за несъответствието му с националното право и с възможни рискове за общественото здраве.
   Комисията отбелязва още, че на етапа на валидизация заинтересуваните от дадено заявление за разрешително държави членки са длъжни да одобрят доклада за оценка, представен от референтната държава членка, най-малкото да посочат възможен сериозен риск за човешкото здраве или за здравето на животните или за околната среда, в съответствие с член 33 от директивата. Френските органи обаче не спазили предвидената в този член процедура.

      (1)  Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (ОВ L 311, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 31, стр. 200).


title: Дело C-406/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) на 11 август 2010 г. — SAS Institute Inc./World Programming Ltd

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/26

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) на 11 август 2010 г. — SAS Institute Inc./World Programming Ltd
   (Дело C-406/10)
   ()
   2010/C 346/45
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Ищец: SAS Institute Inc.

      Ответник: World Programming Ltd

      Преюдициални въпроси

   А.
         Относно тълкуването на Директива 91/250/ЕИО на Съвета от 14 май 1991 година относно правната защита на компютърните програми

       (1)

         и на Директива 2009/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година (кодифицирана версия)

       (2):

               1.

               Когато определена компютърна програма (наричана по-нататък „първата програма“ е защитена с авторско право като литературно произведение, трябва ли член 1, параграф 2 да се тълкува в смисъл, че не е налице нарушение на авторското право за първата програма, ако без достъп до изходния код на първата програма конкурент на носителя на правата създаде — било пряко, било посредством процес като декомпилирането на обектовия код — друга програма (наричана по-нататък „втората програма“), която възпроизвежда функциите на първата програма?

               2.

               Има ли значение за отговора на първия въпрос някой от следните фактори:

                           а)

                           видът и/или обхватът на функциите на първата програма;

                           б)

                           видът и/или обхватът на знанията, изследванията и труда, използвани от автора на първата програма при разработването на функциите ѝ;

                           в)

                           до каква степен функциите на първата програма са възпроизведени във втората;

                           г)

                           дали изходният код на втората програма възпроизвежда части от изходния код на първата програма до степен, която надхвърля строго необходимото за получаването на същите функции като на първата програма?

               3.

               Когато първата програма чете и изпълнява програмни приложения, написани от потребители на първата програма на език за програмиране, който е разработен от автора на първата програма, състои се от ключови думи, съставени или избрани от автора на първата програма, и има синтаксис, разработен от автора на първата програма, трябва ли член 1, параграф 2 да се тълкува в смисъл, че не е налице нарушение на авторското право за първата програма, ако втората програма е написана така, че да може да чете и изпълнява такива приложения, като използва същите ключови думи и същия синтаксис?

               4.

               Когато първата програма чете от и записва във файлове с данни с определен формат, разработен от автора на първата програма, трябва ли член 1, параграф 2 да се тълкува в смисъл, че не е налице нарушение на авторското право за първата програма, ако втората програма е написана така, че да чете от и да записва във файлове с данни със същия формат?

               5.

               Има ли значение за отговора на първия, третия и четвъртия въпрос дали авторът на втората програма я е създал, като:

                           а)

                           е наблюдавал, изучавал и изпитвал функциите на първата програма, или

                           б)

                           е чел съставено и публикувано от автора на първата програма ръководство, описващо функциите на първата програма (наричано по-нататък „ръководството“); или

                           в)

                           е извършвал както действията по буква а), така и тези по буква б)?

               6.

               Когато определено лице има право да използва копие от първата програма въз основа на лиценз, трябва ли член 5, параграф 3 да се тълкува в смисъл, че лицензополучателят има право без разрешение от носителя на правата да осъществява действията по зареждане, изпълняване и съхраняване на програмата, така че да наблюдава, изпитва или изучава функционирането на първата програма, за да определи идеите и принципите, които са заложени в който и да е елемент на програмата, при положение че лицензът дава право на лицензополучателя да осъществява действия по зареждане, изпълняване и съхраняване на първата програма за конкретни разрешени съгласно лиценза цели, но извършените действия с цел наблюдаване, изучаване или изпитване на първата програма надхвърлят пределите на разрешените съгласно лиценза цели?

               7.

               Трябва ли член 5, параграф 3 да се тълкува в смисъл, че действията по наблюдаване, изпитване и изучаване на функционирането на първата програма следва да се разглеждат като извършени, за да се определят идеите и принципите, които са заложени в който и да е елемент на програмата, когато са извършени:

                           а)

                           за да се установи как функционира първата програма, и в частност тези нейни аспекти, които не са описани в ръководството, с цел втората програма да бъде написана по изложения в първия въпрос начин;

                           б)

                           за да се установи как първата програма чете и изпълнява команди, написани на езика за програмиране, който тя чете и изпълнява (вж. третия въпрос по-горе);

                           в)

                           за да се установи какъв формат файлове с данни могат да бъдат записвани или четени от първата програма (вж. четвъртия въпрос по-горе);

                           г)

                           за да се сравни работата на втората и на първата програма, така че да се открият причините, поради които работата им се различава, и да се подобри работата на втората програма;

                           д)

                           за да се извършат успоредни тестове на първата и на втората програма, така че при разработването на втората програма да се сравнят резултатите им, в частност като и двете изпълняват едни и същи тестови скриптове;

                           е)

                           за да се установи съдържанието на лог-файла, генериран от първата програма, така че да се създаде еднакъв или подобен по вид лог-файл;

                           ж)

                           за да се получат определени изходни данни от първата програма (всъщност става дума за данни, указващи пощенски кодове в Съединените американски щати) с цел да се установи дали съответстват на официалните бази с такива данни, а ако не съответстват — втората програма да се напише така, че да се държи по същия начин като първата програма при същите входящи данни.

         Б.
         Относно тълкуването на Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество

       (3):

               8.

               Когато ръководството е защитено с авторско право като литературно произведение, трябва ли член 2, буква а) да се тълкува в смисъл, че е налице нарушение на авторското право за ръководството, ако във втората програма авторът ѝ възпроизведе или възпроизведе съществена част от някои от следните описани в ръководството въпроси:

                           а)

                           избора на статистическите операции, прилагани в първата програма;

                           б)

                           математическите формули, използвани в ръководството, за да се опишат тези операции;

                           в)

                           конкретните команди или комбинации от команди, с които се стартират тези операции;

                           г)

                           възможностите за избор, които авторът на първата програма е осигурил във връзка с различните команди;

                           д)

                           ключовите думи и синтаксиса, разпознавани от първата програма;

                           е)

                           настройките по подразбиране, които авторът на първата програма е задал, в случай че потребителят не уточни настройките при определена команда или възможност за избор;

                           ж)

                           броя на повторенията, които първата програма би изпълнила при определени обстоятелства?

               9.

               Трябва ли член 2, буква а) да се тълкува в смисъл, че е налице нарушение на авторското право за ръководството, ако в ръководството за втората програма авторът ѝ възпроизведе или възпроизведе съществена част от ключовите думи и синтаксиса, разпознавани от първата програма?

      (1)  OB L 122, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 114.

      (2)  Директива на Европейския парламент и на Съвета относно правната закрила на компютърните програми (ОВ L 111, стр. 16).

      (3)  ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.


title: Решение на Съда от 28 януари 2015 година по дело E-13/14 — Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия (Неизпълнение от договаряща се страна на нейните задължения — Нетранспониране — Директива 2004/113/ЕО от 13 декември 2004 г. относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги)

text:
               18.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 201/7

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 28 януари 2015 година
   по дело E-13/14
   Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
   (Неизпълнение от договаряща се страна на нейните задължения — Нетранспониране — Директива 2004/113/ЕО от 13 декември 2004 г. относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги)
   (2015/C 201/07)
   По дело E-13/14 Надзорният орган на ЕАСТ/Исландия – ИСК за постановяване, че като не е приела в определения срок и/или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ за мерките, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 21в от приложение XVIII към Споразумението за ЕИП (Директива 2004/113/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение № 147/2009 на Съвместния комитет от 4 декември 2009 г., Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 28 януари 2015 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че с неприемането в определения срок на мерките, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 21в от приложение XVIII към Споразумението за ЕИП (Директива 2004/113/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него и с Решение № 147/2009 на Съвместния комитет от 4 декември 2009 г., Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-16/06 P: Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2008 г. — Les Éditions Albert René SARL/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Orange A/S (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Членове 8 и 63 — Словна марка MOBILIX — Възражение на притежателя на словната марка на Общността и националната марка OBELIX — Частично отхвърляне на възражението — Reformatio in pejus — Така наречена теория за неутрализацията — Изменение на предмета на спора — Документи, приложени към жалбата пред Първоинстанционния съд като нови доказателства)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/2

         Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2008 г. — Les Éditions Albert René SARL/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Orange A/S
   (Дело C-16/06 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Членове 8 и 63 - Словна марка „MOBILIX“ - Възражение на притежателя на словната марка на Общността и националната марка „OBELIX“ - Частично отхвърляне на възражението - Reformatio in pejus - Така наречена теория „за неутрализацията“ - Изменение на предмета на спора - Документи, приложени към жалбата пред Първоинстанционния съд като нови доказателства)
   (2009/C 44/03)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Les Éditions Albert René SARL (представител: J. Pagenberg, Rechtsanwalt)

      Ответници: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider), Orange A/S (представител: J. Balling, advokat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 27 октомври 2005 г. по дело Éditions Albert René/СХВП и Orange (MOBILIX) (T-336/03) с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна от титуляра на словната марка на Общността и национална марка „OBELIX“ за някои стоки и услуги от inter alia класове 9, 16, 28, 35, 41 и 42 срещу Решение R 559/2002-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 14 юли 2003 г., с което се отхвърля частично жалбата срещу решението на отдела по споровете за отхвърляне на възражението срещу заявката за регистрация на словната марка „MOBILIX“ за някои стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 37, 38 и 42
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Éditions Albert René Sàrl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело T-414/06 P: Решение на Първоинстанционния съд от 5 март 2008 г. — Combescot/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Недопустимост на иска пред Съда на публичната служба — Срок за предявяване на иск)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 5 март 2008 г. — Combescot/Комисия
   (Дело T-414/06 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Недопустимост на иска пред Съда на публичната служба - Срок за предявяване на иск)
   (2008/C 92/54)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Philippe Combescot (Popayán, Колумбия) (представители: A. Maritati и V. Messa, avocats)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и M. Velardo, подпомагани от S. Corongiu, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 19 декември 2006 г. по дело Combescot/Комисия (F-114/05, все още непубликувано в Сборника), която има за цел отмяната на това решение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Philippe Combescot да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-388/10 P: Жалба, подадена на 2 август 2010 г. от Félix Muñoz Arraiza срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 юни 2010 г. по дело T-138/09, Félix Muñoz Arraiza/СХВП и Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/7

         Жалба, подадена на 2 август 2010 г. от Félix Muñoz Arraiza срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 юни 2010 г. по дело T-138/09, Félix Muñoz Arraiza/СХВП и Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja
   (Дело C-388/10 P)
   ()
   2010/C 301/09
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Félix Muñoz Arraiza (представители: J. Grimau Muñoz и J. Villamor Muguerza, abogados)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на пети състав на Общия съд от 9 юни 2010 г. по дело T-138/09, тъй като с него се приема, че марките, на които се основава възражението, са напълно съвместими със заявката за марка на Общността № 4 121 621„Riojavina“;

               —

               да се осъдят ответниците да заплатят направените съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

               А.

               Първото основание на жалбата е нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1) относно марката на Общността (наричан по-нататък „РМО“). То се състои от две части:

                           —

                           Изопачаване на фактите, изопачаване на списъка на действително посочените в заявката за марка стоки и услуги и нарушение на Решение на Съда от 29 септември 1998 г. по дело Canon C-39/97 (2), ОВ СХВП 12/98, стр. 1419, точка 23 във връзка с Решение на Съда от 9 декември 1981 г. по дело C-193/80 и Решение на Съда от 15 октомври 1985 г. по дело 281/83.
                           Във връзка с тази част от основанието на жалбата се твърди, че Общият съд е ограничил действително посочения в заявката за марка на Общността списък на стоките, като е свел общата категория „оцети“ до категорията „винен оцет“ по две съображения: първо, е взел предвид непряка и използваща препращане национална легална дефиниция на понятието за оцет, а именно първата допълнителна разпоредба от испанския Закон 24/2003 за лозите и виното, пренебрегвайки пряката и основана на общностното право легална дефиниция, дадена в Решение на Съда от 9 декември 1981 г. по дело C-193/80 и Решение на Съда от 15 октомври 1985 г. по дело C-281/83. От посочените решения ясно следва, че общностното право дефинира общо понятие за оцет, което изобщо не предполага, че оцетът се произвежда от вино. Второто съображение на Общия съд за приравняване на оцета и винения оцет е, че производителите на вино обикновено произвеждат винен оцет, като по този начин съдът приема за сигурно нещо, което е под въпрос, тъй като подобно твърдение от своя страна се основава на смесване на категориите „оцет“ и „винен оцет“. Освен това, при сравнението в рамките на преценката на вероятността от объркване Решение по дело C-193/80 и Решение по дело C-281/83 свързват оцета като общо понятие със съответната територия. Общият съд, напротив, изопачава съответната територия като посочва, че най-често произвеждан и използван „в света“ е виненият оцет, докато всъщност територията, която е следвало да вземе предвид, е тази на Европейския съюз.

                           —

                           Неспазване на процесуалните правила относно преценката на доказателствата и доказателствената тежест, както са изложени в Решение на Съда от 14 септември 1999 г. по дело C-375/97 (3) и Решение на Съда от 4 май 1999 г. по съединени дела C-108/97 и C-109/97 (4).
                           Във връзка с това се твърди, че Общият съд е сравнил знаците въз основа на недоказани в производството репутация и/или повишен отличителен характер на марката „Rioja“.

               Б.

               Второто основание на жалбата е нарушение по аналогия на член 43 РМО 40/94 (5), понастоящем член 42 РМО 207/2009.
               С това основание се твърди, че Общият съд е съкратил действително посочения списък на стоките и услугите заради декларираното бъдещо използване на заявената марка, което е допустимо само за марките, регистрирани поне преди пет години, и след доказване на използването по искане на притежателя на оспорената марка на основание член 42, параграф 2 РМО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година, ОВ L 78, стр. 1.

      (2)  Recueil, стр. I-5507.

      (3)  Recueil, стр. I-5421.

      (4)  Recueil, стр. I-2779.

      (5)  ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.


title: Дело C-36/08: Решение на Съда (шести състав) от 2 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 93/16/EИО — Изискване за завършено специализирано обучение за упражняване професията на лекар, специалист по обща медицина — Неправилно транспониране)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/12

         Решение на Съда (шести състав) от 2 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-36/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 93/16/EИО - Изискване за завършено специализирано обучение за упражняване професията на лекар, специалист по обща медицина - Неправилно транспониране)
   (2008/C 301/23)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и H. Støvlbæk)

      Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 30, 31 и 36 от Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация (ОВ L 165, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 година, глава 6, том 2, стр. 139) — Изискване за завършено специализирано обучение за упражняване професията на лекар, специалист по обща медицина
   Диспозитив

               1)

               Като е приела и оставила в сила норми като тези на член 29, параграфи d.1 и d.2 от Закон 3209/2003, които не са съобразени с членове 30, 31 и 36 от Директива 93/16/EИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по посочените членове 30, 31 и 36.

               2)

               Отхвърля иска в останалата част.

               3)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-37/10 P: Решение на Общия съд от 27 април 2012 г. — De Nicola/ЕИБ (Жалба — Публична служба — Персонал на ЕИБ — Оценка — Повишение — Процедура по оценка и повишение за 2006 година — Решение на комитета по жалбите — Обхват на контрола — Здравно осигуряване — Отказ да се поемат медицински разходи — Искане за обезщетение)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/17

         Решение на Общия съд от 27 април 2012 г. — De Nicola/ЕИБ
   (Дело T-37/10 P) (1)

   (Жалба - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Оценка - Повишение - Процедура по оценка и повишение за 2006 година - Решение на комитета по жалбите - Обхват на контрола - Здравно осигуряване - Отказ да се поемат медицински разходи - Искане за обезщетение)
   2012/C 165/29
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: G. Nuvoli и F. Martin, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 30 ноември 2009 г. по дело De Nicola/ЕИБ (F-55/08, все още непубликувано в Сборника), за отмяна на това съдебно решение

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 30 ноември 2009 г. по дело De Nicola/ЕИБ (F-55/08, все още непубликувано в Сборника), доколкото то отхвърля първо исканията на г-н Carlo De Nicola за отмяна на решението на комитета по жалбите на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), второ — исканията му за отмяна на решението, с което му е отказано повишаване в процедурата по повишаване за 2006 година, както и на всички свързани с него, последващи и предварителни актове, и трето — исканията му да се признае, че ЕИБ е отговорна за упражнения от нея психическия тормоз спрямо него и за поправяне на евентуалните свързани с това вреди.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Връща делото на Съда на публичната служба.

               4.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-94/08: Решение на Съда (шести състав) от 20 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Длъжности капитан и помощник-капитан — Клауза за гражданство)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/9

         Решение на Съда (шести състав) от 20 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-94/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Длъжности капитан и помощник-капитан - Клауза за гражданство)
   (2009/C 6/15)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и L. Lozano Palacios)

      Ответник: Кралство Испания (представител: B. Plaza Cruz)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 39 ЕО — Изискване за испанско гражданство за заемането на длъжностите капитан и помощник-капитан на някои плавателни съдове, плаващи под испански флаг — Несъвместимост с общностното право
   Диспозитив

               1)

               Кралство Испания не е изпълнило задълженията си, произтичащи от общностното право и по-специално — от член 39 ЕО, с това, че е запазило в своето законодателство изискването за испанско гражданство за заемането на длъжностите капитан и помощник-капитан на всички плавателни съдове, плаващи под испански флаг, различни от търговските плавателни съдове с брутен тонаж по-малко от 100 грос тона за превоз на товари или на по-малко от 100 пътници изключително между пристанища или точки, разположени в зоните, в които Кралство Испания упражнява суверенитет, суверенни права или юрисдикция.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


               20.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 74/65

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Oslo tingrett, от 26 ноември 2007 г. по делото L'Oréal Norge AS срещу Smart Club Norge AS
   (Дело E-10/07)
   (2008/C 74/15)
   С писмо от 26 ноември 2007 г., получено в деловодството на съда на 29 ноември 2007 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Oslo tingrett (Районен съд на Осло) за консултативно становище по делото L'Oréal Norge AS срещу Smart Club Norge AS по следните въпроси:

               1.

               Дали член 7, параграф 1 от Директива 89/104/ЕИО на Съвета следва да се разбира в смисъл, че собственикът на търговската марка има право да осуетява вноса от трети страни, които са извън ЕИП, когато такъв внос се извършва без съгласието на собственика на търговската марка?

               2.

               Дали член 7, параграф 1 от Директива 89/104/ЕИО следва да се разбира в смисъл, че е позволено международното изчерпване?


title: Дело T-603/11: Определение на Общия съд от 27 март 2014 г.  — Ecologistas en Acción/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи относно осъществяването на промишлен проект в зона, защитена на основание Директива 92/43/ЕИО — Документи, произхождащи от държава членка — Възражение, направено от държавата членка — Отказ на достъп — Изключение относно защитата на целите на дейности по инспектиране, разследване и одит — Изключение относно защитата на съдебните производства — Информация относно околната среда — Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/24

         Определение на Общия съд от 27 март 2014 г. — Ecologistas en Acción/Комисия
   (Дело T-603/11) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи относно осъществяването на промишлен проект в зона, защитена на основание Директива 92/43/ЕИО - Документи, произхождащи от държава членка - Възражение, направено от държавата членка - Отказ на достъп - Изключение относно защитата на целите на дейности по инспектиране, разследване и одит - Изключение относно защитата на съдебните производства - Информация относно околната среда - Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   2014/C 159/33
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Ecologistas en Acción-CODA (Мадрид, Испания) (представител: J. Doreste Hernández)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira и I. Martínez del Peral)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: първоначално S. Centeno Huerta, впоследствие M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията от 23 септември 2011 г., с което тя отказва да предостави на жалбоподателя достъп до някои документи относно одобряването на проект за построяването на мост в Granadilla (Тенерифе, Испания), изпратени от испанските власти на Комисията в приложение на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Ecologistas en Acción-CODA понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-281/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Thomas Schmidt/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/37

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Thomas Schmidt/TUIfly GmbH
   (Дело C-281/17)
   (2017/C 239/47)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищец: Thomas Schmidt

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-154/14 P: Жалба, подадена на 2 април 2014 г. от SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 23 януари 2014 г. по дело T-384/09, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH/Европейска комисия

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/20

         Жалба, подадена на 2 април 2014 г. от SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 23 януари 2014 г. по дело T-384/09, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-154/14 P)
   2014/C 159/27
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH, (представители: д-р. A. Birnstiel и д-р. S. Janka, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Gigaset AG, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени обжалваното решение в неговата цялост, доколкото исканията на жалбоподателите са били отхвърлени, и да се уважат изцяло исканията им, предявени в хода на първоинстанционното производство,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени частично обжалваното решение,

               —

               отново при условията на евентуалност, да се намалят по справедливост глобите, наложени в член 2, букви е) и ж) от Решение на Европейската комисия от 22 юли 2009 г.,

               —

               отново при условията на евентуалност, да се отмени обжалваното решение и делото да се върне за разглеждане на Общия съд,

               —

               относно искания от 1 до 4 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   По същество жалбоподателите изтъкват следното:

               1.

               Решението на Общия съд било неправилно и трябвало да се отмени, защото в него не било установено, че в хода на производството по налагане на глобите ответникът нарушил съществени процесуални права на жалбоподателите, като правото им да бъдат изслушани. Чрез оставяне в сила на оценката на ответника Общият съд нарушил принципа на пропорционалност и забраната да се прави предварителна преценка на събраните доказателства.

               2.

               Освен това Общият съд не приел, че с решението си и наложените на няколко групи от отговорни лица парични глоби ответникът неправилно приложил член 101 ДФЕС, както и нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296 ДФЕС, поради което Общият съд също приел неправилно решение в приложение на концепцията за икономическо единство и за ограничаване на законовото задължение за мотивиране.

               3.

               С решението си Общият съд нарушил също принципа за ясни критерии при определяне на размера на санкциите и принципа за индивидуализиране на глобите и санкциите, като е потвърдил решението на ответника.

               4.

               Накрая, жалбоподателите посочват, че Общият съд преценил допълнително изложените от жалбоподателите факти като нови и поради това недопустими, въпреки че жалбоподателите са посочили съответните възражения още в жалбата си до Общия съд.


title: Дело T-507/14: Решение на Общия съд от 26 февруари 2016 г. — Vidmar и др./Комисия (Извъндоговорна отговорност — Присъединяване на Хърватия към Съюза — Отмяна преди присъединяването на национално законодателство, предвиждащо създаването на професията държавен съдебен изпълнител — Вреда, претърпяна от лицата, които преди това са били назначени като държавни съдебни изпълнители — Неприемане от Комисията на мерки, насочени към спазването на ангажиментите по присъединяването — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Член 36 от Акта за присъединяване)

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/27

         Решение на Общия съд от 26 февруари 2016 г. — Vidmar и др./Комисия
   (Дело T-507/14) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Присъединяване на Хърватия към Съюза - Отмяна преди присъединяването на национално законодателство, предвиждащо създаването на професията държавен съдебен изпълнител - Вреда, претърпяна от лицата, които преди това са били назначени като държавни съдебни изпълнители - Неприемане от Комисията на мерки, насочени към спазването на ангажиментите по присъединяването - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Член 36 от Акта за присъединяване))
   (2016/C 118/29)
   Език на производството: хърватски

      Страни

      Ищци: Vedran Vidmar (Загреб, Хърватия) и 21 други ищци, чиито имена са посочени в приложение към решението (представител: D. Graf, адвокат), и Darko Graf (Загреб) (представители: първоначално D Graf, впоследствие L. Duvnjak, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Ječmenica и G. Wils)

      Предмет

   Иск за обезщетение, целящ поправянето на вредата, която ищците твърдят, че са претърпели поради виновното поведение на Комисията при нейното проследяване на спазването на ангажиментите по присъединяването от страна на Република Хърватия

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Vedran Vidmar и Darko Graf, както и другите ищци, чиито имена са посочени в приложение, да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-444/11: Решение на Общия съд от 11 септември 2014 г.  — Gold East Paper и Gold Huasheng Paper/Съвет (Субсидии — Внос на фина хартия с покритие с произход от Китай — Методология — Изчисляване на ползата — Явна грешка в преценката — Специфичност — Амортизационен срок — Преференциално третиране при облагането — Изравнителни мерки — Вреда — Определяне на маржа на печалбата — Дефиниране на разглеждания продукт — Промишленост на Общността — Причинно-следствена връзка)

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/7

         Решение на Общия съд от 11 септември 2014 г. — Gold East Paper и Gold Huasheng Paper/Съвет
   (Дело T-444/11) (1)

   ((Субсидии - Внос на фина хартия с покритие с произход от Китай - Методология - Изчисляване на ползата - Явна грешка в преценката - Специфичност - Амортизационен срок - Преференциално третиране при облагането - Изравнителни мерки - Вреда - Определяне на маржа на печалбата - Дефиниране на разглеждания продукт - Промишленост на Общността - Причинно-следствена връзка))
   2014/C 380/08
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Китай) и Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (представители: V. Akritidis, Y. Melin и F. Crespo, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган първоначално от G. Berrisch, A. Polcyn адвокати и от N. Chesaites, barrister, впоследствие от B. O’Connor, solicitor и de S. Gubel, адвокат)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Stobiecka-Kuik); Cepifine AISBL (Брюксел, Белгия); Sappi Europe SA (Брюксел); Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Италия) и Lecta SA (Люксембург, Люксембург) (представители: L. Ruessmann и W. Berg, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 452/2011 на Съвета от 6 май 2011 година за налагане на окончателно антисубсидийно мито върху вноса на фина хартия с покритие с произход от Китайската народна република (ОВ L 128, стр. 18), доколкото се отнася до жалбоподателите.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd и Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd понасят, наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз, Cepifine AISBL, Sappi Europe SA, Burgo Group SpA и Lecta SA.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело C-545/08: Решение на Съда (трети състав) от 6 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Електронни съобщения — Директиви 2002/21/ЕО и 2002/22/ЕО — Доставчик на услуги за високоскоростен достъп до Интернет — Налагане, по отношение на тарифите за услугите по предоставяне на високоскоростен достъп до Интернет, на задължение за получаване на разрешение и за определяне въз основа на разходите за предоставяне на тези услуги — Липса на анализ на пазара)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/8

         Решение на Съда (трети състав) от 6 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-545/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Електронни съобщения - Директиви 2002/21/ЕО и 2002/22/ЕО - Доставчик на услуги за високоскоростен достъп до Интернет - Налагане, по отношение на тарифите за услугите по предоставяне на високоскоростен достъп до Интернет, на задължение за получаване на разрешение и за определяне въз основа на разходите за предоставяне на тези услуги - Липса на анализ на пазара)
   2010/C 179/11
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и K. Mojzesowicz)

      Ответник: Република Полша (представители: M. Dowgielewicz и M. Szpunar)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 16 и 17 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213), както и на членове 16 и 27 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) — Налагане на задължение за операторите да получат разрешение относно тарифите на дребно за услугите по предоставяне на високоскоростен достъп до Интернет без преди това да е направен анализ на пазара.

      Диспозитив

               1.

               Като е регулирала тарифите на дребно за услугите по предоставяне на високоскоростен достъп до Интернет без да направи предварителен анализ на пазара, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 16 във връзка с член 17 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга), както и по членове 16 и 27 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива).

               2.

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело T-437/16: Жалба, подадена на 5 август 2016 г. — Италия/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/20

         Жалба, подадена на 5 август 2016 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-437/16)
   (2016/C 371/22)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AD/322/16 за съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения за 86 работни места за администратори (AD 5 и 7) в областта на одита, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз, C 171 A от 12 май 2016 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на членове 263, 264 и 266 ДФЕС.

                           —

                           Според жалбоподателя Комисията е нарушила Решение на Съда по дело C-566/10 P, което обявява за незаконосъобразни обявленията, съгласно които кандидатите в конкурси на общо основание на Съюза могат да изберат само английски, френски или немски език като език 2.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 342 ДФЕС и на членове 1 и 6 от Регламент № 1/58 за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (OВ 17, 1958 г., стр. 385).

                           —

                           В това отношение се твърди, че като е ограничила до три езиците, които могат да бъдат избрани от кандидатите като език 2 в конкурсите на общо основание на Съюза, Комисията на практика е установила нов езиков режим на институциите, нарушавайки изключителната компетентност на Съвета в тази област.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 12 ЕО, понастоящем член 18 ДФЕС, член 22 от Хартата на основните права на Съюза, член 6, параграф 3 ЕС, член 1, параграфи 2 и 3 от Приложение III към Правилника за длъжностните лица, членове 1 и 6 от Регламент № 1/58, член 1г, параграфи 1 и 6, член 27, параграф 2 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че извършеното от Комисията ограничаване на езиковия режим е дискриминационно, тъй като посочените норми забраняват на европейските граждани и на самите длъжностни лица на институциите да се налагат ограничения в езиковия режим, които не са предвидени общо и обективно от вътрешните правилници на институциите, както е предвидено в член 6 от Регламент № 1/58, каквито понастоящем не са приети, както и забраняват въвеждането на подобни ограничения, освен ако те не са обосновани от специфичните интереси на службата.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 6, параграф 3 ЕС в частта, в която се установява принципът на защита на оправданите правни очаквания като основен принцип на правото, произтичащ от общите конституционни традиции на държавите членки.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че Комисията е нарушила оправданите очаквания на гражданите да могат да изберат като език 2 който и да е език на Съюза, както е било до 2007 г. и както авторитетно е посочено в Решение на Съда по дело C-566/10 P.

               5.

               Петото основание е изведено от злоупотреба с власт и от нарушение на съществени норми относно естеството и целта на обявленията за конкурси.

                           —

                           Според жалбоподателя, като е ограничила предварително и общо до три езиците, които могат да бъдат избрани като език 2, Комисията на практика е преценила езиковите способности на кандидатите предварително, на фазата на обявлението и на допускането, а не както би трябвало — по време на конкурса. По този начин в решаващ фактор се превръщат езиковите, а не професионалните познания на кандидатите.

               6.

               Шестото основание е изведено от нарушението на член 18 и на член 24, параграф 4 ДФЕС, на член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 2 от Регламент № 1/58 и на член 1г, параграфи 1 и 6 от Правилника за длъжностните лица.

                           —

                           В това отношение се твърди, че като е предвидено, че формулярите за участие задължително трябва да бъдат подадени на английски, френски или немски език, и че EPSO трябва да изпраща на кандидатите всяко съобщение, свързано с движението на конкурса, на същия от тези три езика, е нарушено правото на европейските граждани да общуват с институциите на собствения си език, и е установена последваща дискриминация в ущърб на лицата, които не владеят задълбочено тези три езика.

               7.

               Седмото основание е изведено от нарушение на членове 1 и 6 от Регламент № 1/58, на член 1г, параграфи 1 и 6, и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица, на член 1, параграф 1, буква е) от Приложение III към Правилника за длъжностните лица, и на член 296, параграф 2 ДФЕС (липса на мотиви), както и нарушение на принципа на пропорционалност и изопачаване на фактите.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че Комисията е мотивирала ограничението за използване на три езика с изискването новоназначените лица да могат да веднага общуват в рамките на институциите. Тези мотиви изопачават фактите, тъй като тези три езика не са най-използваните за общуване между различните езикови групи в рамките на институциите; това е непропорционално ограничение на основно право като това да не се налага дискриминация на езикова основа.


title: Дело T-222/08: Определение на Първоинстанционния съд от 17 ноември 2008 г.  — Sanatur/СХВП — Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/31

         Определение на Първоинстанционния съд от 17 ноември 2008 г. — Sanatur/СХВП — Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light)
   (Дело T-222/08) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   (2009/C 6/64)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Sanatur GmbH (Singen, Германия) (представител: M. Wiume, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Sektkellerei Schloss Wachenheim AG (Трир, Германия)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 март 2008 г. (преписка R 1257/2006-1) във връзка с процедура по възражение между Sektkellerei Schloss Wachenheim AG и Sanatur GmbH.
   Диспозитив

               1)

               Вече няма основание по жалбата да се постановява съдебно решение по същество.

               2)

                  Жалбоподателят и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Становище C-1/13: Искане за становище, направено от Европейската комисия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/2

         Искане за становище, направено от Европейската комисия на основание член 218, параграф 11 ДФЕС
   (Становище C-1/13)
   (2013/C 226/02)
   Език на производството: всички официални езици

      Страна, направила искането

   Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, A.-M. Rouchaud-Joët)

      Въпрос, отправен до Съда

   Попада ли допускането на присъединяването на трета страна към Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 25 октомври 1980 г. в изключителната компетентност на Съюза?


title: Дело T-207/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 16 юли 2015 г. — National Iranian Tanker Company/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Претегляне на интереси — Липса на неотложност)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/30

         Определение на председателя на Общия съд от 16 юли 2015 г. — National Iranian Tanker Company/Съвет
   (Дело T-207/15 R)
   ((Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Претегляне на интереси - Липса на неотложност))
   (2015/C 320/46)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: National Iranian Tanker Company (Техеран, Иран) (представители: T. de la Mare, QC, M. Lester, J. Pobjoy, barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley и C. Murphy, solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: N. Rouam и M. Bishop)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение (ОВППС) 2015/236 на Съвета от 12 февруари 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 39, стр. 18) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/230 на Съвета от 12 февруари 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 39, стр. 3), в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-198/15: Решение на Съда (десети състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Invamed Group Ltd и др./Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Раздел XVII — Транспортни съоръжения — Глава 87 — Автомобилни превозни средства, трактори, мотоциклети и велосипеди и други сухопътни превозни средства, техните части и принадлежности — Позиции 8703 и 8713 — Превозни средства с акумулаторен електрически двигател — Понятие за „инвалиди“)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/7

         Решение на Съда (десети състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Invamed Group Ltd и др./Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-198/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Раздел XVII - Транспортни съоръжения - Глава 87 - Автомобилни превозни средства, трактори, мотоциклети и велосипеди и други сухопътни превозни средства, техните части и принадлежности - Позиции 8703 и 8713 - Превозни средства с акумулаторен електрически двигател - Понятие за „инвалиди“))
   (2016/C 260/09)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd, Invacare International SARL

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Диспозитив

               1)

               Позиция 8713 от Комбинираната номенклатура, която се съдържа в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година, трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           думите „за инвалиди“ означават, че продуктът е предназначен само за инвалиди;

                           —

                           фактът, че едно превозно средство може да бъде използвано от лица без увреждания, няма въздействие върху тарифното класиране в позиция 8713 от посочената Комбинирана номенклатура;

                           —

                           обяснителните бележки към същата Комбинирана номенклатура не могат да променят обхвата на тарифните позиции от същата Комбинирана номенклатура.

               2)

               Думата „инвалиди“ в позиция 8713 от Комбинираната номенклатура, която се съдържа в приложение I към Регламент № 2658/87, изменена с Регламент № 1810/2004, трябва да се тълкува в смисъл, че обозначава лицата, засегнати от нелеко ограничение на способността им за ходене, като времетраенето на това ограничение и евентуалното наличие на други ограничения на способности е без въздействие.

      (1)  ОВ C 228, 13.7.2015 г.


title: Дело T-415/12: Жалба, подадена на 14 септември 2012 г. — Xeda International и др./Комисия

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/34

         Жалба, подадена на 14 септември 2012 г. — Xeda International и др./Комисия
   (Дело T-415/12)
   2012/C 355/72
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Xeda International SA (Saint-Andiol, Франция); Pace International LLC (Вашингтон, Съединени щати) и Decco Iberica Post Cosecha, SAU (Paterna, Испания) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 578/2012 на Комисията (1), и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               По първото правно основание те твърдят, че обжалваният акт е незаконосъобразен поради явни грешки в преценката. Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е обосновала обжалвания акт на хипотетични поводи за загриженост: (i) трите неидентифицирани метаболита и (ii) преработените продукти. Във връзка с тези поводи за загриженост Комисията също е допуснала грешка при прилагане на правото като е поискала от жалбоподателите probatio diabolica, по-специално като е поискала от тях да идентифицират непознатите метаболити в складираните ябълки, макар това да е било технически невъзможно, и като е поискала от жалбоподателите да докажат липсата на риск по отношение на съставните вещества с ниска степен на риск, които се намират под границата за количествено определяне (ГКО) в преработените продукти.

               2.

               По второто правно основание те твърдят, че обжалваният акт е незаконосъобразен поради нарушаване на справедливия съдебен процес и правото на защита. Обжалваният акт се основава на доклад на Европейския орган за безопасност на храните („ЕОБХ“), който въвежда ново изискване — представянето на напълно валидиран аналитичен метод — в много напреднал стадий на процедурата по оценяване. Жалбоподателите са представили исканите данни на докладчика, който на свой ред ги е оценил и е изготвил заключение, съгласно което данните са били достатъчни, за да се отговори на поставения от ЕОБХ въпрос. Комисията обаче не е взела предвид новите данни. Освен това на жалбоподателите не е била дадена възможност да отговорят на въпроса поради неправилното разбиране на Комисията на Регламент (ЕО) № 33/2008 на Комисията (2) относно представянето на нови данни.

               3.

               По третото правно основание те твърдят, че обжалваният акт е незаконосъобразен, тъй като е непропорционален. Дори ако се приемеше, че новите изследвания не могат да бъдат взети предвид, Комисията е можела да приеме решение за включване с по-слабо ограничителни мерки, например обвързвайки го с условие за потвърждаващи данни.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 578/2012 на Комисията от 29 юни 2012 година относно неодобрението на активното вещество дифениламин в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 171, 2012 г., стр. 2).

      (2)  Регламент (ЕО) № 33/2008 на Комисията от 17 януари 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Директива 91/414/ЕИО на Съвета във връзка с редовна и ускорена процедура за оценката на активни вещества, които са били част от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от същата директива, но не са били включени в приложение I към нея (ОВ L 15, 2008 г., стр. 5)