title: Дело T-344/17: Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Latam Airlines Group и Lan Cargo/Комисия

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/65

         Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Latam Airlines Group и Lan Cargo/Комисия
   (Дело T-344/17)
   (2017/C 239/77)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Latam Airlines Group SA (Сантяго, Чили), Lan Cargo SA (Сантяго) (представители: B. Hartnett, barrister, O. Geiss, адвокат и W. Sparks, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени в частта относно жалбоподателите Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари),

               —

               допълнително или при условията на евентуалност, да намали наложените на жалбоподателите глоби, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че Комисията допуска фактическа грешка и грешка при прилагане на правото, като изопачава приведените срещу жалбоподателите доказателства, не прилага правилно член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт, и като не излага достатъчни мотиви във връзка с възлагането на отговорност на жалбоподателите за нарушението, що се отнася до допълнителната такса за безопасност и неплащането на комисионни.

                           —

                           Жалбоподателите отбелязват, че Комисията констатира неправилно, че са знаели за антиконкурентното поведение във връзка с допълнителната такса за безопасност и неплащането на комисионни.

                           —

                           Освен това жалбоподателите сочат, че тези аспекти на твърдяното единно продължено нарушение не могат да се отделят от общото цяло, поради което обжалваното решение трябва да се отмени изцяло.

               2.

               С второто основание се твърди, че Комисията допуска фактическа грешка и грешка при прилагане на правото, като изопачава приведените срещу жалбоподателите доказателства, не прилага правилно съответните разпоредби и не излага достатъчни мотиви във връзка с констатацията, че жалбоподателите са участвали в нарушението, отнасящо се до допълнителната такса за гориво.

                           —

                           Жалбоподателите отбелязват, че Комисията не доказва в съответствие с изисквания стандарт, че са участвали в твърдяното нарушение в частта, отнасяща се до допълнителната такса за гориво.

                           —

                           Жалбоподателите освен това сочат, че не са можели да се осведомят от получаваните от тях прессъобщения за твърдения картел.

                           —

                           Накрая, жалбоподателите твърдят, че малкото приведени доказателства за техни контакти с превозвачи не установяват антиконкурентно поведение от тяхна страна, нито че са знаели или са можели да предвидят антиконкурентното поведение на други превозвачи.

               3.

               С третото основание се твърди, че Комисията допуска явни фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като установява, че жалбоподателите отговарят за нарушение по маршрутите, посочени в член 1, параграфи 1, 3 и 4 от обжалваното решение, както и че не излага достатъчни мотиви.

                           —

                           Жалбоподателите отбелязват, че Комисията неправилно ги включва в констатацията относно отговорността по член 1, параграфи 1, 3 и 4 от обжалваното решение, тъй като е изтекла погасителна давност.

                           —

                           Освен това жалбоподателите сочат, че Комисията не е компетентна да констатира отговорността им за нарушение на член 101 ДФЕС по маршрути в рамките на ЕИП до 1 май 2004 г. или на член 53 от Споразумението за ЕИП до 19 май 2005 г.

                           —

                           Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията не е компетентна да установява отговорността им за нарушение във връзка с маршрутите между ЕС и Швейцария.

                           —

                           Накрая, жалбоподателите отбелязват, че констатациите са в нарушение на принципа non bis in idem.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че Комисията допуска явни фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като констатира наличието на твърдения картел, както и че не излага достатъчни мотиви.

                           —

                           Жалбоподателите отбелязват, че констатацията на Комисията за участието им в твърдения картел е опорочена от липсата на доказателства.

                           —

                           Освен това жалбоподателите сочат, че тя се основава на неправилното допускане, че нарушението засяга всички маршрути.

                           —

                           Освен това жалбоподателите твърдят, че тя е извън компетентността на Комисията и води до двусмисленост, що се отнася до географския обхват на твърдяното нарушение.

                           —

                           Накрая, жалбоподателите отбелязват, че тя води до разминаване в предмета между мотивите и разпоредителната част, което не позволява на жалбоподателите да разберат какви са естеството и обхватът на твърдяното нарушение.

               5.

               С петото основание се твърди, че Комисията допуска явни фактически грешки и грешки при прилагане на правото, като констатира, че твърдяното поведение съставлява единно продължено нарушение, както и че не излага достатъчно мотиви за тази констатация.

                           —

                           Жалбоподателите отбелязват, че въпросното поведение не е преследвало единна антиконкурентна цел.

                           —

                           Освен това жалбоподателите сочат, че въпросното поведение не се отнася до един продукт или услуга.

                           —

                           Освен това жалбоподателите твърдят, че въпросното поведение не се отнася до едно и също предприятие.

                           —

                           Освен това жалбоподателите отбелязват, че твърдяното нарушение не е единно по естеството си.

                           —

                           Освен това жалбоподателите сочат, че елементите на твърдяното нарушение не се обсъждат успоредно.

                           —

                           Накрая, жалбоподателите отбелязват, че Комисията не привежда достатъчни доказателства и не прави анализ по член 101, параграф 3 ДФЕС във връзка с неплащането на комисионни.

               6.

               С шестото основание се твърди, че Комисията нарушава правото на защита на жалбоподателите и не излага достатъчни мотиви.

                           —

                           Жалбоподателите отбелязват, че не са в състояние да отговорят на констатацията на Комисията, че са знаели за нарушението относно допълнителната такса за безопасност и неплащането на комисионни.

                           —

                           Освен това жалбоподателите сочат, че са отправени нови твърдения в подкрепа на констатацията на Комисията за твърдения картел.

                           —

                           Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията се позовава на недопустими по отношение на тях доказателства.

                           —

                           Освен това жалбоподателите отбелязват, че разминаванията между мотивите и разпоредителната част на обжалваното решение водят до недостатъци в мотивите.

                           —

                           Накрая, жалбоподателите сочат, че не са имали възможност да изложат становище относно решението за отпадане от разследването на 13 превозвача и три аспекта на нарушението след изложението на възраженията, както и че Комисията не излага мотиви за това свое действие.

               7.

               Със седмото основание се твърди, че Комисията допуска фактическа грешка и грешка при прилагане на правото при изчисляването на глобата на жалбоподателите, както и че не излага достатъчни мотиви.

                           —

                           Жалбоподателите отбелязват липсата на разграничение между съгласуването на крайна цена и съгласуването във връзка с определени ценови елементи.

                           —

                           Освен това жалбоподателите сочат, че не са взети предвид ограниченият общ пазарен дял на адресатите и изискванията на правната уредба в отрасъла.

                           —

                           Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията третира поведението им по същия начин като далеч по-сериозното поведение на други адресати, включително на „основната група“.

                           —

                           Накрая, жалбоподателите сочат, че не е взето под внимание по-ограниченото им участие в нарушението в сравнение с други адресати, които също получават намаление на глобата поради смекчаващи обстоятелства.


title: Дело T-484/09: Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — McLoughney/СХВП — Kern (Powerball) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Powerball“ — По-ранна нерегистрирана словна марка „POWERBALL“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/13

         Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — McLoughney/СХВП — Kern (Powerball)
   (Дело T-484/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Powerball“ - По-ранна нерегистрирана словна марка „POWERBALL“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 6/20
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rory McLoughney (Thurles, Ирландия) (представител: J. Stratford Lysandrides, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Ernst Kern (Zahling, Германия)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 септември 2009 г. (преписка R 1547/2006-4) относно производство по възражение между г-н Rory McLoughney и г-н Ernst Kern

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Rory McLoughney да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело T-507/12 R: Определение на председателя на Общия съд от 17 януари 2013 г. — Словения/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда връщането ѝ от бенефициера — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/27

         Определение на председателя на Общия съд от 17 януари 2013 г. — Словения/Комисия
   (Дело T-507/12 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда връщането ѝ от бенефициера - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   2013/C 108/70
   Език на производството: словенски

      Страни

      Жалбоподател: Република Словения (представители: V. Klemenc и A. Grum)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, D. Kukovec и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение на Комисията C(2012) 6345 окончателен от 19 септември 2012 г. относно мерките, приети в полза на предприятието Elan d.o.o. (SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Съединени дела C-120/06 P и 121/06 P: Решение на Съда (голям състав) от 9 септември 2008 г. — Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) и Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc./Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Кралство Испания (Обжалване — Препоръки и решения на органа за уреждане на спорове на Световната търговска организация (СТО) — Констатация на органа за уреждане на спорове относно несъвместимостта на общностния режим на внос на банани с нормите на СТО — Установяване от страна на Съединените американски щати на ответни мерки под формата на допълнително мито, наложено върху вноса на определени стоки с произход от различни държави-членки — Ответни мерки, разрешени от СТО — Липса на извъндоговорна отговорност на Общността — Продължителност на производството пред Първоинстанционния съд — Разумен срок — Искане за справедливо поправяне на вреди)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/3

         Решение на Съда (голям състав) от 9 септември 2008 г. — Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) и Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc./Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Кралство Испания
   (Съединени дела C-120/06 P и 121/06 P) (1)

   (Обжалване - Препоръки и решения на органа за уреждане на спорове на Световната търговска организация (СТО) - Констатация на органа за уреждане на спорове относно несъвместимостта на общностния режим на внос на банани с нормите на СТО - Установяване от страна на Съединените американски щати на ответни мерки под формата на допълнително мито, наложено върху вноса на определени стоки с произход от различни държави-членки - Ответни мерки, разрешени от СТО - Липса на извъндоговорна отговорност на Общността - Продължителност на производството пред Първоинстанционния съд - Разумен срок - Искане за справедливо поправяне на вреди)
   (2008/C 285/04)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподатели: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies), Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc. (представители: I. Van Bael, A. Cevese, F. Di Gianni и R. Antonini, avocats)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro, S. Marquardt и A. De Gregorio Merino), Комисия на Европейските общности (представители: P. J. Kuijper, V. Di Bucci, C. Brown и E. Righini), Кралство Испания (дело C-120/06 P) (представители: E. Braquehais Conesa и M. Muñoz Pérez)

      Встъпила страна в подкрепа на Съвета на Европейския съюз и на Комисията на Европейските общности: Кралство Испания (дело C-121/06 P) (представител: M. Muñoz Pérez)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (голям състав) от 14 декември 2005 г. по дело T-69/00, FIAMM и FIAMM Technologies/Съвет и Комисия, с което Първоинстанционният съд отхвърля като неоснователен иск за обезщетение, целящ поправяне на вредата, която се твърди, че е претърпяна от жалбоподателите вследствие на наложени от американските власти ответни мерки спрямо редица общностни стоки, сред които произведените и изнасяни от жалбоподателите акумулатори, в рамките на спор относно европейския режим на внос на банани
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (голям състав) от 14 декември 2005 г. по дело T-135/01, Fedon & Figli и Fedon America/Съвет на ЕС и Комисия на ЕО, с което Първоинстанционният съд отхвърля като неоснователен иск за обезщетение, целящ поправяне на вредата, която се твърди, че е претърпяна от жалбоподателите вследствие на наложени от американските власти ответни мерки спрямо редица общностни стоки, сред които произведените и изнасяни от жалбоподателите калъфи за очила, в рамките на спор относно европейския режим на внос на банани
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля основните жалби.

               2.

               Отхвърля насрещните жалби.

               3.

               Осъжда Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA, Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies LLC, Giorgio Fedon & Figli SpA и Fedon America, Inc. да заплатят съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от Комисията на Европейските общности.

               4.

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело T-292/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от  13 септември 2007 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия ( Обезпечително производство — Липса на иск по същество — Недопустимост )

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/28

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 13 септември 2007 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия
   (Дело T-292/07 R)
   („Обезпечително производство - Липса на иск по същество - Недопустимост“)
   (2007/C 283/52)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Берлин, Германия) (представител: L. Bechtel, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на потвържденията за извършен дебит с номера 3240905385, 3240905379, 3240905378 и 3240905393, издадени от Комисията в рамките на договори JAI/DAP/2000/338-C, JAI/2001/DAP/161/C, JAI/2002/DAP/094-W и JAI/2003/DAP/080-W.
   Диспозитив

               1)

               Молбата е недопустима.

               2)

               Ищецът понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-1/07: Решение на Общия съд от 9 декември 2009 г. — Apache Footwear и Apache II Footwear/Съвет (Дъмпинг — Внос на обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Интерес на Общността)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/46

         Решение на Общия съд от 9 декември 2009 г. — Apache Footwear и Apache II Footwear/Съвет
   (Дело T-1/07) (1)

   (Дъмпинг - Внос на обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Интерес на Общността)
   2010/C 24/80
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Apache Footwear Ltd (Pingsha, Китай) и Apache II Footwear Ltd (Qingxin) (Taiping Zhen, Китай) (представители: първоначално O. Prost и S. Ballschmiede, впоследствие O. Prost и E. Berthelot, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от G. Berrisch, avocat)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и T. Scharf); Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC) (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn и S. Verhulst, впоследствие P. Vlaemminck и A. Hubert, avocats); и BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Италия) както и шестнадесет други встъпили страни, чийто имена са посочени в приложение към решението (представители: P. Tabellini, G. Celona и C. Cavaliere, avocats)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (ОВ L 275, стр.1), доколкото той засяга жалбоподателите

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Apache Footwear Ltd и Apache II Footwear Ltd (Qingxin) понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas и шестнадесет други встъпили страни, чийто имена са посочени в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-408/16: Преюдициално запитване от Curtea de Apel București (Румъния), постъпило на 21 юли 2016 г. — Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene — Direcția generală managementul fondurilor externe

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/3

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel București (Румъния), постъпило на 21 юли 2016 г. — Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene — Direcția generală managementul fondurilor externe
   (Дело C-408/16)
   (2016/C 383/04)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel București

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA

      Ответник: Ministerul Fondurilor Europene — Direcția generală managementul fondurilor externe

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 15, буква в) от Директива 2004/18/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че допуска дадена държава членка след присъединяването ѝ към Европейския съюз да не прилага разглежданата директива, в случай че тази държава има договор за финансиране, сключен с Европейската инвестиционна банка преди присъединяването ѝ, съгласно който по отношение на обществените поръчки, които ще бъдат възлагани, се прилагат специфични за финансиращия орган изисквания — като тези в настоящия случай — които са по-ограничителни от предвидените в директивата изисквания?

               2)

               Трябва ли Директива 2004/18/ЕО да се тълкува в смисъл, че не допуска съществуването в националното право на законодателен акт като O.U.G. № 72/2007 (Законодателен декрет № 72/2007), който предвижда прилагане на разпоредбите на Ръководството за възлагане на обществени поръчки на Европейската инвестиционна банка в дерогация от разпоредбите на законодателния акт, с който директивата е транспонирана в националното право — в конкретния случай O.U.G. № 34/2006 (Законодателен декрет № 34/2006) — по съображения като изложените в обяснителния меморандум, с цел изпълнение на сключения преди присъединяването договор за финансиране?

               3)

               Може ли при тълкуването на член 9, параграф 5 и член 60, буква а) от Регламент (ЕО) № 1083/2006 (2) да се приеме, че такава обществена поръчка, изготвена при спазване на Ръководството за възлагане на обществени поръчки на Европейската инвестиционна банка и националното законодателство, е в съответствие със законодателството на Съюза и отговаря на изискванията за ретроактивно предоставено безвъзмездно европейско финансиране?

               4)

               В случай на отрицателен отговор на предходния въпрос, ако въпреки това при проверката на съответствието на такава обществена поръчка с изискванията на Programul operațional sectorial „Transport“ 2007-2013 (оперативна програма за сектор „Транспорт“ 2007-2013 г.) е било прието, че тя отговаря на изискванията, представлява ли такова евентуално нарушение на правото на Съюза в областта на обществените поръчки (определяне на някои критерии за предварителен подбор на оферентите, аналогични по своето естество с критериите от Ръководството за възлагане на обществени поръчки на Европейската инвестиционна банка, но по-ограничителни от предвидените в Директива 2004/18/ЕО — разгледани подробно в точки от 12 до 14 от настоящото запитване) „нередност“ по смисъла на член 2, параграф 7 от Регламент № 1083/2006, която поражда задължение за съответната държава членка да пристъпи към финансова корекция/процентно намаление по реда на 98, параграф 2 от горепосочения регламент?

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, 2004 г., стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).

      (2)  Регламент (EO) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).


title: Дело T-355/17: Жалба, подадена на 2 юни 2017 г. — Daico International/EUIPO — American Franchise Marketing (RoB)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/70

         Жалба, подадена на 2 юни 2017 г. — Daico International/EUIPO — American Franchise Marketing (RoB)
   (Дело T-355/17)
   (2017/C 239/81)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Daico International BV (Амстердам, Нидерландия) (представител: M. Kassner, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: American Franchise Marketing Ltd (Лондон, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „RoB“— марка на Европейския съюз № 5 284 104

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 9 март 2017 г. по преписка R 1405/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75, параграф 1 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на правило 62, параграф 3 от Регламент № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността.


title: Дело C-113/17: Преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия), постъпило на 6 март 2017 г. — QJ/Ministerstvo vnútra SR, Migračný úrad

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/23

         Преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия), постъпило на 6 март 2017 г. — QJ/Ministerstvo vnútra SR, Migračný úrad
   (Дело C-113/17)
   (2017/C 168/30)
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky (Върховен съд на Словашката република)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: QJ

      Ответник: Ministerstvo vnútra SR, Migračný úrad

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 46, параграф 3 от Директива 2013/32/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (преработен текст) (наричана по-нататък: „Директивата за процедурите за предоставяне на международна закрила“) да се тълкува в смисъл, че националната юрисдикция, която преценява по същество необходимостта от предоставяне на международна закрила на кандидата, може, поради обстоятелството че отказът е бил отменян нееднократно и преписката е била връщана на административния орган на основание на нееднократно уважени жалби — които въпреки това не пораждат действие — да реши да предостави тази закрила на кандидата, въпреки че от националното законодателство не произтича такова правомощие на съдебния орган?

               2)

               Ако отговорът на предходния въпрос е положителен, има ли такава компетентност и въззивната инстанция (Върховният съд)?

      (1)  ОВ L 180, 2013 г., стр. 60.


title: Дело T-349/13: Решение на Общия съд от 4 юли 2016 г. — Orange Business Belgium/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Предоставяне на „Трансевропейски услуги в областта на телематиката между администрациите — Ново поколение (TESTA-ng)“ — Отхвърляне на офертата на оферент — Възлагане на обществената поръчка — Прозрачност — Равно третиране — Недопускане на дискриминация — Задължение за мотивиране)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/24

         Решение на Общия съд от 4 юли 2016 г. — Orange Business Belgium/Комисия
   (Дело T-349/13) (1)

   ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Предоставяне на „Трансевропейски услуги в областта на телематиката между администрациите - Ново поколение (TESTA-ng)“ - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на обществената поръчка - Прозрачност - Равно третиране - Недопускане на дискриминация - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 305/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Orange Business Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представители: B. Schutyser и T. Villé, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude, S. Lejeune и F. Moro, подпомагани от P. Wytinck и B. Hoorelbeke, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение на Комисията от 19 април 2013 година, с което се отхвърля офертата на жалбоподателя в рамките на ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка DIGIT/R2/PR/2011/039 относно „Трансевропейски услуги в областта на телематиката между администрациите — Ново поколение (TESTA-ng)“ и обществената поръчка се възлага на друг оферент

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Orange Business Belgium SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 31.8.2013 г.


title: Дело C-330/17: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 2 юни 2017 г. — Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/16

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 2 юни 2017 г. — Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH
   (Дело C-330/17)
   (2017/C 293/20)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

      Ответник: Germanwings GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли въздухоплавателните тарифи за вътреобщностни въздухоплавателни услуги, които тарифи е необходимо да се посочват съгласно член 23, параграф 1, второ и трето изречение от Регламент № 1008/2008/ЕО (1), да бъдат в определена валута, ако не са в евро?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               В каква местна валута могат да бъдат посочени тарифите по член 2, точка 18 и член 23, параграф 1, второ и трето изречение от Регламент № 1008/2008/ЕО, когато установен в една държава членка (в случая Германия) въздушен превозвач рекламира и предлага на потребител в интернет въздухоплавателна услуга с място на излитане в друга държава членка (в случая Обединеното кралство)?
               Във връзка с това релевантно ли е, че за предложението се използва интернет адрес със специфичен за определена страна домейн от първо ниво (в случая www.germanwings.de), който насочва към държавата членка по седалището на въздушния превозвач, и че потребителят пребивава в тази държава членка?
               Има ли значение, че всички или повечето въздушни превозвачи посочват съответните цени в местната валута, използвана в мястото на излитане?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (ОВ L 293, 2008 г., стр. 3).


title: Дело T-144/04: Определение на Първоинстанционния съд от 19 май 2008 г. — TF1/Комисия ( Жалба за отмяна — Решение на Комисията, с което някои приети от Френската република мерки, в полза на France 2 и на France 3, се определят като съвместими с общия пазар държавни помощи — Срок за обжалване — Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник — Недопустимост )

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/33

         Определение на Първоинстанционния съд от 19 май 2008 г. — TF1/Комисия
   (Дело T-144/04) (1)

   („Жалба за отмяна - Решение на Комисията, с което някои приети от Френската република мерки, в полза на France 2 и на France 3, се определят като съвместими с общия пазар държавни помощи - Срок за обжалване - Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник - Недопустимост“)
   (2008/C 171/60)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Télévision française 1 SA (TF1) (Nanterre, Франция) (представители: J.-P. Hordies и C. Smits, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Buendía Sierra, N Niejahr и C. Giolito)

      Встъпила на страната на ответника страна: Френска република (представител: G. de Bergues)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2004/838/EО на Комисията от 10 декември 2003 г., относно държавни помощи, приведени в изпълнение от Франция, в полза на France 2 и на France 3 (OВ 2004, L 361, стp. 21).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Télévision française 1 SA (TF1) да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията.

               3)

               Френската република понася своите съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 168, 26 юни 2004 г.


title: Дело T-259/13: Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Франция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Мерки за подпомагане на развитието на селските райони — Зони с неблагоприятни природни условия — Фиксирана финансова корекция — Разходи, извършени от Франция — Критерии за натоварване — Проверки на място — Процесуални гаранции)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/10

         Решение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-259/13) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Мерки за подпомагане на развитието на селските райони - Зони с неблагоприятни природни условия - Фиксирана финансова корекция - Разходи, извършени от Франция - Критерии за натоварване - Проверки на място - Процесуални гаранции))
   (2015/C 228/11)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, D. Colas, C. Candat и G. de Bergues)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и G. von Rintelen)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално N. Díaz Abad, впоследствие A. Sampol Pucurull, abogados del Estado)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 67, стр. 20)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ , на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в частта, в която спрямо Френската република се прилага финансова корекция в рамките на мерките за подпомагане на развитието на селските райони по отношение на овцете, за които не е правено искане за премии за овце за финансовите 2008 и 2009 години.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Френската република понася три четвърти от направените от нея съдебни разноски и три четвърти от съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               Европейската комисия понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски и една четвърт от съдебните разноски на Френската република.

               5)

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-355/13: Жалба, подадена на 4 юли 2013 г. — easyJet Airline/Комисия

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/44

         Жалба, подадена на 4 юли 2013 г. — easyJet Airline/Комисия
   (Дело T-355/13)
   2013/C 260/79
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: easyJet Airline Co. Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: M. J. Werner и R. Marian, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да установи, че Решение на Комисията C(2013) 2727 окончателен от 3 май 2013 г. по преписка COMP/39.869 — easyJet/Schiphol е невалидно, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че спорното решение е опорочено от грешка при прилагане на правото (погрешно тълкуване на разпоредбите на член 13 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (1)) и от явна грешка в преценката (погрешно заключение, че националното производство в Нидерландия е еквивалентно на разглеждане на случая от националния орган по конкуренция).

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение нарушава основно процесуално изискване, по-специално като не излага надлежно съображенията за отхвърлянето. Освен това Комисията не разгледала всички представени ѝ от жалбоподателя фактически обстоятелства.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167)


title: Дело C-490/16: Решение на Съда (голям състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Словения) — A.S./Република Словения (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) № 604/2013 — Определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава — Приток на изключително голям брой граждани на трети държави, желаещи да получат международна закрила — Организиране от властите на една държава членка на пресичането на границата с оглед транзитно преминаване към друга държава членка — Разрешено влизане като изключение заради хуманитарни причини — Член 13 — Незаконно пресичане на външна граница — Дванадесетмесечен срок, считано от пресичането на границата — Член 27 — Способ за защита — Обхват на съдебния контрол — Член 29 — Шестмесечен срок за извършване на прехвърлянето — Броене на сроковете — Подаване на жалба — Суспензивно действие)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/14

         Решение на Съда (голям състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Словения) — A.S./Република Словения
   (Дело C-490/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕС) № 604/2013 - Определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава - Приток на изключително голям брой граждани на трети държави, желаещи да получат международна закрила - Организиране от властите на една държава членка на пресичането на границата с оглед транзитно преминаване към друга държава членка - Разрешено влизане като изключение заради хуманитарни причини - Член 13 - Незаконно пресичане на външна граница - Дванадесетмесечен срок, считано от пресичането на границата - Член 27 - Способ за защита - Обхват на съдебния контрол - Член 29 - Шестмесечен срок за извършване на прехвърлянето - Броене на сроковете - Подаване на жалба - Суспензивно действие))
   (2017/C 309/19)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A.S.

      Ответник: Република Словения

      Диспозитив

               1)

               Член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, във връзка със съображение 19 от него, трябва да се тълкува в смисъл, че кандидат за международна закрила може да обжалва издаденото спрямо него решение за прехвърляне, като изтъкне неправилно прилагане на критерия за компетентност, който се отнася до незаконното пресичане на границата на държава членка и е прогласен в член 13, параграф 1 от посочения регламент.

               2)

               Член 13, параграф 1 от Регламент № 604/2013 трябва да се тълкува в смисъл, че гражданинът на трета държава, на чието влизане не са се противопоставили органите на една държава членка, изправени пред приток на изключително голям брой граждани на трети държави, желаещи да преминат транзитно през тази държава членка, за да подадат молба за международна закрила в друга държава членка, без да отговарят на приложимите по принцип в първата държава членка условия за влизане, трябва да се счита за „незаконно пресякъл“ границата на първата държава членка по смисъла на тази разпоредба.

               3)

               Член 13, параграф 1, второ изречение от Регламент № 604/2013, във връзка с член 7, параграф 2 от него, трябва да се тълкува в смисъл, че подаването на жалба срещу решението за прехвърляне няма отражение върху броенето на срока, предвиден в член 13, параграф 1.

         Член 29, параграфи 1 и 2 от посочения регламент трябва да се тълкува в смисъл, че подаването на такава жалба означава, че определеният в тези разпоредби срок започва да тече едва от момента на крайното решение по тази жалба, включително когато сезираната юрисдикция е решила да отправи преюдициално запитване до Съда, доколкото посочената жалба има суспензивно действие в съответствие с член 27, параграф 3 от същия регламент.

      (1)  ОВ C 419, 14.11.2016 г.


title: Дело C-198/12: Иск, предявен на 26 април 2012 година — Европейска комисия/Република България

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/14

         Иск, предявен на 26 април 2012 година — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-198/12)
   2012/C 194/23
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: T. Scharf, O. Beynet, С. Петрова)

      Ответник: Република България

      Искания

   Европейската комисия счита, че Съдът следва да:

               1.

               установи, че Република България нарушава своите задължения за предоставяне на максимален капацитет, а именно услуги за виртуален пренос на газ в обратна посока в полза на всички участници на пазара, така както това се изисква от разпоредбите на член 14, параграф 1, във връзка с член 16, параграф 1 и параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 715/2009 (1).

               2.

               осъди Република България да плати съдебните разноски.

      Правни основания и главни доводи

   С настоящата искова молба, Комисията има за цел да установи неизпълнение от страна на Република България на задълженията ѝ по член 14, параграф 1, във връзка с член 16, параграф 1 и параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 715/2009, заместващи съответно член 4, параграф 1 и член 5, параграф 1 и параграф 2 от отменения Регламент (ЕО) № 1775/2005.
   Тези задължения са следните:

               —

               задължение за осигуряване на максимален капацитет, а именно услуги за виртуален пренос на газ в обратна посока в полза на всички участници на пазара, съгласно член 14, параграф 1, във връзка с член 16, параграф 1 и параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 715/2009.
               Според българските власти, неизпълнението на горепосоченото задължение за осигуряване на максимален капацитет се дължи на липсата на физическа връзка между транзитната и националната газопреносна система на Република България, както и на техния различен правен режим.
               Като друга причина за неизпълнение на горепосоченото задължение, българските власти сочат наличието на три действащи междуправителствени споразумения между Република България и Правителството на СССР сключени през 1986 г. и 1989 г.
               Комисията изтъква, че ако търговският договор от 27 април 1998 г. между ООО „Газпром“ и „Булгартрансгаз“ ЕАД, сключен въз основа на тези международни споразумения, съставлява пречка за изпълнението на задължението за предоставяне на максимален капацитет, то съгласно член 351, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Република България следва да предприеме всички необходими мерки, за да премахне едно такова евентуално несъответствие с разпоредбите на правото на ЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1775/2005

      OB L 211, 2009 г., стр. 36


title: Дело T-32/11: Решение на Общия съд от 10 февруари 2012 г. — Verenigde Douaneagenten/Комисия (Митнически съюз — Внос на сурова тръстикова захар от Нидерландските Антили — Последващо събиране на вносни мита — Искане за опрощаване на вносни мита — Член 220, параграф 2,буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Съществено процесуално нарушение)

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/21

         Решение на Общия съд от 10 февруари 2012 г. — Verenigde Douaneagenten/Комисия
   (Дело T-32/11) (1)

   (Митнически съюз - Внос на сурова тръстикова захар от Нидерландските Антили - Последващо събиране на вносни мита - Искане за опрощаване на вносни мита - Член 220, параграф 2,буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Съществено процесуално нарушение)
   2012/C 89/34
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Verenigde Douaneagenten BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: J. van der Meché и S. Moolenaar, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Bouyon и B. Burggraaf)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C(2010) 6754 окончателен на Комисията от 1 октомври 2010 г., с което се установява, от една страна, че основателно вносните мита са били взети предвид a posteriori, и от друга страна, че неоснователно в случая тези мита са били опростени (REC 02/09)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение C(2010) 6754 окончателен на Комисията от 1 октомври 2010 г. в частта му, в която установява като неоснователно опрощаването на вносни мита в размер на 531 985,59 EUR по член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 103, 2.4.2011 г.


title: Дело T-67/16: Определение на Общия съд от 21 декември 2016 г. — fleur ami/EUIPO — 8 seasons design (Lampes)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/47

         Определение на Общия съд от 21 декември 2016 г. — fleur ami/EUIPO — 8 seasons design (Lampes)
   (Дело T-67/16) (1)

   (2017/C 053/57)
   Език на производството: немски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


title: Дело C-634/16 P: Жалба, подадена на 7 декември 2016 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 28 септември 2016 г. по дело T-476/15, European Food SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/7

         Жалба, подадена на 7 декември 2016 г. от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 28 септември 2016 г. по дело T-476/15, European Food SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-634/16 P)
   (2017/C 086/09)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Други страни в производството: European Food SA, Société des produits Nestlé SA

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да осъди European Food да заплати съдебните разноски, направени от Службата.

      Основания и основни доводи

   Първо, Общият съд не е взел предвид факта, че Регламенти № 207/2009 (1) и № 2868/95 (2) предвиждат два вида срокове за представяне на доказателства в производствата пред Службата: тези, които са посочени в самото законодателство и следователно не подлежат на удължаване от Службата, и тези, които се определят от Службата във всеки отделен случай за целите на добрата организация на производството и могат, при необходимост съобразно специфичните обстоятелства по случая, да бъдат удължавани по молба на страните. Следователно е неправилно заключението на Общия съд, че за производствата за обявяване на недействителност поради наличието на абсолютни основания не се прилага никакъв срок.
   Второ, Общият съд не е възприел правилно значението и действието на член 76, параграф 2 от Регламент 207/2009. Този член се прилага за всички видове производства пред Службата и за всички приложими срокове, в частност i) за тези, които са пряко определени от Регламенти № 207/2009 и № 2868/95 и ii) за тези, които са определени от EUIPO при упражняване на нейното правомощие за организиране на производствата, с които е сезирана.
   Трето, като се е съсредоточил върху третата алинея от правило 50, параграф 1 от Регламент № 2868/95, Общият съд не е взел предвид основното значение на това правило, което се съдържа в първа алинея от същото, а именно, че за апелативния състав се прилагат същите процесуални разпоредби като за отдела, издал спорното решение. Първата алинея не се ограничава до производствата по възражение, а се прилага за всички производства, включително производствата за обявяване на недействителност.
   Четвърто, с обжалваното съдебно решение е нарушен член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009, тъй като с него i) не е приложена тази разпоредба към сроковете, определени от Службата, и ii) апелативният състав е лишен от правомощието си по член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009 да преценява дали представените за първи път доказателства могат да се квалифицират като „нови“ и ако това не е така, да упражнява правото си на преценка относно допустимостта на тези доказателства.
   Накрая, обжалваното съдебно решение накърнява равновесието между съответните процесуални права на страните, като предоставя на всяка страна в производството за обявяване на недействителност безусловно право да представя всякакви доказателства във всеки стадий на производството пред Службата, включително на стадия на обжалването. Това лишава ответника от един етап на административна проверка, когато страната, която иска обявяване на недействителността, съзнателно избере да не представя никакви — или никакви релевантни — факти или доказателства пред отдела по отмяна. Освен това предоставянето на всяка страни в производството за обявяване на недействителност на безусловното право да представя всякакви доказателства във всеки стадий на производството е в нарушение и на принципите на процесуална икономия и добра администрация.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, ОВ L 78, 2009 г., стр. 1

      (2)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността, ОВ L 303, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189


title: Дело C-326/09: Иск, предявен на 12 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/10

         Иск, предявен на 12 август 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
   (Дело C-326/09)
   2009/C 312/16
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и M. Kaduczak)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2004/113/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги (1) или при всички положения, като не е информирала Комисията за приемането на тези разпоредби, Република Полша не е изпълнила задълженията си съгласно посочената директива,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2004/113/ЕО е изтекъл на 21 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 373, стp. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 135.


title: Дело F-76/15: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 април 2016 г. — FY/Съвет (Публична служба — Социално осигуряване — Обща здравноосигурителна схема — Поемане на медицински разноски — Ставка за възстановяване на разноските — Признаване на дадено заболяване за тежко — Критерии — Член 72 от Правилника и общи изпълнителни разпоредби, свързани с възстановяването на медицински разноски)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/37

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 април 2016 г. — FY/Съвет
   (Дело F-76/15) (1)

   ((Публична служба - Социално осигуряване - Обща здравноосигурителна схема - Поемане на медицински разноски - Ставка за възстановяване на разноските - Признаване на дадено заболяване за тежко - Критерии - Член 72 от Правилника и общи изпълнителни разпоредби, свързани с възстановяването на медицински разноски))
   (2016/C 222/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: FY (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)

      Предмет на делото

   Отмяна на решението на Бюрото за разплащания в Брюксел, с което се отхвърлят искането на жалбоподателя заболяването, от което страда синът му, да продължи да се счита за тежко, и искането му да бъдат поети всички свързани с това заболяване медицински разноски

      Диспозитив на решението

               1)

               Отменя решението от 8 април 2014 г., с което Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема (Брюксел, Белгия) отхвърля искането на FY заболяването, от което страда синът му, да продължи да се счита за тежко.

               2)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на FY.

      (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г., стр. 51.


title: Дело F-145/06: Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Pascual Garcia/Комисия

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/42

         Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Pascual Garcia/Комисия
   (Дело F-145/06)
   (2007/C 56/79)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: César Pascual Garcia (Мадрид, Испания) (представители: B. Cortese и C. Cortese, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на генералния директор на JRC — Joint Research Centre (Съвместния изследователски център) на Комисията (JRC) от 7 април 2006 г., връчено на ищеца на 17 април 2006 г., с което последният отказва да вземе предвид кандидатурата му за посочената в обявление COM/2005/2969 — B/3/B*11 — JRC.I.04 — IHCP — Ispra свободна длъжност и добавя забележка в списъка с резерви за бъдещи назначения от конкурс EPSO/B/23/04 (1), с която се информират службите на Комисията, че кандидатът не отговаря на изискванията за заемане на конкурсната длъжност;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението на Органа по назначаване (ОН) на Комисията от 22 септември 2006 г., връчено на ищеца на 13 ноември 2006 г., с което се отхвърля неговата жалба № R/400/06;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, който успешно издържал общ конкурс EPSO/B/23/04, не е бил назначен от JRC, тъй като генералният му директор счел, че ищецът не отговаря на изискванията за заемане на конкурсната длъжност.
   Според иска на ищеца атакуваното решение: i) е опорочено от злоупотреба с процедурата, доколкото неправомерно подменя оценката на неговото образование и опит, направена от конкурсната комисия, при това без последната да е допуснала явна грешка; ii) нарушава правната рамка, установена с обявлението за конкурса; iii) е опорочено от явна грешка в оценката, както и, поради своя нелогичен характер, от явна липса на мотиви; iv) нарушава принципа на защита на оправданите правни очаквания.
   Освен това ищецът изтъква, субсидиарно, че атакуваното решение нарушава принципа на равнопоставено третиране. В случай, че нарушението на този принцип произтича от текста на обявлението за конкурса, то конкурсът би следвало да бъде обявен за незаконен по смисъла на член 241 от Договора за ЕО.

      (1)  Обява за общ конкурс EPSO/B/23/04 за съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения на технически служители (B 5/B 4) в областите „Проучване“ и „Техника“ (ОВ C 81 A от 31.3.2004 г., стр. 17).


title: Дело T-124/07: Иск, предявен на 17 април 2007 г. — Siemens Transmission & Distribution и Nuova Magrini Galileo/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/32

         Иск, предявен на 17 април 2007 г. — Siemens Transmission & Distribution и Nuova Magrini Galileo/Комисия
   (Дело T-124/07)
   (2007/C 140/54)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: Siemens Transmission & Distribution SA (Гренобъл, Франция) и Nuova Magrini Galileo SpA (Бергамо, Италия) (представители: адвокати H. Wollmann и F. Urlesberger)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени член 1 от решението, предмет на спора, в частта, в която се приема, че през периодите от 15 април 1988 г. до 13 декември 2000 г., от 1 април до 9 октомври 2002 г. и от 21 януари до 11 май 2004 г. ищците са допуснали нарушение на член 81 ЕО и/или на член 53 от Споразумението за създаване на ЕИП,

               —

               да се отмени член 2 от решението, предмет на спора, доколкото то засяга ищците,

               —

               при условията на евентуалност, да се намали размера на определените на ищците в член 2, буква л) от решението глоби, така че те да не надвишават 2 750 000 ЕUR за първия, и 1 100 000 EUR за втория ищец, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците атакуват Решение на Комисията C (2006) 6762 окончателен от 24 януари 2007 г. по дело COMP/F/38.899 — Комутационни системи с газова изолация. С решението, предмет на спора, се налага глоба на ищците и други предприятия поради нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според схващането на Комисията, ищците са участвали в поредица от споразумения и съгласувани практики в сектора на „Комутационни системи с газова изолация“.
   В подкрепа на иска си ищците се позовават на първо място на нарушения на член 81, параграф 1 ЕО, на член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), както и на член 25 от същия регламент. В тази връзка те изтъкват, че наложените им глоби надвишават с 10 % съответния им оборот от последната счетоводна година. Освен това, те смятат, че при определянето на глобата Комисията не е взела предвид конкретните обстоятелства за всеки един от ищците. В допълнение, ищците изтъкват, че по неясен и неправилен начин са определени предприятията, с които се смята, че те следва да носят солидарна отговорност, както и на припадащата се част от нея на всеки длъжник. Според тях ответникът също така е приел, че предполагаемото нарушение е продължило по-дълго и му е убягнало да установи погасяването по давност на основната част от него. На последно място те претендират в рамките на първото основание на иск, че Комисията без надлежно доказателство е установила, че предполагаемото нарушение е имало за цел или последица ограничаване на конкуренцията в рамките на Общността до 13 декември 2000 г.
   На второ място, ищците изтъкват, че ответникът е нарушил съществени процедурни правила. В тази връзка се твърди, че е нарушено тяхното право да бъдат изслушани в процеса.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1). [ неофициален превод].


title: Дело T-207/11: Жалба, подадена на 8 април 2011 г. — EyeSense/СХВП — Osypka Medical (ISENSE)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/15

         Жалба, подадена на 8 април 2011 г. — EyeSense/СХВП — Osypka Medical (ISENSE)
   (Дело T-207/11)
   2011/C 194/23
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: EyeSense AG (Базел, Швейцария) (представител: N. Aicher, Rechtsanwältin)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Osypka Medical GmbH (Берлин, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение R 1098/2010-4 на четвърти апелативен състав на СХВП от 4 февруари 2011 г.;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, в това число и разноските по производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Osypka Medical

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ISENSE“ за стоки и услуги от класове 9, 10 и42 — регистрация № 7 165 327

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: национална словна марка „EyeSense“ за стоки и услуги от класове 10 и 42

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като апелативният състав погрешно е приел, че не съществува вероятност от объркване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-56/11: Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Cargo Group и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на услугите по въздушен превоз на товари — Споразумения и съгласувани практики по отношение на редица елементи от цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и на допълнителни такси за сигурност, отказ за заплащане на комисиона върху допълнителните такси) — Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Конфедерация Швейцария и Европейската общност по въпроси на въздушния транспорт — Задължение за мотивиране)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/38

         Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Cargo Group и др./Комисия
   (Дело T-56/11) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на услугите по въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики по отношение на редица елементи от цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и на допълнителни такси за сигурност, отказ за заплащане на комисиона върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Конфедерация Швейцария и Европейската общност по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 048/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: SAS Cargo Group A/S (Каструп, Дания), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Стокхолм, Швеция) и SAS AB (Стокхолм) (представители: първоначално M. Kofmann, B. Creve, avocats, I. Forrester, QC, J. Killick и G. Forwood, barristers, впоследствие M. Kofmann, B. Creve, J. Killick и G. Forwood)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално N. von Lingen, V. Bottka и S. Noë, впоследствие V. Bottka и A. Dawes, подпомагани от B. Doherty, barrister))

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón и M. Simm)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 г. относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС, на член 53 от Споразумението за ЕИП и на член 8 от Споразумението между Конфедерация Швейцария и Европейската общност по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C (2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 г. относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС, на член 53 от Споразумението за ЕИП и на член 8 от Споразумението между Конфедерация Швейцария и Европейската общност по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта му, която се отнася до SAS Cargo Group A/S, до Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden и до SAS AB.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от SAS Cargo Group, от Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden и от SAS.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 89, 19.3.2011 г.


title: Дело C-412/13 P: Жалба, подадена на 19 юли 2013 г. от Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 20 февруари 2013 г. по дело T-378/11 — Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/3

         Жалба, подадена на 19 юли 2013 г. от Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 20 февруари 2013 г. по дело T-378/11 — Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-412/13 P)
   2013/C 298/04
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 20 февруари 2013 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар от 10 май 2011 г. (дело R 1598/2010-4) относно признаването на предходност на по-ранни марки;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба се обжалва Решението на Общия съд, с което той отхвърля подадената от жалбоподателя жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 май 2011 г. относно признаването на предходност на по-ранни марки в рамките на процедурата регистрация на фигуративния знак „MEDINET“ като марка на Общността.
   Според жалбоподателя Общият съд е нарушил член 34 от Регламента относно марката на Общността (РМО) (1), тъй като е приел, че тази разпоредба следва да се тълкува стеснително и следователно тя не предвижда възможността да се признае предходност на част от по-ранна национална марка. Жалбоподателят посочва освен това, че Общият съд е нарушил задължението си за мотивиране по член 75 от РМО, тъй като е взел решението си въз основата на непълни правни и фактически съображения. Накрая жалбоподателят изтъква, че тъй като Общият съд е постановил решението си без да проведе устна фаза на съдебното производство, той е нарушил член 77 от РМО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-537/09: Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединеното кралство) на 21 декември 2009 г. — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/29

         Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединеното кралство) на 21 декември 2009 г. — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions
   (Дело C-537/09)
   2010/C 63/48
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

      Ответник: Secretary of State for Work and Pensions

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Компонентът „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания, предвидена в членове 71—76 от Social Security Contributions and Benefits Act 1992 [Закон от 1992 г. за вноски и обезщетения за социално осигуряване], за периодите от време, през които се прилага Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета от 14 юни 1971 година, в редакцията му в сила, непосредствено преди 5 май 2005 г., може ли да бъде квалифициран отделно от помощта за издръжка на лица с увреждания в нейната цялост, или като обезщетение по социалното осигуряване по смисъла на член 4, параграф 1 от посочения регламент, или като специално обезщетение, независещо от вноски, по смисъла на член 4, параграф 2а от същия регламент, или по друг начин?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на въпрос а), каква е правилната квалификация?

                           в)

                           При отрицателен отговор на въпрос а), каква е правилната квалификация на помощта за издръжка на лица с увреждания?

                           г)

                           В случай, че на въпроси б) и в) бъде даден отговор в смисъл, че компонентът „подвижност“ трябва да се квалифицира като обезщетение по социалното осигуряване, въпросното обезщетение представлява ли обезщетение за болест по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) или обезщетение за инвалидност по смисъла на член 4, параграф 1, буква б)?

                           д)

                           Засягат ли се отговорите на който е и да е от посочените по-горе въпроси от ограничението във времето, посочено в точка 2 от диспозитива на Решение на Съда от 18 октомври 2007 г. по дело Комисия на Европейските общности срещу Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз (C-299/05, Сборник, стр. I-8695)?

               2.

                           а)

                           Компонентът „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания, предвидена в членове 71—76 от Social Security Contributions and Benefits Act 1992, за периодите от време, през които се прилага Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година, в редакцията му в сила след 5 май 2005 г. съгласно Регламент (ЕО) № 647/2005 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година, може ли да бъде квалифициран отделно от помощта за издръжка на лица с увреждания в нейната цялост, или като обезщетение по социалното осигуряване по смисъла на член 4, параграф 1 от посочения регламент, или като специално обезщетение, независещо от вноски, по смисъла на член 4, параграф 2а от същия регламент, или по друг начин?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на въпрос а), каква е правилната квалификация?

                           в)

                           При отрицателен отговор на въпрос а), каква е правилната квалификация на помощта за издръжка на лица с увреждания?

                           г)

                           В случай, че на въпроси б) и в) бъде даден отговор в смисъл, че компонентът „подвижност“ трябва да се квалифицира като обезщетение по социалното осигуряване, въпросното обезщетение представлява ли обезщетение за болест по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) или обезщетение за инвалидност по смисъла на член 4, параграф 1, буква б)?

               3.

               Ако в отговор на предходните въпроси Съдът счете, че компонентът „подвижност“ трябва да се квалифицира правилно като специално обезщетение, независещо от вноски, съществуват ли други норми или принципи на общностното право, които са свързани с въпроса дали Обединеното кралство има право да се позовава на някое от условията за пребиваване или присъствие, посочени в член 2, параграф 1, буква а) от Social Security (Disability Living Allowance) Regulations 1991 [Правилник от 1991 г. за социалното осигуряване (помощи за издръжка на лица с увреждания)] при обстоятелства като тези, разглеждани по настоящите дела?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).

      (2)  Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета за прилагане на схеми за социално осигуряване на заети, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността и Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета за определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 (ОВ L 117, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 211).


title: Дело C-562/07: Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2009г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за ЕИП — Пряко данъчно облагане — Физически лица — Облагане на доходите от прехвърляне на имущество — Различно третиране на местните и чуждестранните лица)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/5

         Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2009г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-562/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на капитали - Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за ЕИП - Пряко данъчно облагане - Физически лица - Облагане на доходите от прехвърляне на имущество - Различно третиране на местните и чуждестранните лица)
   2009/C 282/08
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и I. Martínez del Peral)

      Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 39 и член 56 ЕО и на членове 28 и 40 от Споразумението за ЕИП — Различно третиране на местните и чуждестранните лица, във връзка с данъчното облагане на получените в Испания доходи

      Диспозитив

               1.

               Като до 31 декември 2006 г. третира по различен начин реализираните в Испания доходи от прехвърляне на имущество в зависимост от това дали са получени от местни или от чуждестранни лица, Кралство Испания не изпълнява задълженията си по член 56 ЕО и по член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-34/08: Решение на Съда (първи състав) от 14 май 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Padova, Италия) — Azienda Agricola Disarò Antonio/Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl (Селско стопанство — Обща организация на пазарите — Квоти за мляко — Такса — Валидност на Регламент (ЕО) № 1788/2003 — Цели на Общата селскостопанска политика — Принцип на недопускане на дискриминация и принцип на пропорционалност — Определяне на националното референтно количество — Критерии — Релевантност на критерия за държава-членка с дефицит)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/11

         Решение на Съда (първи състав) от 14 май 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Padova, Италия) — Azienda Agricola Disarò Antonio/Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   (Дело C-34/08) (1)

   (Селско стопанство - Обща организация на пазарите - Квоти за мляко - Такса - Валидност на Регламент (ЕО) № 1788/2003 - Цели на Общата селскостопанска политика - Принцип на недопускане на дискриминация и принцип на пропорционалност - Определяне на националното референтно количество - Критерии - Релевантност на критерия за държава-членка с дефицит)
   2009/C 153/21
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale ordinario di Padova

      Страни в главното производство

      Ищец: Azienda Agricola Disarò Antonio

      Ответник: Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale ordinario di Padova — Тълкуване и валидност на Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година за въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 270, стр. 123; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 22) — Регламент, който не взема предвид периодичното актуализиране на освободените от такса референтни количества и който прилага допълнителна такса по аналогичен начин към производители с излишък и към производители с дефицит — Несъвместимост с членове 5, 32, 33 и 34 ЕО

      Диспозитив

               1.

               Фактът, че в рамките на определянето на националното референтно количество Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година за въвеждането на такса в сектора на млякото и млечните продукти не взема предвид характера на държава с дефицит на съответната държава-членка, не може да засегне съответствието на този регламент с целите, предвидени по-специално в член 33, параграф 1, букви а) и б) ЕО.

               2.

               Анализът на Регламент № 1788/2003 с оглед на принципа на недопускане на дискриминация не разкрива никакъв елемент, който може да засегне валидността на този регламент.

               3.

               Анализът на Регламент № 1788/2003 с оглед принципа на пропорционалност не разкрива никакъв елемент, който може да засегне валидността на този регламент.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-470/08: Определение на Първоинстанционния съд от 5 май 2009 г. — Комисия/Eurgit и Cirese

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/50

         Определение на Първоинстанционния съд от 5 май 2009 г. — Комисия/Eurgit и Cirese
   (Дело T-470/08) (1)

   2009/C 153/96

      Език на производството: италиански

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-198/11: Жалба, подадена на 28 април 2011 г. от Lan Airlines S.A. срещу Решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 8 февруари 2011 г. по дело T-194/09 — Lan Airlines, S.A./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, S.A.

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/16

         Жалба, подадена на 28 април 2011 г. от Lan Airlines S.A. срещу Решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 8 февруари 2011 г. по дело T-194/09 — Lan Airlines, S.A./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, S.A.
   (Дело C-198/11)
   2011/C 186/28
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Lan Airlines S.A. (представител: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, S.A.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението на Общия съд от 8 февруари 2011 г.

               —

               да се постанови ново решение по съществото на делото (своевременно направеното от LAN Airlines, S.A. възражение срещу заявката за регистрация на марка на Общността на Air Nostrum, на словната марка LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM) или делото да бъде върнато на Общия съд за решаване.

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски във всеки от двата случая.

      Правни основания и основни доводи

      Грешка при тълкуването от страна на Общия съд на разпоредбата на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94
       (1)
      (понастоящем Регламент № 207/2009
       (2)).
   В жалбата се изтъква, че с обжалваното решение се нарушава съдебната практика, според която общата преценка на вероятността от объркване по отношение на визуалното, фонетичното или концептуалното сходство на конфликтните знаци трябва да се основава на създаденото от тях цялостно впечатление, като се имат предвид по-конкретно техните отличителни и доминиращи елементи, когато посочените компоненти сами по себе си доминират образа на комбинираната марка.
   Според жалбоподателя Общият съд не е взел предвид релевантните обстоятелства по случая (главно особеностите на сектора, естеството на заявката за регистрация на марка на Общността и критерия за възприемане от съответния потребител) при оценяването на действителното отражение на елемента „LAM“, съдържащ се в заявката за регистрация на оспорената марка, за цялостното възприемане на същата от страна на средния испански потребител.
   За жалбоподателя правилната оценка на обстоятелствата по конкретния случай е трябвало да доведе Общия съд до това да признае, че заявката за регистрация на оспорената марка ще бъде възприета преди всичко с оглед на буквеното съкращение „LAM“ и да сравни тази заявка за регистрация на марка с марките на жалбоподателя, изхождайки от посочения елемент.
   Предпоставката, на която почива подадената жалба, е, че ако Общият съд беше приел това, той би преценил наличието на вероятност от объркване между заявката за регистрация на марка на Общността LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO и марките на жалбоподателя LAN.

      (1)  Регламент на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

      (2)  Регламент на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).


title: Дело T-238/07 R: Определение на съдията по обезпечителното производство от 18 октомври 2007 г. — Ristic и др./Комисия (Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението — Директива 96/23/ЕО — Липса на неотложност — Баланс на интереси)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/40

         Определение на съдията по обезпечителното производство от 18 октомври 2007 г. — Ristic и др./Комисия
   (Дело T-238/07 R) (1)

   (Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Директива 96/23/ЕО - Липса на неотложност - Баланс на интереси)
   (2007/C 315/76)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: Ristic AG (Burgthann, Германия); Piratic Meeresfrüchte Import GmbH (Burgthann); Prime Catch Seafood GmbH (Burgthann); и Rainbow Export Processing SA (Puntarenas, Коста Рика) (представител: H. Schmidt, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Erlbacher и A. Szmytkowska)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на Решение 2007/362/ЕО на Комисията от 16 май 2007 г. за изменение на Решение 2004/432/ЕО относно одобрението на плановете за мониторинг на остатъчни вещества, представени от трети страни съгласно Директива 96/23/ЕО на Съвета (ОВ L 138, стр. 18).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  OB C …


title: Дело F-119/14: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 октомври 2015 г. — FE/Комисия (Публична служба — Назначаване — Конкурс на общо основание — Включване в списъка с резерви — Решение на органа по назначаването да не назначава издържало конкурса лице — Съответни правомощия на конкурсната комисия и на органа по назначаването — Условия за допускане до конкурса — Минимален професионален опит — Начини на изчисляване — Явна грешка в преценката от страна на конкурсната комисия — Липса — Загуба на възможността за назначаване — Обезщетение)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/63

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 октомври 2015 г. — FE/Комисия
   (Дело F-119/14) (1)

   ((Публична служба - Назначаване - Конкурс на общо основание - Включване в списъка с резерви - Решение на органа по назначаването да не назначава издържало конкурса лице - Съответни правомощия на конкурсната комисия и на органа по назначаването - Условия за допускане до конкурса - Минимален професионален опит - Начини на изчисляване - Явна грешка в преценката от страна на конкурсната комисия - Липса - Загуба на възможността за назначаване - Обезщетение))
   (2015/C 381/89)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: FE (представители: L. Levi и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)

      Предмет на делото

   Искане за отмяна на решението на Комисията да се прекрати процедурата за назначаване на включения в списък с резерви от конкурс жалбоподател като длъжностно лице, след като той е бил уведомен, че съответната главна дирекция е дала съгласието си за назначаването му и след като в крайна сметка е било прието, че няма достатъчно професионален опит

      Диспозитив на решението

               1)

               Отменя решението от 17 декември 2013 г., с което Европейската комисия отказва да назначи FE.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати на FE сума в размер на 10  000 EUR.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и тези на FE.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 56.


title: Дело T-486/08: Решение на Общия съд от 9 декември 2009 г. — Earle Beauty/СХВП (SUPERSKIN) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността SUPERSKIN — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/50

         Решение на Общия съд от 9 декември 2009 г. — Earle Beauty/СХВП (SUPERSKIN)
   (Дело T-486/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „SUPERSKIN“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 24/88
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, île de Wight, Обединено кралство) (представител: M. Cover, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 септември 2008 г. (преписка R 1656/2007-4) относно регистрацията на словния знак „SUPERSKIN“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 15 септември 2008 г. (преписка R 1656/2007-4) в частта, която се отнася до парфюмите, препаратите за поддържане на ноктите и косата, препаратите против изпотяване, дездорантите, праховете или пастите за зъби, оцветителите за коса, спрейовете за коса, препаратите за грижи за очи, лаковете за нокти, лакочистителите и изкуствените нокти, които спадат към клас 3, както и в частта, която се отнася до хигиенните грижи и козметичните процедури за коса, които спадат към клас 44.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Liz Earle Beauty Co. Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски на СХВП. СХВП понася останалата половина от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело T-545/15: Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. — Pi-Design/СХВП — Nestlé (PRESSO)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/43

         Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. — Pi-Design/СХВП — Nestlé (PRESSO)
   (Дело T-545/15)
   (2015/C 371/44)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Pi-Design AG (Тринген, Швейцария) (представител: M. Apelt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Société des produits Nestlé SA (Веве, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката „PRESSO“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 093 132

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 2 юли 2015 г. по преписка R 428//2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Съединени дела C-680/15 и С-681/15: Решение на Съда (трети състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf (C-681/15) (Преюдициално запитване — Прехвърляне на предприятие — Гарантиране на правата на работниците и служителите — Директива 2001/23/ЕО — Член 3 — Трудов договор — Законодателство на държава членка, което позволява приемане на клаузи, препращащи към колективни трудови договори след датата на прехвърлянето — Противопоставимост на приобретателя)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/6

         Решение на Съда (трети състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf (C-681/15)
   (Съединени дела C-680/15 и С-681/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Прехвърляне на предприятие - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Директива 2001/23/ЕО - Член 3 - Трудов договор - Законодателство на държава членка, което позволява приемане на клаузи, препращащи към колективни трудови договори след датата на прехвърлянето - Противопоставимост на приобретателя))
   (2017/C 202/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Ищци: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH (C-681/15)

      Ответници: Ivan Felja (C-680/15), Vittoria Graf (C-681/15)

      Диспозитив

   Член 3 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности във връзка с член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че при прехвърляне на стопанска дейност гарантирането на правата и задълженията, произтичащи за прехвърлителя от трудовия договор, обхваща договорената от прехвърлителя и работника въз основа на принципа на автономия на волята клауза, съгласно която трудовото правоотношение се урежда не само от колективния трудов договор в сила към датата на прехвърлянето, но и от сключените след това договори, които го допълват, изменят или заменят, когато националното право предвижда в полза на приобратателя възможност за адаптиране както по взаимно съгласие, така и едностранно.

      (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.