title: Дело T-51/19: Жалба, подадена на 29 януари 2019 г. — Laboratorios Ern/EUIPO — SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret (apiheal)

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/57

      Жалба, подадена на 29 януари 2019 г. — Laboratorios Ern/EUIPO — SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret (apiheal)
      (Дело T-51/19)
      (2019/C 103/73)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Laboratorios Ern, SA (Барселона, Испания) (представител: S. Correa Rodríguez, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Истамбул, Турция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „apiheal“ — Заявка за регистрация № 14 411 557

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2018 г. по преписка R 1725/2017-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение във връзка с частичното уважаване на заявката за следните продукти: „парфюмерия; козметични средства; парфюмерийни изделия; препарати против изпотяване (за лична употреба ли за животни); сапуни; билки за баня (не за употреба в медицината); продукти за поддържане на зъбите, паста или прах за зъби, полиращи средства за зъби и за зъбни протези, препарати за избелване на зъбите, течности за плакнене на уста, които не са за употреба в медицината“ в клас 3 и „препарати за унищожаване на вредни животни; фунгициди, хербициди“ в клас 5.

                  —

                  Да отхвърли заявката за марка на Европейския съюз № 14 411 557 „apiheal“ що се отнася до споменатите „парфюмерия; козметични средства; парфюмерийни изделия; препарати против изпотяване (за лична употреба ли за животни); сапуни; билки за баня (не за употреба в медицината); продукти за поддържане на зъбите, паста или прах за зъби, полиращи средства за зъби и за зъбни протези, препарати за избелване на зъбите, течности за плакнене на уста, които не са за употреба в медицината“ в клас 3 и „препарати за унищожаване на вредни животни; фунгициди, хербициди“ в клас 5.

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, ако това е приложимо за встъпилата страна.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) № 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-53/19: Жалба, подадена на 31 януари 2019 г. — SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret/EUIPO — Laboratorios Ern (apiheal)

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/58

      Жалба, подадена на 31 януари 2019 г. — SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret/EUIPO — Laboratorios Ern (apiheal)
      (Дело T-53/19)
      (2019/C 103/74)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Истанбул, Турция) (представител: M. López Camba, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratorios Ern, SA (Барселона, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „apiheal“ — Заявка за регистрация № 14 411 557

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2018 г. по преписка R 1725/2017-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отказва регистрацията на продукти от класове 30 и 5 (първа и трета точка от диспозитива на това решение).

                  —

                  да осъди EUIPO и Laboratorios Ern, SA да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-56/17: Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PO и др./EСВД

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/59

      Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PO и др./EСВД
      (Дело T-56/17) (1)

      (2019/C 103/75)
      Език на производството: френски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 112, 10.4.2017 г.


title: Дело T-479/17: Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PO/ЕСВД

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/59

      Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PO/ЕСВД
      (Дело T-479/17) (1)

      (2019/C 103/76)
      Език на производството: френски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело T-727/17: Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PP и др./ЕСВД

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/59

      Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PP и др./ЕСВД
      (Дело T-727/17) (1)

      (2019/C 103/77)
      Език на производството: френски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 22, 22.1.2018 г.


title: Дело T-180/18: Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — VJ/ЕСВД

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/60

      Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — VJ/ЕСВД
      (Дело T-180/18) (1)

      (2019/C 103/78)
      Език на производството: френски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело T-494/18: Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PO/ЕСВД

text:
               18.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/60

      Определение на Общия съд от 31 януари 2019 г. — PO/ЕСВД
      (Дело T-494/18) (1)

      (2019/C 103/79)
      Език на производството: френски
      Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 381, 22.10.2018 г.


title: Дело T-52/19: Жалба, подадена на 28 януари 2019 г. — AH/Eurofound

text:
               25.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/43

      Жалба, подадена на 28 януари 2019 г. — AH/Eurofound
      (Дело T-52/19)
      (2019/C 112/52)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: AH (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Европейска фондация за подобряване на условията на живот и труд

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението от 22 март 2018 г. на Европейска фондация за подобряване на условията на живот и труд, връчено на жалбоподателя чрез неговия юридически съветник посредством писмо, съставено от юридическия съветник на тази агенция, адвокатска кантора Beauchamps, с което се отхвърлят жалбата му, в която се твърди нарушение на правилата за защита на личните и персонални данни, искането му за започване на разследване по този въпрос, както и искането за обезщетение, подадени от жалбоподателя на 2 февруари 2018 г. чрез неговия юридически съветник,

                  —

                  да осъди ответника да заплати сумата от 30 000 EUR като обезщетение за претърпени неимуществени вреди вследствие на „data breach“ (изтичане на данни) и на отхвърлянето на искането, подадено на 2 февруари 2018 г.,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от незаконосъобразността на обжалваното решение, тъй като това решение не е било взето от компетентния орган по назначаването, а от кантора от външни адвокати, която нито е била упълномощена, нито има правомощия по този въпрос.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушение на задължението за добра администрация, на задължението за съдействие и на членове 22 и 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилника“) поради това, че ответникът е отхвърлил искането му, без да започне административно разследване.

                  3.

                  Третото основание е изведено по-специално от нарушение на задължението за мотивиране, на правото на защита и по-конкретно на правото на изслушване и на задължението за полагане на грижа.

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 26 от Правилника и на приложимите разпоредби в областта на правото на защита на личните данни.

                  5.

                  Петото основание е изведено от конфликт на интереси и от нарушение на задълженията за обективност, безпристрастност и независимост на администрацията.

                  6.

                  Шестото основание е изведено от злоупотреба с власт.

                  7.

                  Седмото основание е изведено от нарушение на член 17 от Правилника и на поверителния характер на синдикалната дейност, в която има право да участва всеки работник.


title: Дело T-156/15: Решение на Общия съд от 12 март 2019 г. — Франция/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Разходи, направени от Франция — Схема за помощи за площ — Процесуални гаранции — Регламент (ЕО) №o 885/2006 — Понятието „постоянни пасища“ — Регламент (ЕО) №o 1120/2009 — Национална система за контрол, установена въз основа на несъответстваща дефиниция на фуражни площи — Изключване на всички разходи — Пропорционалност — Програма за развитие на селските райони — Мерки за подпомагане на развитието на селските райони — Области с неблагоприятни природни условия — Регламент (ЕО) №o 1975/2006 — Регламент (ЕС) №o 65/2011 — Фиксирана финансова корекция — Проверки на място — Критерий за натовареност — Преброяване на животни — Временна схема за преструктуриране на захарната промишленост — Регламент (ЕО) №o 320/2006 — Регламент (ЕО) №o 968/2006 — Условия за отпускане на помощта за преструктуриране — Понятието „производствени съоръжения“ — Преценка на използването на силозите към датата на подаване на заявлението за отпускане на помощта — Понятието „пълно демонтиране“ — Пропорционалност — Равно третиране — Приложение 2 към Документ VI/5330/97)

text:
               29.4.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/43

      Решение на Общия съд от 12 март 2019 г. — Франция/Комисия
      (Дело T-156/15) (1)

      (ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, направени от Франция - Схема за помощи за площ - Процесуални гаранции - Регламент (ЕО) №o 885/2006 - Понятието „постоянни пасища“ - Регламент (ЕО) №o 1120/2009 - Национална система за контрол, установена въз основа на несъответстваща дефиниция на фуражни площи - Изключване на всички разходи - Пропорционалност - Програма за развитие на селските райони - Мерки за подпомагане на развитието на селските райони - Области с неблагоприятни природни условия - Регламент (ЕО) №o 1975/2006 - Регламент (ЕС) №o 65/2011 - Фиксирана финансова корекция - Проверки на място - Критерий за натовареност - Преброяване на животни - Временна схема за преструктуриране на захарната промишленост - Регламент (ЕО) №o 320/2006 - Регламент (ЕО) №o 968/2006 - Условия за отпускане на помощта за преструктуриране - Понятието „производствени съоръжения“ - Преценка на използването на силозите към датата на подаване на заявлението за отпускане на помощта - Понятието „пълно демонтиране“ - Пропорционалност - Равно третиране - Приложение 2 към Документ VI/5330/97)
      (2019/C 148/39)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Френска република (представители: първоначално F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas и C. Candat, впоследствие G. de Bergues, D. Colas, F. Fize и A. Daly и накрая D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier и A.-L. Desjonquères)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и D. Triantafyllou)

         Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от C. Colelli, avvocato dello Stato) и Унгария (представители: M. Fehér и G. Koós)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/103 на Комисията от 16 януари 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 16, 2015 г., стр. 33)

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя Решение за изпълнение (ЕС) 2015/103 на Комисията от 16 януари 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз всички разходи, извършени от Френската република в Горна Корсика, на основание на директните плащания на площ, спадащи към първия стълб, за референтните 2011 г. и 2012 г.

                  2)

                     Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                     Европейската комисия и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

                  4)

                     Италианската република и Унгария понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Съединени дела С-297/17, C-318/17, C-319/17 и C-438/17: Решение на Съда (голям състав) от 19 март 2019 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bashar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim и др. (C-318/17), Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, Hosam Fattayrji (C-319/17)/Bundesrepublik Deutschland, Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov (C-438/17) (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Директива 2013/32/ЕС — Член 33, параграф 2, буква a) — Отхвърляне от органите на дадена държава членка на молба за убежище като недопустима поради предоставена преди това субсидиарна закрила в друга държава членка — Член 52 — Приложно поле на тази директива ratione temporis — Членове 4 и 18 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Системни недостатъци на процедурата за предоставяне на убежище в другата държава членка — Системно отхвърляне на молбите за убежище — Реална и потвърдена опасност от нечовешко или унизително отношение — Условия на живот на лицата, на които е предоставена субсидиарна закрила, в последната държава членка)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/11

      Решение на Съда (голям състав) от 19 март 2019 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bashar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim и др. (C-318/17), Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, Hosam Fattayrji (C-319/17)/Bundesrepublik Deutschland, Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov (C-438/17)
      (Съединени дела С-297/17, C-318/17, C-319/17 и C-438/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила - Директива 2013/32/ЕС - Член 33, параграф 2, буква a) - Отхвърляне от органите на дадена държава членка на молба за убежище като недопустима поради предоставена преди това субсидиарна закрила в друга държава членка - Член 52 - Приложно поле на тази директива ratione temporis - Членове 4 и 18 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Системни недостатъци на процедурата за предоставяне на убежище в другата държава членка - Системно отхвърляне на молбите за убежище - Реална и потвърдена опасност от нечовешко или унизително отношение - Условия на живот на лицата, на които е предоставена субсидиарна закрила, в последната държава членка)
      (2019/C 187/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Bashar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim, Fadwa Ibrahim, Bushra Ibrahim, Mohammad Ibrahim, Ahmad Ibrahim (C-318/17), Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, Hosam Fattayrji (C-319/17), Bundesrepublik Deutschland (C-438/17)

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland (C-297/17, C-318/17, C-319/17), Taus Magamadov (C-438/17)

         Диспозитив

                  1)

                  Член 52, първа алинея от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила следва да бъде тълкуван в смисъл, че допуска държавата членка да предвиди, че националната разпоредба, с която се транспонира член 33, параграф 2, буква а) от тази директива, се прилага незабавно към молби за убежище, по които още не е постановено окончателно решение и които са подадени преди 20 юли 2015 г. и преди влизането в сила на тази разпоредба от националното право. Все пак този член 52, първа алинея, разглеждан по-специално в светлината на посочения член 33, не допуска такова незабавно прилагане в случай, в който както молбата за убежище, така и искането за обратно приемане са подадени преди влизането в сила на Директива 2013/32, като съгласно член 49 от Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, те продължават да попадат изцяло в приложното поле на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна.

                  2)

                  В случай като разглежданите по дела C-297/17, C-318/17 и C-319/17 член 33 от Директива 2013/32 следва да бъде тълкуван в смисъл, че позволява държавите членки да отхвърлят молба за убежище като недопустима на основание на този член 33, параграф 2, буква а), без да е необходимо да прилагат приоритетно предвидените в Регламент № 604/2013 процедури по поемане на отговорност или по обратно приемане.

                  3)

                  Член 33, параграф 2 буква а) от Директива 2013/32 следва да бъде тълкуван в смисъл, че допуска дадена държава членка да се ползва от предоставената с тази разпоредба възможност да отхвърли като недопустима молба за предоставяне на статут на бежанец с мотива, че на кандидата вече е предоставена субсидиарна закрила от друга държава членка, когато очакваните условия на живот, които посоченият кандидат би имал като лице, ползващо се от субсидиарна закрила в тази друга държава членка, не биха представлявали за него сериозна опасност да бъде изложен на нечовешко или унизително отношение по смисъла на член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз. От обстоятелството, че лицата, ползващи се от субсидиарна закрила, не получават в посочената държава членка никаква социална закрила, гарантираща жизнения им минимум, или получават такава закрила, която в сравнение с други държави членки е силно ограничена, без обаче тези лица да бъдат третирани по по-различен начин, отколкото гражданите на тази държава членка, може да се заключи, че посоченият кандидат би бил изложен там на такава опасност само ако вследствие на това обстоятелство, поради особената си уязвимост и независимо от волята си и личния си избор, той би се намирал в положение на крайна материална нищета.
                  Член 33, параграф 2 буква а) от Директива 2013/32 следва да бъде тълкуван в смисъл, че допуска държава членка да упражнява тази възможност, когато вследствие на прилагането на процедурата за убежище в другата държава членка, предоставила субсидиарна защита на кандидата, без в действителност да се разглеждат направените искания, в тази държава членка систематически се отказва да бъде предоставян статут на бежанец на лицата, търсещи международна закрила, които отговарят на условията, предвидени в глави II и III от Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила.

         (1)  ОВ C 309, 18.09.2017 г.

         ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело C-465/17: Решение на Съда (трети състав) от 21 март 2019 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen (Преюдициално запитване — Възлагане на обществени поръчки — Директива 2014/24/ЕС — Член 10, буква з) — Специални изключения за поръчки за услуги — Услуги, свързани с гражданска отбрана, гражданска защита и предотвратяване на опасности — Организации или сдружения с нестопанска цел — Услуги за превоз на пациенти с линейка — Квалифициран медицински транспорт)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/16

      Решение на Съда (трети състав) от 21 март 2019 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen
      (Дело C-465/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Възлагане на обществени поръчки - Директива 2014/24/ЕС - Член 10, буква з) - Специални изключения за поръчки за услуги - Услуги, свързани с гражданска отбрана, гражданска защита и предотвратяване на опасности - Организации или сдружения с нестопанска цел - Услуги за превоз на пациенти с линейка - Квалифициран медицински транспорт)
      (2019/C 187/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S

         Ответник: Stadt Solingen

         Диспозитив

                  1)

                  Член 10, буква з) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него изключение от прилагането на правилата за възлагане на обществени поръчки включва обслужването и грижата за спешни пациенти в линейка за оказване на спешна медицинска помощ от медицински специалист/парамедик, обхванати от код 75252000 7 (услуги по аварийна безопасност) по CPV (Common Procurement Vocabulary (Общ терминологичен речник, свързан с обществените поръчки), както и квалифицирания медицински транспорт, който освен услуга по транспортиране включва и обслужване и грижа за пациенти в линейка от парамедик, подпомаган от санитар, обхванати от код 85143000 3 (услуги за превоз с линейка) по CPV, доколкото посоченият квалифициран медицински транспорт действително се осигурява от лица, които са надлежно обучени да предоставят първа помощ, и се отнася до пациент, чието здравословно състояние има опасност да се влоши по време на този превоз.

                  2)

                  Член 10, буква з) от Директива 2014/24 трябва да се тълкува в смисъл, от една страна, че не допуска сдружения за оказване на помощ, признати съгласно националното право за организации за гражданска защита и гражданска отбрана, да се считат за „организации или сдружения с нестопанска цел“ по смисъла на тази разпоредба, доколкото признаването на статут на сдружение за оказване на помощ съгласно националното право не зависи от преследването на нестопанска цел, и от друга страна, че организациите или сдруженията, чиято цел е изпълнение на социални дейности, които нямат търговска цел и реинвестират евентуалната си печалба с оглед на постигането на целта на организацията или сдружението, представляват „организации или сдружения с нестопанска цел“ по смисъла на посочената разпоредба.

         (1)  ОВ C 330, 2.10.2017 г.


title: Дела T-910/16 и T-911/16: Решение на Общия съд от 4 април 2019 г. — Hesse и Wedl & Hofmann/EUIPO (TESTA ROSSA) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз „TESTA ROSSA“ — Частична отмяна — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Доказване на използването — Насочено навън използване на спорната марка — Равно третиране)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/64

      Решение на Общия съд от 4 април 2019 г. — Hesse и Wedl & Hofmann/EUIPO (TESTA ROSSA)
      (Дела T-910/16 и T-911/16) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз „TESTA ROSSA“ - Частична отмяна - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Доказване на използването - Насочено навън използване на спорната марка - Равно третиране)
      (2019/C 187/67)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател по дело T-910/16: Kurt Hesse (Нюрнберг, Германия) (представител: M. Krogmann, avocat)

         Жалбоподател по дело T-911/16: Wedl & Hofmann GmbH (Милс, Австрия) (представител: T. Raubal, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

         Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпили в производството пред Общия съд съответно по дело T-910/16 и по дело T-911/16: Wedl & Hofmann GmbH и Kurt Hesse

         Предмет

      Жалби срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 5 октомври 2016 г. (преписка R 68/2016-1), постановено в производство по отмяна със страни г-н Hesse и Wedl & Hofmann

         Диспозитив

                  1)

                     Съединява дела T-910/16 и T-911/16 за целите на съдебното решение.

                  2)

                     Отхвърля жалбите.

                  3)

                     По дело T-910/16 осъжда г-н Kurt Hesse да заплати съдебните разноски.

                  4)

                     По дело T-911/16 осъжда Wedl & Hofmann GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело T-701/18: Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — SJ/Комисия

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/80

      Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — SJ/Комисия
      (Дело T-701/18)
      (2019/C 187/86)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: SJ (представители: J. MacGuill, Solicitor и E. Martin-Vignerte, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени отказа на Европейската комисия да разреши достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) №1049/2001, (1) приет с потвърдително решение C(2018) 6642 окончателен от 4 октомври 2018 г. и съобщен на жалбоподателя на 8 октомври 2018 г.;

                  —

                  що се отнася до съдебните разноски, да разпореди всяка страна да понесе направените от нея съдебни разноски или ответникът да понесе разноските на жалбоподателя, ако жалбата му бъде уважена.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: като се позовава на общата презумпция за неоповестяване на информация, ответникът на практика прехвърлил и наложил на жалбоподателя непосилна доказателствена тежест, в разрез с посочената съдебна практика.

                  2.

                  Второ основание: явна грешка в преценката, че е налице по-висш обществен интерес, в нарушение на принципите от приложимата съдебна практика.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр.43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-177/19: Жалба, подадена на 21 март 2019 г. — Exxonmobil Petroleum & Chemical/ECHA

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/80

      Жалба, подадена на 21 март 2019 г. — Exxonmobil Petroleum & Chemical/ECHA
      (Дело T-177/19)
      (2019/C 187/87)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Exxonmobil Petroleum & Chemical BVBA (Антверпен, Белгия) (представители: M. Navin-Jones, Solicitor, и A. Kołtunowska, lawyer)

         Ответник: Европейска агенция по химикали

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени решение № ED/88/2018 на ECHA, публикувано на 15 януари 2019 г., за включване на вещества, пораждащи сериозно безпокойство, в списъка с кандидат-вещества за възможно включване в приложение XIV, в частта за фенантрен, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  В рамките на първото основание твърди, че ответникът е допуснал явна грешка в преценката за много устойчивите свойства на фенантрен, превишил е правомощията си, както и е нарушил член 59 от Регламент (ЕО) №1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година (1)

                              —

                              като е обосновал много устойчивите свойства на фенантрен, като съставка на високотемпературна смола, с Опорния документ на Комитета на държавите членки от 2009 г., без да извърши собствена преценка на наличната информация, като по този начин е принесъл грешки, с които този опорен документ е опорочен,

                              —

                              като е достигнал до заключение за много устойчивите свойства на фенантрен, което не се установява от представените доказателства,

                              —

                              като не е разгледал налични доказателства, които биха повдигнали сериозни въпроси относно надеждността и изключителния консерватизъм на симулационното изследване вода-седимент ОИСР 308 на фенантрен,

                              —

                              като не е взел предвид данни, които поставят под съмнение изчисленията за адаптиране на резултатите от изследването ОИСР 308 за отчитане на температурата,

                              —

                              като не е взел предвид новите доказателства относно устойчивостта на фенантрен, достъпни по време на обществената консултация, и

                              —

                              като не е взел предвид цялата относима информация за устойчивите свойства на фенантрен при определяне на значимостта на доказателствения материал, по-специално, относно фоторазграждането, разтворимостта и изпаряването на фенантрен.

                  2.

                  В рамките на второто основание твърди, че с приемането на обжалваното решение, ответникът е нарушил предвидения в правото на Европейския съюз принцип на пропорционалност.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3).


title: Дело T-186/19: Жалба, подадена на 29 март 2019 г. — Zubedi/Съвет

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/82

      Жалба, подадена на 29 март 2019 г. — Zubedi/Съвет
      (Дело T-186/19)
      (2019/C 187/88)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Khaled Zubedi (Дамаск, Сирия) (представители: M. Lester, QC, и M. O’Kane, Solicitor)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 г. (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 година (2) в частта им, в която се прилагат по отношение на жалбоподателя

                  —

                  да осъди ответника да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно основание, а именно, че ответникът допуснал явна грешка в преценката си, като го включил сред лицата, спрямо които Европейският съюз прилага ограничителни мерки във връзка със Сирия.
      Жалбоподателят бил включен в Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета и в Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета, тъй като е в групата на успешните бизнесмени в Сирия, а според ответника всички те реализират големи печалби и подкрепят режима на президента Асад, като създават партньорства с подкрепяни от държавата компании, за да застрояват земя, отчуждена от лица, прогонени поради конфликта в Сирия. Това изобщо не отговаряло на истината, що се отнася до жалбоподателя, за когото критерият за включване в тези актове не бил изпълнен и ответникът се основавал на недостатъчно солидни доказателства.

         (1)  Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 18I, 2019 г., стр. 13).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 18I, 2019 г., стр. 4).


title: Дело T-189/19: Жалба, подадена на 3 април 2019 г. — Хайкал/Съвет

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/82

      Жалба, подадена на 3 април 2019 г. — Хайкал/Съвет
      (Дело T-189/19)
      (2019/C 187/89)
      Език на производството: български

         Страни

         Жалбоподател: Маен Хайкал (Maen Haikal) (Дамаск, Сирия) (представител: Станислав Коев, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да приеме, че настоящата жалба е допустима и основателна в нейната цялост и да приеме за обосновани всички изложени в нея правни основания,

                  —

                  да постанови, че обжалваните актове могат да се отменят частично,

                  —

                  да отмени частично Решение (ОВППС) 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта, в която те се отнасят до г-н Маен Хайкал (Maen Haikal),

                  —

                  да отмени частично Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частта, в която те се отнасят до г-н Маен Хайкал (Maen Haikal), и

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателя, разходи, хонорари и други, свързани със защитата му.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неспазване на задължението за мотивиране от страна на Съвета — член 6 от Конвенцията за защита на правата на човека (КЗПЧ), член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  2.

                  Второ основание: нарушаване на принципа за законност и пропорционалност на престъплението и наказанието — член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  3.

                  Трето основание: нарушаване на правото на ефективна съдебна защита — членове 6 и 13 от КЗПЧ, член 215 ДФЕС и членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  4.

                  Четвърто основание: грешка в преценката от страна на Съвета.

                  5.

                  Пето основание: нарушаване на правото на собственост, на принципа на пропорционалност и на икономическата свобода — член 1 от Допълнителния протокол към КЗПЧ и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

                  6.

                  Шесто основание: нарушаване на правото на нормални условия на живот — членове 2 и 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз и членове 3 и 25 от Всеобщата декларация за правата на човека на ООН.

                  7.

                  Седмо основание: грубо погазване на правото на репутация — член 8 и член 10, параграф 2 от КЗПЧ.


title: Дело T-211/19: Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — Le Pen/Парламент

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/84

      Жалба, подадена на 5 април 2019 г. — Le Pen/Парламент
      (Дело T-211/19)
      (2019/C 187/90)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Jean-Marie Le Pen (Сен-Клу, Франция) (представител: F. Wagner, avocat)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейския парламент P8_TA-PROV(2019)0136 от 12 март 2019 г. по искане за снемане на имунитета на жалбоподателя 2018/2247(IMM), с което действително е свален имунитетът на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати изцяло съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на член 9 от Протокол №7 относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз (ОВ C 83, 2010 г., стр. 266), на член 5, параграфи 1 и 5 от Правилника за дейността на Европейския парламент (ОВ L 44, 2005 г., стр. 1) и на съобщения № 11/2003 и № 11/2016 до членовете на ЕП.

                  2.

                  Второто основание е изведено от злоупотреба с процесуални права. Жалбоподателят счита, че с уважаването на искането за снемане на депутатския му имунитет, Парламентът позволява на френския съдия-следовател да изземе функциите на генералния секретар на Парламента за периода 2009—2014 г. и по този начин нарушава член 68, параграф 1 от Мерките за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент, който предоставя изключителна компетентност на посочения генерален секретар да прецени дали са налице неоснователно получени суми и да издаде заповед за изпълнение срещу съответния член на Европейския парламент.

                  3.

                  Третото основание е изведено от злоупотреба с власт и процесуални права и от нарушение на разумния срок за наказателно преследване. Жалбоподателят твърди, че Парламентът е извършил злоупотреба с процесуални права, която засяга упражняването на правото му на защита, тъй като след почти три мандата без възражение от страна на генералния секретар на Парламента жалбоподателят не е счел за необходимо да съхранява доказателства за работата на своите сътрудници и се оказва лишен от възможност да отговори на съдията.

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 43 на съобщение №11/2016 до членовете на ЕП, доколкото целта на наказателното преследване е да затрудни дейността на членовете на една от основните опозиционни партии в Европейския парламент.


title: Дело T-213/19: Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — AW/Парламент

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/85

      Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — AW/Парламент
      (Дело T-213/19)
      (2019/C 187/91)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: AW (представители: L. Levi и S. Rodrigues, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени решението от 7 август 2018 г., прието от ответника и с което се отхвърлят исканията на жалбоподателя за признаване на професионалния произход на двете му заболявания (цервикалгия и уртикария, предизвикана от стрес), както и ако е необходимо, да отмени решението от 19 февруари 2019 г., с което ответникът е отхвърлил административната жалба на жалбоподателя, подадена на 16 октомври 2018 г., срещу решенията от 7 август 2018 г.,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 22, параграф 3 от Общите правила относно покриването на рисковете от злополука и професионални заболявания на длъжностните лица на Европейските общности (наричани по-нататък „Общите правила“), поради процесуални нарушения, допуснати от лекарската комисия.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 22 от Общите правила във връзка с член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като лекарската комисия не е действала независимо, а съгласно указанията на Парламента.


title: Дело T-239/19: Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Vinos de Arganza/EUIPO — Nordbrand Nordhausen (ENCANTO)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/85

      Жалба, подадена на 9 април 2019 г. — Vinos de Arganza/EUIPO — Nordbrand Nordhausen (ENCANTO)
      (Дело T-239/19)
      (2019/C 187/92)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Vinos de Arganza, SL (Toral de los Vados, Испания) (представител: L. Broschat García, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка:заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ENCANTO“ — Заявка за регистрация № 15 542 251

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 17 януари 2019 г. по преписка R 392/2018-1

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отхвърли възражението,

                  —

                  да допусне регистрацията на заявената марка,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-241/19: Жалба, подадена на 10 април 2019 г. — Испания/Комисия

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/86

      Жалба, подадена на 10 април 2019 г. — Испания/Комисия
      (Дело T-241/19)
      (2019/C 187/93)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решението на Комисията от 19 декември 2018 година относно държавна помощ SA.34914 (2013/C), приведена в действие от Обединеното кралство във връзка с корпоративното данъчно облагане в Гибралтар, и

                  —

                  да осъди институцията ответник да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като критерият за териториална селективност е приложен неправилно

                              —

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че към момента на приемане на обжалваното решение Комисията е разполагала с данни и доказателства, разкриващи наличието на селективна държавна помощ от териториална гледна точка, което е трябвало да породи у нея съмнения относно селективния обхват на помощта. След като се ограничила до критерия за селективност по същество, Комисията направила погрешни изводи, тъй като съществува или е възможно да съществува повече помощ от реално установената в обжалваното решение.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 296 ДФЕС, тъй като обжалваното решение е акт, в който формално липсват мотиви и не е извършена необходимата преценка на селективността

                              —

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията не обяснява защо не приема доводите, изтъквани от Кралство Испания относно териториалната селективност по време на цялото производство. Налице бил акт на практика без мотиви вследствие на неправилното тълкуване, извършено в решение на Общия съд от 18 декември 2008 г., Government of Gibraltar/Комисия, T-211/04 и T-215/04, EU:T:2008:595. Тъй като Съдът отменя това решение (решение 15 ноември 2011 г., Комисия и Испания/Government of Gibraltar и Обединено кралство, C-106/09 P и C-107/09 P, EU:C:2011:732), критерият от Решение 2005/261/ЕО на Комисията от 30 януари 2004 г. е възстановен без тази промяна на критерия да е обосновавана.


title: Дело T-249/19: Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Karpeta-Kovalyova/Комисия

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/87

      Жалба, подадена на 12 април 2019 г. — Karpeta-Kovalyova/Комисия
      (Дело T-249/19)
      (2019/C 187/94)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Marina Karpeta-Kovalyova (Синт Питерс — Волюве, Белгия) (представител: S. Pappas, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени и двете обжалвани решения, така че Европейската комисия да преразгледа положението на жалбоподателя и да му отпусне надбавката за експатриране, дневната надбавка, надбавката за настаняване, пътните разноски при постъпването на служба и разноските за пренасяне;

                  —

                  да осъди ответника да понесе направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неправилно тълкуване на член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII към Правилника за длъжностните лица, що се отнася до определянето на обичайното местоживеене, тъй като в обжалваните решения се пренебрегва дипломатическият статут на съпруга на жалбоподателя, който обхваща по-голямата част от решаващия петгодишен период, изтичащ шест месеца преди постъпването на жалбоподателя на служба, и тъй като в тези решения се отчитат временните договори, по които жалбоподателят е работил, въпреки че семейството му се е завърнало обратно в страната му по произход.

                  2.

                  Второ основание: допусната явна грешка в преценката в обжалването решения, тъй като в тях не са отчетени факти, които безспорно и извън всякакво съмнение доказват, че цялото домакинство се е преместило от Брюксел обратно в страната по произход на жалбоподателя, а са следвани неподкрепени предположения.


title: Дело T-250/19: Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — Tradición CZ/EUIPO — Rivero Argudo (TRADICIÓN CZ, S.L.)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/88

      Жалба, подадена на 15 април 2019 г. — Tradición CZ/EUIPO — Rivero Argudo (TRADICIÓN CZ, S.L.)
      (Дело T-250/19)
      (2019/C 187/95)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Tradición CZ, SL (Jerez de la Frontera, Испания) (представител: M. Aznar Alonso, abogado)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: María Dolores Rivero Argudo (Jerez de la Frontera, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз TRADICIÓN CZ, S.L. — заявка за регистрация № 14 977 045

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 4 февруари 2019 г. по преписка R 257/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да спре настоящото производство до постановяване на окончателно решение в производството по отмяна по отношение на противопоставената марка 7272594 RIVERO CZ, преписка 33785-C, образувано пред EUIPO.

                  —

                  Да обяви за основателно първото основание за обжалване и да отмени обжалваното решение, като обяви, че липсва вероятност от объркване между сравняваните марки.

                  —

                  При условията на евентуалност и кумулативност да обяви за основателно второто основание за обжалване и да отмени обжалваното решение, като обяви, че липсва вероятност от объркване между сравняваните марки по отношение на услугите за продажба на оцети и гроздова мъст от клас 35.

                  —

                  Да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски другата страна в производството в случай, че се яви в настоящото производство.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-255/19: Жалба, подадена на 18 април 2019 г. — Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)

text:
               3.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 187/89

      Жалба, подадена на 18 април 2019 г. — Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)
      (Дело T-255/19)
      (2019/C 187/96)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG (Айхщетен, Германия) (представител: E. Strauß, Rechtsanwältin)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: регистрация на словна марка на Европейския съюз „BIOTON“ — заявка за регистрация № 17 746 009

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 февруари 2019 г. по преписка R 1887/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да допусне публикуване на словната марка на Европейския съюз „BIOTON“ за всички заявени стоки,

                  —

                  при условията на евентуалност да върне делото на EUIPO с указание да измени обжалваното решение и да уважи заявка № 17 746 009 за регистрация на словна марка на Европейския съюз „BIOTON“,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-229/19: Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — AlzChem Trostberg/Комисия

text:
               17.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 206/83

      Жалба, подадена на 8 април 2019 г. — AlzChem Trostberg/Комисия
      (Дело T-229/19)
      (2019/C 206/74)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: AlzChem Trostberg GmbH (Тростберг, Германия) (представители: F. Wagner и N. Voß, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 (ОВ L 14, 2019 г., стр. 1) за годините 2012 и 2013,

                  —

                  при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 г. нотифицирано под номер C(2018) 3166 за годините 2012 и 2013 по отношение на жалбоподателя,

                  —

                  също при условията на евентуалност да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 20 %, за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % и за потребители на базова електроенергия с минимум 8 000 часа годишно пълно използване възстановяване от над 10 % от публикуваните такси за мрежата,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо предходното да отмени Решение SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) от 28 май 2018 година нотифицирано под номер C(2018) 3166 по отношение на жалбоподателя, в частта, в която постановява за потребители на базова електроенергия с минимум 7 500 часа годишно пълно използване възстановяване от над 15 % от публикуваните такси за мрежата, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските за адвокат и пътните разходи.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Неправилно е прието наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС
                  С първото основание се твърди, че при проверката на разглежданото освобождаване от такси за мрежата ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото приемайки, че е налице използване на държавни ресурси.
                  Освен това при проверката на условието „селективност“ референтната система е определена неправилно и непълно.
                  В допълнение се твърди, че поради непълното определяне на референтната система ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 296, втора алинея ДФЕС.

                  2.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  С второто основание се твърди, че с решението на ответника се определят само задължения за допълнителни плащания на потребителите на базова електроенергия, които през годините 2012 и 2013 са били изцяло освободени от такси за мрежата. По този начин тези потребители на базова електроенергия се третират по различен начин и необосновано се поставят в по-неблагоприятно положение спрямо потребители на базова електроенергия, които за същия период са се ползвали от фиксирани намаления на таксите за мрежата и за които не са определени задължения за допълнителни плащания.
                  Освен това се твърди, че във връзка с различното третиране ответникът е нарушил задължението си за мотивиране съгласно член 263, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз. Различното третиране нарушавало и забраната на дискриминацията съгласно член 32, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1).

                  3.

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
                  С третото основание се твърди, че въз основа на индивидуални за случая обстоятелства жалбоподателят е могъл да има оправдано правно очакване да продължи да ползва специалните такси за мрежата, които са му били предоставени.

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).


title: Дело T-271/18: Решение на Общия съд от 6 май 2019 г. — Mauritsch/INEA (Публична служба — Договорно наети служители — Срочен договор — Първоначално отхвърляне от жалбоподателя на предложението за продължаване на договора — Напускане — Отказ да се признае право на обезщетение за безработица — Отговорност)

text:
               24.6.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/32

      Решение на Общия съд от 6 май 2019 г. — Mauritsch/INEA
      (Дело T-271/18) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Срочен договор - Първоначално отхвърляне от жалбоподателя на предложението за продължаване на договора - Напускане - Отказ да се признае право на обезщетение за безработица - Отговорност)
      (2019/C 213/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Walter Mauritsch (Виена, Австрия) (представители: S. Rodrigues и A. Champetier, адвокати)

         Ответник: Изпълнителна агенция за иновации и мрежи (представител: I. Ramallo, подпомаган от A. Duron, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна, първо, на решението на INEA от 24 януари 2018 г., с което е отхвърлена жалбата, подадена от жалбоподателя по административен ред на 4 октомври 2017 г., и второ, на решението на INEA от 2 август 2017 г., с което е отхвърлено искането на жалбоподателя за обезщетение, предявено на 10 април 2017 г., и от друга страна, за изплащане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на тези решения

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда г-н Walter Mauritsch да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело T-284/19: Жалба, подадена на 2 май 2019 г. — Wonder Line/EUIPO — De Longhi Benelux (KENWELL)

text:
               15.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/24

      Жалба, подадена на 2 май 2019 г. — Wonder Line/EUIPO — De Longhi Benelux (KENWELL)
      (Дело T-284/19)
      (2019/C 238/28)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Wonder Line, SL (Барселона, Испания) (представители: E. Manresa Medina и J. Manresa Medina, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: De Longhi Benelux SA (Люксембург, Люксембург)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „KENWELL“ — заявка за регистрация № 13 532 296

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 11.02.2019 г. по преписка R 1351/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди ответника и възможните съответници да заплатят всички разноски по производството.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-262/17: Определение на Общия съд от 15 май 2019 г. — Metrans/Комисия и INEA (Жалба за отмяна — Решение на Комисията за отпускане на финансиране на предложенията за транспортни проекти по Механизма за свързване на Европа (МСЕ) „Мултимодален контейнерен терминал Paskov, фаза III“ и „Интермодален терминал Mělník, фази 2 и 3“ — Срок за обжалване — Начален момент — Просрочие — Недопустимост)

text:
               22.7.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/22

      Определение на Общия съд от 15 май 2019 г. — Metrans/Комисия и INEA
      (Дело T-262/17) (1)

      (Жалба за отмяна - Решение на Комисията за отпускане на финансиране на предложенията за транспортни проекти по Механизма за свързване на Европа (МСЕ) „Мултимодален контейнерен терминал Paskov, фаза III“ и „Интермодален терминал Mělník, фази 2 и 3“ - Срок за обжалване - Начален момент - Просрочие - Недопустимост)
      (2019/C 246/22)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Metrans a.s. (Прага, Чешка република) (представител: A. Schwarz, адвокат)

         Ответници: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и J. Samnadda), Изпълнителна агенция за иновации и мрежи (представители: I. Ramallo и D. Silhol, подпомагани от A. Duron, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение за изпълнение C(2016) 5047 окончателен на Комисията от 5 август 2016 година за съставяне на списък с предложенията, избрани да получат финансова помощ от Европейския съюз в областта на Механизма за свързване на Европа (МСЕ) — Транспортен сектор, подадени в рамките на отправените на 5 ноември 2015 г. покани за представяне на предложения въз основа на Многогодишната работна програма, в частта относно две предложения, озаглавени „Мултимодален контейнерен терминал Paskov, фаза III“ и „Интермодален терминал Mělník, фази 2 и 3“, от една страна, и, от друга страна, за отмяна на двете споразумения за отпускане на безвъзмездна помощ във връзка с посочените две предложения, сключени от INEA.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                     Осъжда Metrans a.s. да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия и на Изпълнителната агенция за иновации и мрежи (INEA).

         (1)  ОВ C 239, 24.7.2017 г.


title: Дело C-664/17: Решение на Съда (трети състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Areios Pagos — Гърция) — Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos и др. (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2001/23/ЕО — Приложно поле — Прехвърляне на част от предприятие — Гарантиране на правата на работниците и служителите — Понятие „прехвърляне“ — Понятие „стопански субект“ — Прехвърляне на част от стопанската дейност на дружество майка на новосъздадено дъщерно дружество — Идентичност — Самостоятелност — Продължаване на извършвана стопанска дейност — Критерий за устойчивост на продължавана да бъде извършвана стопанска дейност — Използване на производствени фактори на трети лица — Намерение за ликвидация на прехвърления субект)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/7

      Решение на Съда (трети състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Areios Pagos — Гърция) — Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos и др.
      (Дело C-664/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2001/23/ЕО - Приложно поле - Прехвърляне на част от предприятие - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Понятие „прехвърляне“ - Понятие „стопански субект“ - Прехвърляне на част от стопанската дейност на дружество майка на новосъздадено дъщерно дружество - Идентичност - Самостоятелност - Продължаване на извършвана стопанска дейност - Критерий за устойчивост на продължавана да бъде извършвана стопанска дейност - Използване на производствени фактори на трети лица - Намерение за ликвидация на прехвърления субект)
      (2019/C 263/08)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Areios Pagos

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ellinika Nafpigeia AE

         Ответник: Panagiotis Anagnostopoulos и др.

         в присъствието на: Syllogos Ergazomenon Nafpigeion Skaramagka, I TRIAINA, Panellinia Omospondia Ergatoÿpallilon Metallou (POEM), Geniki Synomospondia Ergaton Ellados (GSEE)

         Диспозитив

      Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности, и по-конкретно член 1, параграф 1, букви а) и б) от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че тя се прилага спрямо прехвърлянето на производствена единица, когато, от една страна, прехвърлителят, приобретателят или тези две лица заедно действат с цел приобретателят да продължи извършваната от прехвърлителя стопанска дейност, но и с цел впоследствие самият приобретател да престане да съществува в рамките на ликвидация, и от друга страна, посочената единица, която не е в състояние да постигне стопанската си цел, без да използва производствените фактори на трети лица, не е напълно самостоятелна, при условие че — което трябва да бъде проверено от запитващата юрисдикция — първо, е спазен общият принцип на правото на Съюза, който изисква прехвърлителят и приобретателят да не се опитват чрез измама и злоупотреба да се възползват от предимствата, които могат да черпят от Директива 2001/23, и второ, съответната производствена единица има достатъчни гаранции, които ѝ осигуряват достъпа до производствените фактори на трето лице, за да не зависи от едностранните икономически избори, направени от това лице.

         (1)  ОВ C 32, 29.1.2018 г.


title: Дело C-705/17: Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Patent-och registreringsverket/Mats Hansson (Преюдициално запитване — Марки — Директива 2008/95/ЕО — Член 4, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Цялостно впечатление — По-ранна марка, регистрирана с декларация за отказ — Последици от този отказ за обхвата на защитата на по-ранната марка)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/8

      Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Svea hovrätt — Швеция) — Patent-och registreringsverket/Mats Hansson
      (Дело C-705/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Марки - Директива 2008/95/ЕО - Член 4, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Цялостно впечатление - По-ранна марка, регистрирана с декларация за отказ - Последици от този отказ за обхвата на защитата на по-ранната марка)
      (2019/C 263/09)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Svea hovrätt

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Patent-och registreringsverket

         Ответник: Mats Hansson

         Диспозитив

      Член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, предвиждаща декларация за отказ, като последица от която посоченият в декларацията елемент от комбинирана марка би бил изключван от общия анализ на релевантните фактори за установяване на вероятност от объркване по смисъла на тази разпоредба или на този елемент от самото начало и за постоянно би се придавало ограничено значение за този анализ.

         (1)  ОВ C 83, 5.3.2018 г.


title: Дело C-720/17: Решение на Съда (пети състав) от 23 май 2019 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Mohammed Bilali/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Политика относно убежището — Субсидиарна закрила — Директива 2011/95/ЕС — Член 19 — Отнемане на статут на субсидиарна закрила — Грешка на администрацията относно фактическите обстоятелства)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/9

      Решение на Съда (пети състав) от 23 май 2019 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Mohammed Bilali/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (Дело C-720/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Политика относно убежището - Субсидиарна закрила - Директива 2011/95/ЕС - Член 19 - Отнемане на статут на субсидиарна закрила - Грешка на администрацията относно фактическите обстоятелства)
      (2019/C 263/10)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Mohammed Bilali

         Ответник: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Диспозитив

      Член 19, параграф 1 от Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила — разглеждан във връзка с член 16 — трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка трябва да отнеме статута на субсидиарна закрила, ако го е предоставила, без условията за предоставянето да са изпълнени, основавайки се на факти, които впоследствие са се оказали погрешни, и въпреки че съответното лице не може да се упреква, че е заблудило държавата членка в това отношение.

         (1)  ОВ C 104, 19.3.2018 г.


title: Дело C-22/18: Решение на Съда (трети състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Darmstadt — Германия) — TopFit e.V., Daniele Biffi/Deutscher Leichtathletikverband e.V. (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Членове 18, 21 и 165 ДФЕС — Правила на спортна федерация — Участие на спортист аматьор, който е гражданин на една държава членка, в национален шампионат на друга държава членка — Различно третиране поради гражданството — Ограничаване на свободното движение)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/10

      Решение на Съда (трети състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Darmstadt — Германия) — TopFit e.V., Daniele Biffi/Deutscher Leichtathletikverband e.V.
      (Дело C-22/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Членове 18, 21 и 165 ДФЕС - Правила на спортна федерация - Участие на спортист аматьор, който е гражданин на една държава членка, в национален шампионат на друга държава членка - Различно третиране поради гражданството - Ограничаване на свободното движение)
      (2019/C 263/11)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Darmstadt

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: TopFit e.V., Daniele Biffi

         Ответник: Deutscher Leichtathletikverband e.V.

         Диспозитив

      Членове 18, 21 и 165 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правила на национална спортна федерация като разглежданите в главното производство — съгласно които гражданин на Съюза и на друга държава членка, пребиваващ от много години на територията на държавата членка, където тази федерация е установена и където практикува бягане като аматьор в категорията за спортисти ветерани, не може да участва в националните шампионати за тези дисциплини на същото основание като гражданите на приемащата държава членка или пък може да участва в тях само „извън класирането“ или „без класиране“, без да може да се състезава за финалите и да получава титлата „национален шампион“ — освен ако тези правила не са обосновани от обективни съображения, които са съразмерни на преследваната легитимна цел, като запитващата юрисдикция следва да извърши необходимата проверка в това отношение.

         (1)  ОВ C 123, 9.4.2018 г.


title: Дело C-33/18: Решение на Съда (шести състав) от 6 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Liège — Белгия) — V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Securex Integrity ASBL (Преюдициално запитване — Координиране на системите за социална сигурност — Работници мигранти — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Преходни разпоредби — Член 87, параграф 8 — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 14в, буква б) — Работник, упражняващ дейност като наето лице и дейност като самостоятелно заето лице в различни държави членки — Дерогация от принципа за прилагане само на едно национално законодателство — Двойно осигуряване — Подаване на искане за подчиняване на законодателството, приложимо съгласно Регламент № 883/2004)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/10

      Решение на Съда (шести състав) от 6 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Liège — Белгия) — V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Securex Integrity ASBL
      (Дело C-33/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Координиране на системите за социална сигурност - Работници мигранти - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Преходни разпоредби - Член 87, параграф 8 - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 14в, буква б) - Работник, упражняващ дейност като наето лице и дейност като самостоятелно заето лице в различни държави членки - Дерогация от принципа за прилагане само на едно национално законодателство - Двойно осигуряване - Подаване на искане за подчиняване на законодателството, приложимо съгласно Регламент № 883/2004)
      (2019/C 263/12)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour du travail de Liège

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: V

         Ответници: Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

         Диспозитив

      Член 87, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕО) № 988/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че лице, което към датата на прилагане на Регламент № 883/2004 е упражнявало дейност като наето лице в една държава членка и дейност като самостоятелно заето лице в друга държава членка, бидейки следователно подчинено едновременно на приложимото законодателство в областта на социалната сигурност на тези две държави членки, не е трябвало да подава изрично искане в този смисъл, за да бъде подчинено на законодателството, приложимо по силата на Регламент № 883/2004, изменен с Регламент № 988/2009.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело C-43/18: Решение на Съда (първи състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Compagnie d'entreprises CFE SA/Регион Брюксел-столица (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2001/42/ЕО — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Наредба — Определяне на специална защитена зона в съответствие с Директива 92/43/ЕИО — Установяване на цели за опазване, както и на някои превантивни мерки — Понятие „планове и програми“ — Задължение за извършване на екологична оценка)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/11

      Решение на Съда (първи състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Compagnie d'entreprises CFE SA/Регион Брюксел-столица
      (Дело C-43/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2001/42/ЕО - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Наредба - Определяне на специална защитена зона в съответствие с Директива 92/43/ЕИО - Установяване на цели за опазване, както и на някои превантивни мерки - Понятие „планове и програми“ - Задължение за извършване на екологична оценка)
      (2019/C 263/13)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Compagnie d'entreprises CFE SA

         Ответник: Регион Брюксел-столица

         Диспозитив

      Член 3, параграфи 2 и 4 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда трябва да се тълкува в смисъл, че освен ако не следва друго от проверките, които запитващата юрисдикция трябва да извърши, наредба като разглежданата в главното производство, с която държава членка определя специална защитена зона (СЗЗ) и установява цели за опазване, както и някои превантивни мерки, не се намира сред „плановете и програмите“, за които е задължителна оценка на последиците върху околната среда.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело C-142/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 5 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/21/ЕО — Член 2, буква в) — Понятие „електронна съобщителна услуга“ — Пренасяне на сигнали — Услуга за интернет телефония (VoIP) към фиксирани или мобилни телефонни номера — Услуга SkypeOut)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/13

      Решение на Съда (четвърти състав) от 5 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
      (Дело C-142/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/21/ЕО - Член 2, буква в) - Понятие „електронна съобщителна услуга“ - Пренасяне на сигнали - Услуга за интернет телефония (VoIP) към фиксирани или мобилни телефонни номера - Услуга SkypeOut)
      (2019/C 263/15)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour d'appel de Bruxelles

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skype Communications Sàrl

         Ответник: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

         Диспозитив

      Член 2, буква в) от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че предоставянето от разработчика на софтуер на функция, предлагаща услуга „Voice over Internet Protocol“ (VoIP) (интернет телефония), която позволява на ползвателя да прави повикване от терминал до фиксиран или мобилен номер от национален номерационен план чрез обществена комутируема телефонна мрежа (ОКТМ) на държава членка, представлява „електронна съобщителна услуга“ по смисъла на тази разпоредба, при положение че за предоставянето на посочената услуга, от една страна, разработчикът получава възнаграждение и от друга страна, предоставянето на услугата предполага последният да сключи споразумения с доставчиците на далекосъобщителни услуги, които са получили надлежно разрешение да пренасят и терминират повиквания към ОКТМ.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело C-185/18: Решение на Съда (шести състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Oro Efectivo SL/Diputación Foral de Bizkaia (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 401 — Принцип на данъчен неутралитет — Придобиване, което предприятие извършва от частни лица, на стоки с високо съдържание на злато или други благородни метали с цел препродажба — Данък върху прехвърлянето на имущество)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/13

      Решение на Съда (шести състав) от 12 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Oro Efectivo SL/Diputación Foral de Bizkaia
      (Дело C-185/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 401 - Принцип на данъчен неутралитет - Придобиване, което предприятие извършва от частни лица, на стоки с високо съдържание на злато или други благородни метали с цел препродажба - Данък върху прехвърлянето на имущество)
      (2019/C 263/16)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Supremo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Oro Efectivo SL

         Ответник: Diputación Foral de Bizkaia

         Диспозитив

      Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, както и принципът на данъчен неутралитет трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която облага с различен от ДДС косвен данък върху прехвърлянето на имущество придобиването, което предприятие извършва от частни лица, на стоки с високо съдържание на злато или на други благородни метали, когато тези стоки са предназначени за стопанската дейност на това предприятие, което с оглед на преработването им и последващото им повторно включване в търговския оборот ги препродава на предприятия, специализирани в производството на слитъци или различни изделия от благородни метали.

         (1)  ОВ C 182, 28.5.2018 г.


title: Дело C-193/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — Google LLC/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/21/ЕО — Член 2, буква в) — Понятие „електронна съобщителна услуга“ — Пренасяне на сигнали — Услуга за електронна поща по интернет — Услуга Gmail)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/14

      Решение на Съда (четвърти състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — Google LLC/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-193/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/21/ЕО - Член 2, буква в) - Понятие „електронна съобщителна услуга“ - Пренасяне на сигнали - Услуга за електронна поща по интернет - Услуга Gmail)
      (2019/C 263/17)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Google LLC

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Диспозитив

      Член 2, буква в) от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че услуга за електронна поща по интернет, която не включва достъп до интернет, каквато е предоставяната от Google LLC услуга Gmail, не се състои изцяло или главно в пренасянето на сигнали по електронни съобщителни мрежи и следователно не представлява „електронна съобщителна услуга“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 211, 18.6.2018 г.


title: Дело C-223/18 P: Решение на Съда (шести състав) от 6 юни 2019 г. — Deichmann SE/EUIPO, Munich, SL (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Производство по отмяна — Фигуративна марка, изобразяваща кръст върху страна на спортна обувка — Отхвърляне на молбата за отмяна)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/15

      Решение на Съда (шести състав) от 6 юни 2019 г. — Deichmann SE/EUIPO, Munich, SL
      (Дело C-223/18 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Производство по отмяна - Фигуративна марка, изобразяваща кръст върху страна на спортна обувка - Отхвърляне на молбата за отмяна)
      (2019/C 263/18)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Deichmann SE (представител: C. Onken, Rechtsanwältin)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: D. Gája), Munich SL (представители: J. Güell Serra и M. del Mar Guix Vilanova, abogados

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Deichmann SE да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 249, 16.7.2018 г.


title: Дело C-264/18: Решение на Съда (пети състав) от 6 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad (Преюдициално запитване — Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Директива 2014/24/ЕС — Член 10, буква в) и буква г), подточки i), ii) и v) — Валидност — Приложно поле — Изключване на арбитражните, помирителните и някои други правни услуги — Принципи на равно третиране и на субсидиарност — Членове 49 и 56 ДФЕС)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/16

      Решение на Съда (пети състав) от 6 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad
      (Дело C-264/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги - Директива 2014/24/ЕС - Член 10, буква в) и буква г), подточки i), ii) и v) - Валидност - Приложно поле - Изключване на арбитражните, помирителните и някои други правни услуги - Принципи на равно третиране и на субсидиарност - Членове 49 и 56 ДФЕС)
      (2019/C 263/19)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Grondwettelijk Hof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: P. M., N. G.d.M., P. V.d.S.

         Ответник: Ministerraad

         Диспозитив

      Анализът на въпроса не разкрива обстоятелства, които биха могли да засегнат валидността на разпоредбите на член 10, буква в) и буква г), подточки i), ii) и v) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО от гледна точка както на принципите на равно третиране и на субсидиарност, така и на членове 49 и 56 ДФЕС.

         (1)  ОВ C 276, 6.8.2018 г.


title: Дело C-317/18: Решение на Съда (осми състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca de Faro — Португалия) — Cátia Correia Moreira/Município de Portimão (Преюдициално запитване — Директива 2001/23/ЕО — Прехвърляния на предприятия — Гарантиране на правата на работниците и служителите — Понятие „работник или служител“ — Съществени промени в условията на труд в ущърб на работника или служителя)

text:
               5.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 263/16

      Решение на Съда (осми състав) от 13 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca de Faro — Португалия) — Cátia Correia Moreira/Município de Portimão
      (Дело C-317/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2001/23/ЕО - Прехвърляния на предприятия - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Понятие „работник или служител“ - Съществени промени в условията на труд в ущърб на работника или служителя)
      (2019/C 263/20)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Judicial da Comarca de Faro

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cátia Correia Moreira

         Ответник: Município de Portimão

         Диспозитив

                  1)

                  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности, и по-специално член 2, параграф 1, буква г) от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че лице, което е сключило с прехвърлителя договор за определена работа по смисъла на разглежданото в главното производство национално законодателство, може да се счита за „работник или служител“ и следователно да се ползва от закрилата, предоставена от тази директива, при условие че е защитено като работник или служител съгласно това законодателство и е налице трудов договор към датата на прехвърляне, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

                  2)

                  Директива 2001/23 във връзка с член 4, параграф 2 ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че в случай на прехвърляне по смисъла на посочената директива и когато приобретателят е община, съответните работници и служители трябва, от една страна, да преминат публична конкурсна процедура и от друга страна, да установят ново правоотношение с приобретателя.

         (1)  ОВ C 268, 30.7.2018 г.


title: Дело T-390/19: Жалба, подадена на 27 юни 2019 г. — Muscardini/Парламент

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/50

      Жалба, подадена на 27 юни 2019 г. — Muscardini/Парламент
      (Дело T-390/19)
      (2019/C 270/51)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Cristiana Muscardini (Милано, Италия) (представител: M. Merola, avvocato)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да обяви за несъществуващо или да отмени изцяло решението, за което жалбоподателката е уведомена с обжалваното съобщение и с което Европейският парламент преизчислява пенсионните права за осигурителен стаж и възраст и разпорежда възстановяване на изплатената сума на основание на предходното определяне на пенсионните права,

                  —

                  да осъди Парламента да възстанови всички неоснователно удържани суми ведно със законната лихва от момента на удържането им, като осъди Европейския парламент да изпълни постановеното съдебно решение и да предприеме всички необходими правни и фактически действия и да вземе съответните решения, за да обезпечи незабавното и пълно възстановяване на първоначалното равнище на пенсионното обезщетение,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Основанията и основните доводи са сходни с посочените по дело T-389/19, Coppo Gavazzi/Парламент.


title: Дело T-391/19: Жалба, подадена на 27 юни 2019 г. — Vinci/Парламент

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/50

      Жалба, подадена на 27 юни 2019 г. — Vinci/Парламент
      (Дело T-391/19)
      (2019/C 270/52)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Luigi Vinci (Милано, Италия) (представител: M. Merola, avvocato)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви за несъществуващо или да отмени изцяло решението, за което жалбоподателят е уведомен с обжалваното съобщение и с което Европейският парламент преизчислява пенсионните права за осигурителен стаж и възраст и разпорежда възстановяване на изплатената сума на основание на предходното определяне на пенсионните права,

                  —

                  да осъди Парламента да възстанови всички неоснователно удържани суми ведно със законната лихва от момента на удържането им, като осъди Европейския парламент да изпълни постановеното съдебно решение и да предприеме всички необходими правни и фактически действия и да вземе съответните решения, за да обезпечи незабавното и пълно възстановяване на първоначалното равнище на пенсионното обезщетение,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Основанията и основните доводи са сходни с посочените по дело T-389/19, Coppo Gavazzi/Парламент.


title: Дело T-392/19: Жалба, подадена на 27 юни 2019 г. — Mantovani/Парламент

text:
               12.8.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/51

      Жалба, подадена на 27 юни 2019 г. — Mantovani/Парламент
      (Дело T-392/19)
      (2019/C 270/53)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Agostino Mantovani (Бреша, Италия) (представител: M. Merola, avvocato)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви за несъществуващо или да отмени изцяло решението, за което жалбоподателят е уведомен с обжалваното съобщение и с което Европейският парламент преизчислява пенсионните права за осигурителен стаж и възраст и разпорежда възстановяване на изплатената сума на основание на предходното определяне на пенсионните права,

                  —

                  да осъди Парламента да възстанови всички неоснователно удържани суми ведно със законната лихва от момента на удържането им, като осъди Европейския парламент да изпълни постановеното съдебно решение и да предприеме всички необходими правни и фактически действия и да вземе съответните решения, за да обезпечи незабавното и пълно възстановяване на първоначалното равнище на пенсионното обезщетение,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Основанията и основните доводи са сходни с посочените по дело T-389/19, Coppo Gavazzi/Парламент.