title: Дело T-575/20: Жалба, подадена на 11 септември 2020 г. — OD/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/52

      Жалба, подадена на 11 септември 2020 г. — OD/Комисия
      (Дело T-575/20)
      (2020/C 433/67)
      Език на производството: словенски

         Страни

         Жалбоподател: OD (представител:V. Cukrov, avvocatessa)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви недействителността на Решение за изпълнение (ЕС) 2020/1025 на Комисията от 13 юли 2020 година относно приложимостта на член 34 от Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета към железопътния товарен превоз в Словения (нотифицирано под номер С(2020) 4540) (ОВ L 226, 2020 г., стр. 5; наричано по-нататък „Решението за изпълнение“) изцяло — както в член 1, по силата на който Директива 2014/25/ЕС продължава да се прилага за поръчки, възложени от възложители и предназначени да способстват за осъществяването на услуги за железопътен товарен превоз на територията на Словения, така и в член 2, по силата на който Република Словения е адресат на решението,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски — включително разноските на жалбоподателя, посочени в сметката за направените разходи — в срок от 15 дин от датата на постановяване на решението, заедно с законната мораторна лихва за забава, която започва да тече с изтичането на посочения петнадесетдневен срок.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: материалноправна незаконосъобразност на обжалваното решение поради неправилно посочване на адресата:

                              —

                              в член 2 от обжалваното решение ответникът е посочил Република Словения за адресат на решението, въпреки че жалбоподателят е единственият правен субект, встъпил в производството пред ответника, и въпреки че е поискал той самият и Република Словения да бъдат посочени за адресати на решението.

                  2.

                  Второ основание: процесуалноправна незаконосъобразност на обжалваното решение:

                              —

                              ответникът не е поканил жалбоподателя да предостави необходимата допълнителна информация и в отсъствието на тази информация е приел неправилно решение, съгласно което съответният (продуктов) пазар не включва автомобилния товарен транспорт, като по този начин е нарушил правото на добра администрация,

                              —

                              ответникът не е мотивирал достатъчно обжалваното решение — от гледна точка на третото, четвъртото и петото основание за обжалване — тъй като не се е произнесъл по същество относно собствените си предходни решения, които са в полза на жалбоподателя, и по този начин е допуснал съществено процесуално нарушение.

                  3.

                  Трето основание: материалноправна незаконосъобразност на обжалваното решение поради неправилното определяне на съответния (продуктов) пазар:

                              —

                              в нарушение на собствената си практика (например Решение за изпълнение (ЕС) 2017/132 на Комисията от 24 януари 2017 г.) ответникът е определил съответния (продуктов) пазар, свеждайки го до пазара на железопътния транспорт, вместо да включи железопътния, автомобилния и въздушния транспорт,

                              —

                              по този начин ответникът е нарушил, в ущърб на жалбоподателя, принципа на равенство и принципа на недопускане на дискриминация, тъй като в случая, посочения в предходното тире, който по същество е сходен, е взел решение в ползва на инвеститора и е отхвърлил искането на жалбоподателя по настоящото производство.

                  4.

                  Четвърто основание: материалноправна незаконосъобразност на обжалваното решение поради неправилното определяне на географския пазар:

                              —

                              ответникът, без да изложи мотиви, е ограничил географския пазар до територията на Република Словения въз основа на неправилно тълкуване на Специален доклад № 8/2016, озаглавен „Железопътни товарни превози в ЕС: все още липсва развитие в правилната посока“, публикуван от Европейска сметна палата, като не е взел предвид твърденията и доказателствата на жалбоподателя, че той фактически извършва дейност на международния пазар.

                  5.

                  Пето основание: материалноправна незаконосъобразност на обжалваното решение поради неотчитането на всички критерии за оценка на състоянието на конкуренцията:

                              —

                              при оценката на състоянието на конкуренцията ответникът е взел предвид само пазарния дял на жалбоподателя, а е трябвало да взе предвид и редица други критерии като същинското или потенциалното наличие на конкуренция по смисъла на член 34, параграф 2 от Директива 2014/25/ЕС; ответникът не е взел предвид навлизането на пазара на четирима нови конкуренти, наред с тримата конкуренти, които вече са на пазара, както и факта, че поради тази причина в бъдеще пазарният дял на жалбоподателя ще намалее,

                              —

                              като е взел предвид само пазарния дял на жалбоподателят, ответникът неправилно е приел, че този дял (85,21 %) е прекалено голям, за да се приеме, че пазарът е отворен за конкуренция, въпреки че в собствената си по-ранна практика той вече е приемал, че пазарни дялове от 86,7 % и от 73,6 % не са прекалено големи, ако се вземат предвид и други обстоятелства (Решение 2007/706/ЕО на Комисията от 29 октомври 2007 г. и Решение 2006/422/ЕО на Комисията от 29 октомври 2007 г.).


title: Дело T-576/20: Жалба, подадена на 17 септември 2020 г. — Evropská vodní doprava-sped. и др./Парламент и Съвет

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/53

      Жалба, подадена на 17 септември 2020 г. — Evropská vodní doprava-sped. и др./Парламент и Съвет
      (Дело T-576/20)
      (2020/C 433/68)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Evropská vodní doprava-sped. s. r. o. (Прага, Чешка република), Konakl s. r. o. (Klíčany, Чешка република), Eurex AD s. r. o. (Děčín, Чешка република), Ladislav Říha (Heřmanov, Чешка република), Vladimír Hurych (Ústí nad Labem, Чешка република) (представител: A. Verny, адвокат)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент (ЕС) 2020/1054 (1) за изменение на Регламент (ЕС) № 561/2006 и Регламент (ЕС) № 165/2014, приети въз основа на Директива (ЕС) 2018/957 (2), с която е изменена Директива 96/71/ЕО (3) за командироването на работници,

                  —

                  да отмени Регламент (ЕС) 2020/1055 (4) за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012, приети въз основа на Директива (ЕС) 2018/957, с която е изменена Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници,

                  —

                  да отмени Директива (ЕС) 2020/1057 (5) за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС и за изменение на Директива 2006/22/ЕО (6), приети въз основа на Директива (ЕС) 2018/957, с която е изменена Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници,

                  —

                  ако приеме това за допустимо — при прилагане по аналогия на член 68 от Процедурния правилник на Общия съд да обедини настоящото дело с дела C-626/18 и C-620/18 за постановяване на общо решение,

                  —

                  в съответствие с член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз да възстанови необходимите разноски.

         Основания и основни доводи

      В жалбата се посочват следните основания.
      Предмет на жалбата са — основно и с оглед на спазването на срока — посочените в първите три искания законодателни норми, за които жалбоподателите твърдят, че са дискриминационни, респ. неблагоприятни от гледна точка на правото в областта на конкуренцията, и които са приети от Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз въз основа на Директива (ЕС) 2018/97, с която е изменена Директива 96/71/ЕО за командироването на работници.
      Споменатите законодателни норми съдържали съществено по-благоприятна уредба на автомобилния транспорт под формата на т.нар. „транспортен пакет“ в сравнение с правната уредба, която съгласно Директива 2018/957/ЕС продължава да се прилага задължително спрямо жалбоподателите.
      При условията на евентуалност жалбоподателите искат, също както Република Полша по дело C-626/18 и Република Унгария по дело C-620/18, Директива (ЕС) 2018/957 да се отмени отчасти, или при условията на евентуалност, изцяло, тъй като тази директива е в основата на представената в настоящия случай дискриминация на сектора на услугите, в който извършват дейност жалбоподателите.

         (1)  Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи (ОВ L 249, 2020 г., стр. 1).

         (2)  Директива (ЕС) 2018/957 на Европейския парламент и на Съвета от 28 юни 2018 година за изменение на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ L 26, 2016 г., стр. 19).

         (3)  Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ L 18, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29).

         (4)  Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт (ОВ L 249, 2020 г., стр. 17).

         (5)  Директива (ЕС) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012 (ОВ L 249, 2020 г., стр. 49).

         (6)  Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/559/ЕИО на Съвета (ОВ L 102, 2006 г., стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 187).


title: Дело T-586/20: Жалба, подадена на 24 септември 2020 г. — MN/Европол

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/55

      Жалба, подадена на 24 септември 2020 г. — MN/Европол
      (Дело T-586/20)
      (2020/C 433/69)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: MN (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

         Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение от 6 март 2020 г. за неподновяване на договора му за неопределен срок,

                  —

                  да осъди Europol да му заплати сумата от25 000 EUR като обезщетение за претърпените в резултат на обжалването решение неимуществени вреди,

                  —

                  да осъди Europol да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: незаконосъобразност на критерия, който е използван, за да се обоснове неподновяването на договора на жалбоподателя за неопределен срок, тъй като не позволява да се определи интересът на службата.

                  2.

                  Второ основание, изтъкнато при условията на евентуалност: многобройни явни грешки в преценката, опорочаващи обжалваното решение.


title: Дело T-608/20: Жалба, подадена на 29 септември 2020 г. — JD/EIB

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/56

      Жалба, подадена на 29 септември 2020 г. — JD/EIB
      (Дело T-608/20)
      (2020/C 433/71)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: JD (представител: H. Hansen, lawyer)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението (i), с което от жалбоподателя се изисква да подпише допълнително споразумение към договора за назначаването му, в което се отказва от гарантирани плащания, и (ii) не се допуска жалбоподателят да встъпи в длъжност при ответника, ако не подпише посоченото допълнително споразумение, което е във формата на (a) писмо от ответника до жалбоподателя, на което е отбелязана дата 20 януари 2020 г., но което е изпратено само по електронна поща на 23 януари 2023 г., (б) размяна на електронни писма между ответника и жалбоподателя между 29 януари 2020 г. и 7 февруари 2020 г. и (в) писмо от ответника до жалбоподателя от 3 март 2020 г.,

                  —

                  да отмени приетото след обжалване по административен ред решение, с което се потвърждава първоначалното решение и което е във формата на писмо от ответника до адвоката на жалбоподателя с дата 18 юни 2020 г., като то обаче е изпратено само по електронна поща на 19 юни 2020 г.,

                  —

                  вследствие на това да разпореди ответникът да оттегли своите писма от 20 януари 2020 г., от 18 юни 2020 г. и направеното с тях искане жалбоподателят за подпише въпросното допълнително споразумение като предпоставка за встъпването му в длъжност,

                  —

                  да поправи медицинското свидетелство, издадено от служебния лекар на ответника на 10 януари 2020 г. и изпратено същия ден с електронна поща на жалбоподателя, доколкото в него не трябва да се съдържа точка, в която се посочва наличието на заболяване, за което се твърди, че може да доведе до инвалидност в бъдеще,

                  —

                  да постанови, главно, ответникът да предостави на жалбоподателя осъществима възможност да встъпи в длъжност в ЕИБ и да заплати с обратна дата възнаграждение и плащания, считано от договорно установената дата за встъпване в длъжност, т.е. 1 февруари 2020 г., или, при условията на евентуалност, да присъди следното обезщетение:

                  —

                  да осъди ответника да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпени вреди в размер на четири годишни заплати, т.е. 367 499,52 EUR,

                  —

                  във всички случаи да постанови плащането на следното обезщетение:

                              —

                              да осъди ответника да заплати на жалбоподателя обезщетение за нематериални вреди в размер на 20 000 EUR,

                              —

                              да осъди ответника да заплати на жалбоподателя сума в размер на 2 104,19 EUR като обезщетение за разходите за преместване,

                              —

                              да осъди ответника да заплати на жалбоподателя сума в размер на 15 312,48 EUR като обезщетение за неизплатената надбавка за настаняване,

                              —

                              във всички случаи да осъди ответника да заплати на жалбоподателя 15 000 EUR като обезщетение за разходите за правна консултация, получена преди образуването на настоящото производство, доколкото тези разходи не са включени в подлежащите на възстановяване в полза жалбоподателя разноски, като жалбоподателят изрично си запазва правото да увеличи цената на това искане в хода на производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, и

                  —

                  да запази всички права на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: съществено процесуално нарушение

                              —

                              Твърди се, че медицинското свидетелство, издадено от служебния лекар на 10 януари 2020 г., съдържа лични данни на жалбоподателя, които надхвърлят обхвата на данните, които е следвало да се оповестят съгласно приложимата правна уредба.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на правна разпоредба във връзка с прилагането на Договорите

                              —

                              Твърди се, че няма правно основание на жалбоподателят да се откажат плащания или осигуровки.

                              —

                              Освен това жалбоподателят твърди, че ответникът е тълкувал неправилно член 6, параграф 1 от Правилника относно пенсионната схема на служителите, прилагайки довод, основан на член 32 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз.

                              —

                              В допълнение се твърди, че тълкуването на член 6, параграф 1 от Правилника относно пенсионната схема на служителите е в противоречие с (i) хронологията на приемане на разпоредбата и (ii) кореспонденцията на ответника с неговите служители.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на правна разпоредба във връзка с прилагането на Договорите

                              –

                              В рамките на това основание жалбоподателят твърди, че липсва правно основание за наложеното му изискване от страна на ответника да подпише допълнително споразумение към договора за назначаване, съгласно което той се е отказал от определени социалноосигурителни права.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на Договорите, и по-специално на различни разпоредби от Хартата на основните права на Европейския съюз

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че действията на ответника са дискриминационни и нарушават член 21, параграф 1 и член 34, параграф 1 от Хартата.

                              —

                              Нарушени били процесуалните права на жалбоподателя по член 41 и правото му на достъп до документи по член 42 от Хартата.

                              —

                              Освен това били нарушени и правата на жалбоподателя на ефективна защита и справедлив процес съгласно Хартата.

                  5.

                  Пето основание: съществено процесуално нарушение

                              –

                              Жалбоподателят твърди, че медицинският преглед преди назначаването трябва да се извърши като присъствен медицински преглед, което не било направено в настоящия случай.

                  6.

                  Шесто основание: допълнително съществено процесуално нарушение

                              –

                              Изтъква се, че обжалваното решение, с което се потвърждава първоначалното решение, било взето от лица, за които се твърди, че са им делегирани правомощията на председателя на ЕИБ за упражняване на контрол, при положение че липсва правно основание за това делегиране.

                              –

                              При условията на евентуалност, ако се приеме, че председателят на ЕИБ е имал възможност валидно да делегира правомощията си за упражняване на контрол, обжалваното решение, с което се потвърждава първоначалното решение, следва да бъде отменено, тъй като е прието от лица, които са имали конфликт на интереси и поради това не са били безпристрастни. Ето защо било налице нарушение на принципа на добрата администрация и на изискванията, произтичащи от член 41 от Хартата.

                  7.

                  Седмо основание, в рамките на което жалбоподателя изтъква направените от него по настоящото дело искания

                              –

                              Жалбоподателят иска главно да се изпълни неговият договор, т.е. да бъде допуснат да встъпи в длъжност при ответника, като му бъде изплатено възнаграждение с обратна дата.

                              –

                              При условията на евентуалност жалбоподателят иска да му бъде присъдено обезщетение, чийто размер се равнява на размера на възнаграждението за уговорения от страните определен срок.

                              –

                              Във всички случаи, т.е. независимо дали Съдът уважи главното искане на жалбоподателя или неговото искане при условията на евентуалност, жалбоподателят иска да му бъде присъдено обезщетение за загуби, претърпени на различни основания поради действията на ответника и неговите незаконосъобразни решения.


title: Дело T-614/20: Жалба, подадена на 1 октомври 2020 г. — Casino, Guichard-Perrachon/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/58

      Жалба, подадена на 1 октомври 2020 г. — Casino, Guichard-Perrachon/Комисия
      (Дело T-614/20)
      (2020/C 433/72)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Casino, Guichard-Perrachon (Сент-Етиен, Франция) (представители: O. de Juvigny, A. Sunderland, I. Simic и G. Aubron, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени на основание член 263 ДФЕС решение C(2020) 5192 окончателен на Европейската комисия от 23 юли 2020 г.,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на жалбата — незаконосъобразност на обжалваното решение, тъй като е прието на базата на документи, получени от Комисията във връзка с предварителни проверки, извършени на основание на незаконосъобразни решения, предмет на жалби за отмяна по дела T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon/Комисия, и T-538/19, Casino, Guichard-Perrachon/Комисия.


title: Дело T-618/20: Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — FZ и др./Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/59

      Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — FZ и др./Комисия
      (Дело T-618/20)
      (2020/C 433/73)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: FZ и 17 други жалбоподатели (представител: J.-N. Louis, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Комисията относно изготвянето на фиша за трудово възнаграждение за декември 2019 г. за жалбоподателите в частта, свързана с прилагането за първи път на корекционните коефициенти, определени с обратно действие, считано от 1 април до 1 юли 2019 г.,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Основанията, изтъкнати от жалбоподателите в подкрепа на жалбата, са нарушаване на членове 64 и 65 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), нарушаване на принципа на равно третиране във връзка с еднаква покупателна способност и явна грешка в преценката.
      Жалбоподателите считат, че за да определи корекционния коефициент, който се прилага към трудовото възнаграждение на жалбоподателите, назначени на работа извън Съюза, Евростат трябва да събере конкретни данни за местоработата им в съответствие с правилата за прилагането на членове 64 и 65 от Правилника, посочени в приложение ХI към него.
      Те твърдят и че коефициентите, определени в рамките на международното споразумение за сътрудничество между Евростат, ОИСР и ООН, са намалени за периода от януари 2018 г. до януари 2019 г. от 239,7 на 94,0 докато за същия период коефициентите, прилагани към възнагражденията на персонала на ООН са увеличени, за да се вземе предвид инфлацията. През 2017 г. конгоанският франк (CDF) претърпява силно обезценяване спрямо долара (USD) и еврото, съчетано със значителна инфлация, което води до чувствително увеличаване на цените в USD, следвайки анализите на МВФ.
      Според жалбоподателите ответникът не обяснява по какъв начин приложените коефициенти отчитат тези съществени елементи.


title: Дело T-619/20: Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — FJ и др./ЕСВД

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/60

      Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — FJ и др./ЕСВД
      (Дело T-619/20)
      (2020/C 433/74)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: FJ и петима други жалбоподатели (представител: J.-N. Louis, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени фиша за трудово възнаграждение за декември 2019 г. за жалбоподателите в частта, свързана с прилагането за първи път на корекционните коефициенти, определени с обратно действие, считано от 1 април до 1 юли 2019 г.,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Основанията, изтъкнати от жалбоподателите в подкрепа на жалбата, са нарушаване на членове 64 и 65 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), нарушаване на принципа на равно третиране във връзка с еднаква покупателна способност и явна грешка в преценката.
      Жалбоподателите считат, че за да определи корекционния коефициент, който се прилага към трудовото възнаграждение на жалбоподателите, назначени на работа извън Съюза, Евростат трябва да събере конкретни данни за местоработата им в съответствие с правилата за прилагането на членове 64 и 65 от Правилника, посочени в приложение ХI към него.
      Те твърдят и че коефициентите, определени в рамките на международното споразумение за сътрудничество между Евростат, ОИСР и ООН, са намалени за периода от януари 2018 г. до януари 2019 г. от 239,7 на 94,0 докато за същия период коефициентите, прилагани към възнагражденията на персонала на ООН са увеличени, за да се вземе предвид инфлацията. През 2017 г. конгоанският франк (CDF) претърпява силно обезценяване спрямо долара (USD) и еврото, съчетано със значителна инфлация, което води до чувствително увеличаване на цените в USD, следвайки анализите на МВФ.
      Според жалбоподателите ответникът не обяснява по какъв начин приложените коефициенти отчитат тези съществени елементи.


title: Дело T-625/20: Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/60

      Жалба, подадена на 5 октомври 2020 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия
      (Дело T-625/20)
      (2020/C 433/75)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Les Mousquetaires (Париж, Франция), ITM Entreprises (Париж) (представители: N. Jalabert-Doury и K. Mebarek, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 23 юли 2020 г. относно производство по член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (преписка AT.40466 — Alliance Casino и Intermarché),

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват едно основание в подкрепа на жалбата, изведено от нарушение на правото на ефективни правни средства за защита, от член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 и 102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) и от липса на правно основание, тъй като обжалваното решение налага на жалбоподателите да посочват заседания и отново да изпращат документи, които вече са взети от Комисията и впоследствие са обявени за недействителни от Общия съд на Европейския съюз.


title: Дело T-629/20: Жалба, подадена на 15 октомври 2020 г. — Delifruit/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/61

      Жалба, подадена на 15 октомври 2020 г. — Delifruit/Комисия
      (Дело T-629/20)
      (2020/C 433/76)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Delifruit, SA (Гуялакил, Еквадор) (представители: K. Van Maldegem, P. Sellar и S. Saez Moreno, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени частично Регламент (ЕС) 2020/1085 на Комисията, поправен, в частта му, в която установява на 0,01 mg/kg максимално допустимите граници на остатъчни вещества от хлорпирифос за банани, и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да плати разноските за това производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят иска частичната отмяна на Регламент (ЕС) 2020/1085 на Комисията от 23 юли 2020 година за изменение на приложения II и V към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от хлорпирифос и хлорпирифос-метил във или върху определени продукти (1), поправен (2).
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като не е взела предвид релевантен фактор (съществено изследване, което не подкрепя една от изтъкнатите причини за приемането на максимално допустимите граници на остатъчни вещества) при преценката си, довела да приемането на обжалвания акт, и по този начин е нарушила член 14, параграф 2, букви а) и е) от Регламент № 396/2005, който изисква да вземе предвид всички релевантни и налични данни.

         (1)  ОВ L 239, 2020 г., стр. 7.

         (2)  ОВ L 245, 2020 г., стр. 31.


title: Дело T-638/20: Жалба, подадена на 15 октомври 2020 г. — JP/Commission

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/62

      Жалба, подадена на 15 октомври 2020 г. — JP/Commission
      (Дело T-638/20)
      (2020/C 433/77)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: JP (представители: S. Rodrigues и A. Champetier, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 17 юли 2019 г. кандидатът да не бъде включен в списъка с успешно издържалите Конкурс EPSO/AD/363/18 — Администратори (AD7), както и решението от 10 декември 2019 г., с което се отхвърля неговото искане за преразглеждане,

                  —

                  да отмени решението от 7 юли 2020 г., с което се отхвърля жалбата му от 5 март 2020 г.,

                  —

                  да осъди ответника да изплати обезщетение за причинените на жалбоподателя вреди и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага три твърдения в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото твърдение е най-напред, че е допуснато нарушение на принципа, съгласно който членовете на конкурсната комисия трябва да разполагат с необходимите умения да преценяват обективно представянето и професионалните квалификации на кандидата на свързаното с областта интервю, второ, че е допуснато нарушение на принципа на равно третиране, и накрая, че е допуснато нарушение на принципа на оправдани правни очаквания.

                  2.

                  Второто твърдение е, че допуснато нарушение на принципа, съгласно който съставът на конкурсната комисия трябва да е достатъчно неизменен.

                  3.

                  Третото твърдение е за няколко явни грешки в преценката.


title: Дело T-639/20: Жалба, подадена на 22 октомври 2020 г. — TIB Chemicals/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/62

      Жалба, подадена на 22 октомври 2020 г. — TIB Chemicals/Комисия
      (Дело T-639/20)
      (2020/C 433/78)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TIB Chemicals AG (Манхайм, Германия) (представител: K. Fischer, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени частично Делегиран регламент (ЕС) 2020/1182 на Комисията (1) от 19 май 2020 г. в частта, която се отнася до веществото „диоктилкалаен дилаурат; [1] станан, диоктил-, бис(кокосов ацилокси) производни [2]“ и която изменя Приложение VI към Регламент (EО) № 1272/2008 (2) с включването на това вещество, както и на класификацията и елементите от етикета, които му съответстват, в таблица 3 на част 3 от Приложение VI към Регламент (ЕО) № 1272/2008, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: спорният Регламент нарушава член 37, параграфи 1 и 5 във връзка с част 2 от Приложение VI към Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като информацията, която е посочена за това вещество в регистрационното досие по REACH, не е била взета предвид. Това представлява явна грешка в преценката.

                  2.

                  Второ основание: спорният Регламент нарушава членове 5, 9, 36 и 37 във връзка с част 1 (раздел 1.1.1.3) и част 3 (раздели 3.7.2.2 и 3.7.2.3) от Приложение I към Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като наличната релевантна информация не е надлежно проверена, оценена и преценена в съответствие с доказани научни принципи.

                  3.

                  Трето основание: спорният Регламент нарушава членове 5, 36 и 37 във връзка с част 1 (раздел 1.1.1.3) и част 3 (раздели 3.7.2.2 и 3.7.2.3) от Приложение I към регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като приложеното кръстосано препращане (read-across) не почива на надеждна научна основа и тъй като Комисията е преценила погрешно тежестта на наличните доказателства.

                  4.

                  Четвърто основание: спорният Регламент е приет в нарушение на член 36, параграф 1, буква г) и член 37, параграф 5 във връзка с част 3, раздел 3.7 от Приложение I към регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като Комисията не е могла да представи ясни научни доказателства, че разглежданото вещество покрива критериите на съответната класификация за токсичност за репродукцията (категория 1В) и STOT RE1.

                  5.

                  Пето основание: спорният Регламент е приет в нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като класификацията на разглежданото вещество не е нито подходяща, нито необходима. По-конкретно на жалбоподателя е отказана възможността за освобождаване.

                  6.

                  Шесто основание: с приемането на спорния Регламент Комисията е нарушила член 37, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1272/2008, както и правото на жалбоподателя на добра администрация и на изслушване. По-конкретно жалбоподателят е бил лишен от всякаква възможност да представи полезни съображения по становището на КОР и да докаже, че това становище е неправилно от научна гледна точка.

                  7.

                  Седмо основание: като е приела спорния Регламент без да извърши и документира предварително оценка на въздействието, Комисията е нарушила задълженията си по Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество.

         (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2020/1182 на Комисията от 19 май 2020 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на част 3 от приложение VI към Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (OВ L 261, 2020 г., стр. 2).

         (2)  Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 (OВ L 353, 2008 г., стр. 1).


title: Дело T-646/20: Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — NG и др./Парламент и Съвет

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/64

      Жалба, подадена на 23 октомври 2020 г. — NG и др./Парламент и Съвет
      (Дело T-646/20)
      (2020/C 433/79)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: NG и 17 други жалбоподатели (представител: R. Martens, адвокат)

         Ответници: Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени в неговата цялост член 1, параграф 6, букви в) и г) от Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки, и на Регламент (ЕС) № 165/2014 по отношение на установяването на местоположението чрез тахографи,

                  —

                  да осъди ответниците да платят всички разноски, включително всички разноски, свързани с производството за спиране на прилагането.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание, в което се твърди наличието на нарушение на член 2, член 4, параграф 2 и член 9 ДЕС, членове 18 и 95 ДФЕС, член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и принципите на равенство и недопускане на дискриминация като общи принципи на правото на Съюза във връзка с член 5, параграф 4 ДЕС и на принципа на пропорционалност като общ принцип на правото на Съюза, като последица от фактическа и непряка дискриминация.

                  2.

                  Второ основание, в което се твърди наличието на нарушение на членове 26 и 56 ДФЕС, член 16 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 5, параграф 4 ДЕС и принципа на пропорционалност като общ принцип на правото на Съюза, като последица от незаконосъобразното ограничение на свободата на предоставяне на услуги и на свободата на стопанска дейност.

                  3.

                  Трето основание, в което се твърди наличието на нарушение на член 3, параграф 3 ДЕС, членове 11 и 191 ДФЕС и на член 37 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като последица от засягане на опазването, закрилата и подобряването на качеството на околната среда.

                  4.

                  Четвърто основание, в което се твърди наличието на нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС, член 5 от Протокол № 5 към ДФЕС, Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество и задължението за представяне на мотиви, като резултат от непредставянето на подробно изложение на мотивите и от неизвършването на оценки на въздействието.

                  5.

                  Пето основание, в което се твърди наличието на нарушение на членове 91 и 94 ДФЕС и на член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с основното право на личен и семеен живот, което е гарантирано в член 8 от Европейската конвенция за правата на човека и е основен принцип на правото на Съюза, като резултат от сериозното засягане на стандарта на живот и нивото на заетост и от незаконосъобразната намеса в личния и семеен живот.


title: Дело T-653/20: Жалба, подадена на 28 октомври 2020 г. — Mylan Ireland/EMA

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/65

      Жалба, подадена на 28 октомври 2020 г. — Mylan Ireland/EMA
      (Дело T-653/20)
      (2020/C 433/81)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Mylan Ireland Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: O. Swens, адвокат)

         Ответник: Европейска агенция по лекарствата

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да постанови, че възражението за незаконосъобразност, повдигнато от жалбоподателя срещу заключението на Комитета по лекарствените продукти за хуманна употреба (CHMP), че Sanofi има статут на ново активно вещество, цитирано в решение от 26 август 2013 г. за предоставяне на разрешение за търговия с „AubagioTM — Teriflunomide“, е допустимо и основателно,

                  —

                  да отмени решението на EMA от 18 август 2020 г., с което не потвърждава заявлението на Mylan за издаване на разрешение за търговия с генерична версия на лекарствения продукт AubagioTM, и

                  —

                  да осъди EMA да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Първо основание: тъй като възражението за незаконосъобразност е основателно, обжалваното решение е правно недопустимо, защото ЕМА е допуснала грешка при установяване на фактите и прилагане на правото и не е изпълнила задължението си за мотивиране и извършване на внимателна и щателна преценка съгласно изискванията на член 296 ДФЕС

                  2.

                  Второ основание: законосъобразността на обжалваното решение се оспорва и поради това, че статутът на „ново активно вещество“ е трябвало да бъде преразгледан при подаването на възраженията на Mylan, които са били представени във фазата на подаване на заявлението. Затова се твърди, че ЕМА не е изпълнила надлежно своите задължения, и по-специално задължението си да извърши действителна и внимателна преценка и да се мотивира съгласно изискванията на член 296 ДФЕС, което на свой ред прави обжалваното решение незаконосъобразно.


title: Дело T-657/20: Жалба, подадена на 30 октомври 2020 г. — Ryanair/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/66

      Жалба, подадена на 30 октомври 2020 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-657/20)
      (2020/C 433/82)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: F. Laprévote, V. Blanc, E. Vahida, S. Rating и I. Metaxas-Maranghidis, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение на Европейската комисия (ЕС) от 9 юни 2020 г. относно държавна помощ SA.57410 COVID — Рекапитализация на Finnair (1), и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

            Жалбоподателят е поискал също жалбата да бъде разгледана по реда на бързото производство на основание член 23а от Статута на Съда.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага четири твърдения в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото твърдение е, че Комисията е приложила неправилно член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, не е приложила изцяло Временната рамка и е допуснала явна грешка в преценката, като е констатирала, че помощта е насочена към преодоляване на сериозно сътресение във финландската икономика, като не е изпълнила задължението си да претегли положителните ефекти от помощта и отрицателното ѝ въздействие върху условията за търговия и запазването на ненарушена конкуренция (т.е. да извърши „проверка за балансираност“) и като е констатирала, че Finnair не притежава значителна пазарна сила.

                  2.

                  Второто твърдение е, че Комисията е нарушила конкретни разпоредби от ДФЕС и общите принципи на правото на Съюза на забрана на дискриминация, свободно движение на услуги и свобода на установяване, които са в основата на либерализацията на въздушния транспорт в Съюза след края на 1980-те години. Либерализацията на пазара на въздушния транспорт в Съюза дава възможност за израстването на истински паневропейски нискотарифни авиокомпании. Европейската комисия е пренебрегнала вредите, които кризата с COVID-19 е причинила на тези паневропейски авиокомпании, и ролята им във въздушната свързаност на Финландия, като е разрешила на Финландия да отдели помощи за Finnair.

                  3.

                  Третото твърдение е, че Комисията не е започнала официална процедура по разследване въпреки сериозните трудности и че е нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

                  4.

                  Четвъртото твърдение е, че в решението не е изпълнено задължението за мотивиране на Комисията.

         (1)  Решение (ЕС) на Европейската комисия от 9 юни 2020 г. относно държавна помощ SA.57410 COVID — Рекапитализация на Finnair (ОВ L 310, 2020 г., стр. 46).


title: Дело T-658/20: Жалба, подадена на 2 ноември 2020 г. — Jakober/EUIPO (Форма на чаша)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/67

      Жалба, подадена на 2 ноември 2020 г. — Jakober/EUIPO (Форма на чаша)
      (Дело T-658/20)
      (2020/C 433/83)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Philip Jakober (Щутгарт, Германия) (представител: J. Klink, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на чаша) — заявка за регистрация № 15 963 994

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 20 август 2020 г. по преписка R 554/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да измени обжалваното решение, да приеме жалбата за основателна и да допусне вписването на марка на Съюза № 15 963 994 в регистъра на EUIPO,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-298/18: Определение на Общия съд от 30 септември 2020 г. — Banco Comercial Português и др./Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/67

      Определение на Общия съд от 30 септември 2020 г. — Banco Comercial Português и др./Комисия
      (Дело T-298/18) (1)

      (2020/C 433/84)
      Език на производството: английски
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 249, 16.7.2018 г.


title: Дело T-694/18: Определение на Общия съд от 30 септември 2020 г. — DEI/Комисия

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/68

      Определение на Общия съд от 30 септември 2020 г. — DEI/Комисия
      (Дело T-694/18) (1)

      (2020/C 433/85)
      Език на производството: гръцки
      Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 35, 28.1.2019 г.


title: Молба до Съда на ЕАСТ от Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht за консултативно становище по дело ADCADA Immobilien AG PCC/Finanzmarktaufsicht (дело E-10/20) 2020/C 436/07

text:
               17.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 436/9

      Молба до Съда на ЕАСТ от Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht за консултативно становище по дело ADCADA Immobilien AG PCC/Finanzmarktaufsicht
      (дело E-10/20)
      (2020/C 436/07)
      На 29 юли 2020 г. Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Комисията по жалбите на Надзорния орган на финансовия пазар) отправи молба за консултативно становище по дело ADCADA Immobilien AG PCC/Finanzmarktaufsicht, получена в деловодството на Съда на 5 август 2020 г., по следните въпроси:

                  1.

                  Въз основа на какви критерии следва да се прецени дали в съответствие с член 2, буква г) от Регламент (ЕС) 2017/1129 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 г. относно проспекта, който трябва да се публикува при публично предлагане или допускане на ценни книжа до търговия на регулиран пазар, е предоставена достатъчно информация относно условията по предлагането и ценните книжа, които се предлагат, така че да се способства даден инвеститор при вземането на решение да закупи или запише тези ценни книжа?

                  2.

                  За оценката на това дали има публично предлагане по смисъла на член 2, буква г) от този регламент има ли значение фактът, че рекламата включва ясно видимо означение „HIER INFORMIEREN“ („ДОПЪЛНИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ ТУК“) или „Unverbindlich informieren“ („Получаване на допълнителна информация без обвързване“), но всички условия и редът за облигациите не са достъпни онлайн, нито са общодостъпни по друг начин?

                  3.

                  За целите на член 1, параграф 4, буква б) от този регламент има ли значение фактът, че предложителят предприема подходящи мерки, за да гарантира, че всички условия и редът за облигациите се съобщават на потенциалните купувачи само при поискване, като същевременно е гарантирано, че съобщаването се отправя до максимум 149 физически или юридически лица от дадена държава членка, които не са квалифицирани инвеститори?

                  4.

                  За целите на член 1, параграф 4, буква б) от посочения регламент има ли значение фактът, че предлагането се разпространява в дадена държава членка чрез различни медии? Ако е така, при какви условия предлагането, разпространено в различни медии, трябва да се смята за консолидирано публично предлагане на една и съща ценна книга и при какви условия е налице ново предлагане? Може ли да се падне под броя от 150 физически или юридически лица за дадена държава членка чрез разделяне на предлагането между различни медии?


title: Дело T-151/18: Решение на Общия съд от 28 октомври 2020 г. — Ben Ali/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Тунис — Мерки, приети срещу лица, отговорни за присвояване на публични средства, и свързани с тях лица и образувания — Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства се замразяват — Оставяне на името на жалбоподателя в списъка — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Разумен срок за решаване на делото — Достатъчно факти — Срокове за обжалване — Правна помощ — Суспензивно действие — Допустимост — Условия)

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/19

      Решение на Общия съд от 28 октомври 2020 г. — Ben Ali/Съвет
      (Дело T-151/18) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Тунис - Мерки, приети срещу лица, отговорни за присвояване на публични средства, и свързани с тях лица и образувания - Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства се замразяват - Оставяне на името на жалбоподателя в списъка - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Разумен срок за решаване на делото - Достатъчно факти - Срокове за обжалване - Правна помощ - Суспензивно действие - Допустимост - Условия)
      (2020/C 443/22)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali (Верньой л’Етан, Франция) (представител: K. Lara, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Lejeune, A. Jaume и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2018/141 на Съвета от 29 януари 2018 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 25, 2018 г., стр. 38), на Решение (ОВППС) 2019/135 на Съвета от 28 януари 2019 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 25, 2019 г., стр. 23) и на Решение (ОВППС) 2020/117 на Съвета от 27 януари 2020 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 22, 2020 г., стр. 31), в частите им, отнасящи се до жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение (ОВППС) 2018/141 на Съвета от 29 януари 2018 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис, и Решение (ОВППС) 2019/135 на Съвета от 28 януари 2019 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис, в частта, в която тези решения се отнасят до г-н Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на г-н Ben Ali.

         (1)  ОВ C 263, 5.8.2019 г.


title: Дело T-307/18: Решение на Общия съд от 15 октомври 2020 г. — Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Комисия (Дъмпинг — Внос на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китай — Налагане на окончателно антидъмпингово мито — Право на защита — Изчисляване на дъмпинговия марж — Държава аналог — Вреда — Причинно-следствена връзка)

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/20

      Решение на Общия съд от 15 октомври 2020 г. — Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Комисия
      (Дело T-307/18) (1)

      (Дъмпинг - Внос на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китай - Налагане на окончателно антидъмпингово мито - Право на защита - Изчисляване на дъмпинговия марж - Държава аналог - Вреда - Причинно-следствена връзка)
      (2020/C 443/23)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Хучжоу, Китай) (представители: K. Adamantopoulos и P. Billiet, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Demeneix, M. França, N. Kuplewatzky и E. Schmidt)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/330 на Комисията от 5 март 2018 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китайската народна република вследствие на преглед с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 63, 2018 г., стр. 15) в частта, която се отнася до жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 240, 9.7.2018 г.


title: Съединени дела T-389/19—T 394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19—T-414/19, T-416/19—T-418/19, T-420/19—T-422/19, T-425/19—T-427/19, T-429/19—T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19—T-442/19, T-444/19—T-446/19, T-448/19, T-450/19—T-454/19, T-463/19 и T-465/19: Решение на Общия съд от 15 октомври 2020 г. — Coppo Gavazzi и др./Парламент (Институционално право — Единен статут на членовете на Европейския парламент — Членове на Европейския парламент, избрани в италиански избирателни райони — Приемане от Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Председателско бюро на Камарата на депутатите, Италия) на Решение № 14/2018 относно пенсиите — Промяна на размера на пенсиите на италианските национални депутати — Съответно изменение от страна на Европейския парламент на размера на пенсиите на някои избрани в Италия бивши членове на Европейския парламент — Компетентност на автора на акта — Задължение за мотивиране — Придобити права — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Право на собственост — Пропорционалност — Равно третиране)

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/20

      Решение на Общия съд от 15 октомври 2020 г. — Coppo Gavazzi и др./Парламент
      (Съединени дела T-389/19—T 394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19—T-414/19, T-416/19—T-418/19, T-420/19—T-422/19, T-425/19—T-427/19, T-429/19—T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19—T-442/19, T-444/19—T-446/19, T-448/19, T-450/19—T-454/19, T-463/19 и T-465/19) (1)

      (Институционално право - Единен статут на членовете на Европейския парламент - Членове на Европейския парламент, избрани в италиански избирателни райони - Приемане от Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Председателско бюро на Камарата на депутатите, Италия) на Решение № 14/2018 относно пенсиите - Промяна на размера на пенсиите на италианските национални депутати - Съответно изменение от страна на Европейския парламент на размера на пенсиите на някои избрани в Италия бивши членове на Европейския парламент - Компетентност на автора на акта - Задължение за мотивиране - Придобити права - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Право на собственост - Пропорционалност - Равно третиране)
      (2020/C 443/24)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Милано, Италия) и останалите 48 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към решението (представител: M. Merola, адвокат)

         Ответник: Европейски парламент (представители: S. Seyr и S. Alves)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на известията от 11 април 2019 г., както и, що се отнася до жалбоподателя по дело T-465/19, на това от 11 юни 2019 г., изготвени от Парламента поотделно за всеки от жалбоподателите и отнасящи се до адаптирането на размера на получаваните от жалбоподателите пенсии вследствие на влизането в сила на 1 януари 2019 г. на Решение № 14/2018 на Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Председателско бюро на Камарата на депутатите, Италия).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля като недопустима жалбата по дело T-453/19, Panusa/Парламент.

                  2)

                  Отхвърля останалите жалби.

                  3)

                  Г-жа Maria Teresa Coppo Gavazzi и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейския парламент.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело T-624/20: Жалба, подадена на 9 октомври 2020 г. — MV/Комисия

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/22

      Жалба, подадена на 9 октомври 2020 г. — MV/Комисия
      (Дело T-624/20)
      (2020/C 443/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: MV (представители: G. Pandey, D. Rovetta и V. Villante, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 30 юни 2020 г. на Европейската службата за подбор на персонал (EPSO), с което се отхвърля подадената от него на 27 януари 2020 г. жалба по административен ред по член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, включително отхвърлянето на искането му за обезщетение в размер на 50 000 EUR,

                  —

                  да отмени решението на Европейската службата за подбор на персонал (EPSO)/конкурсната комисия от 29 октомври 2019 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за преразглеждане на решението на конкурсната комисия да не го допусне до следващия етап от конкурса,

                  —

                  да отмени решението от 5 юни 2019 г. в електронния EPSO профил на жалбоподателят да не бъде включен в предварителния списък с длъжностни лица, подбрани за целите на конкурс EPSO/AD/364/19 — 3 — Служители по сигурността,

                  —

                  да отмени обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/364/19 — 3 — Служители по сигурността, публикувано на 24 януари 2019 г., както и целия подготвен в резултат от него предварителен списък с длъжностни лица, подбрани за участие в посочения конкурс,

                  —

                  в допълнение към това:

                              —

                              при разглеждане на предварителните въпроси, доколкото е необходимо, да обяви член 90 от Правилника за персонала за недействителен и неприложим в настоящото производство съгласно член 277 ДФЕС,

                              —

                              да разпореди исканите мерки за събиране на доказателства, посочени в настоящата жалба,

                              —

                              да осъди Европейската комисия да понесе направените от нея и от жалбоподателя съдебни разноски в настоящото производство,

                              —

                              да осъди ответника да заплати обезщетение в размер на 50 000 EUR на жалбоподателя за вредите, причинени с посочените по-горе незаконосъобразни решения.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  В рамките на първото основание се твърди наличието на явна грешка в преценката от страна на EPSO/конкурсната комисия при оценката на професионалния опит на жалбоподателя — нарушение на приложение II към обявлението за спорния конкурс, в което е подробно изложен необходимият професионален опит.

                  2.

                  В рамките на второто основание се твърди наличието на нарушение на членове 1, 2, 3 и 4 от Регламент № 1 от 15 април 1958 година (1), нарушение на членове 1г и 28 от Правилника за длъжностните лица и на член 1, параграф 1, буква е) от Приложение III към посочения правилник, както и нарушение на принципа за равно третиране и на принципа за недопускане на дискриминация, твърди се още незаконосъобразност на обявлението за конкурса съгласно член 277 ДФЕС.

                  3.

                  В рамките на третото основание се твърди незаконосъобразност съгласно член 277 ДФЕС на подбора по квалификации, на точка 2,4 от Общите правила, уреждащи конкурсите на общо основание, както и на член 5 от приложение III към Правилника за длъжностните лица, твърди се още нарушение на членове 1г, 4, 7 и 29 от Правилника за длъжностните лица.

                  4.

                  В рамките на четвърто основание се твърди незаконосъобразност съгласно член 277 ДФЕС на цялото приложение II към разглежданото обявление за конкурс, твърди се още нарушение на член 1г от Правилника за длъжностните лица.

         (1)  Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (OB 17, 1958 г., стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 1), изменен.


title: Дело T-627/20: Жалба, подадена на 12 октомври 2020 г. — LAICO/Съвет

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/23

      Жалба, подадена на 12 октомври 2020 г. — LAICO/Съвет
      (Дело T-627/20)
      (2020/C 443/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Libyan African Investment Co. (LAICO) (Триполи, Либия) (представители: A. Bahrami и N. Korogiannakis, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (ОВППС) 2020/1137 на Съвета от 30 юли 2020 година за прилагане на Решение (ОВППС) 2015/1333 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (1) в частта, в която наименованието на жалбоподателя е оставено в списъка на образуванията, посочени в приложение IV към Решение (ОВППС) 2015/1333 на Съвета от 31 юли 2015 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия и за отмяна на решение 2011/137/ОВППС (2),

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1130 на Съвета от 30 юли 2020 година за прилагане на член 21, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/44 за ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (3) и за изменение на приложение III към Регламент (EС) 2016/44 на Съвета от 18 януари 2016 година за ограничителни мерки с оглед на положението в Либия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 204/2011 (4) в частта, в която наименованието на жалбоподателя е оставено в списъка на образуванията, посочени в приложение III към Регламент (ЕС) 2016/44, и

                  —

                  да осъди Съвета за заплати съдебните и другите разноски на жалбоподателя, направени във връзка с настоящата жалба.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на Регламент (ЕС) 2016/44 на Съвета и Решение (ОВППС) 2015/1333 на Съвета, тъй като кумулативните условия за включване на субекти в списъка съгласно съображение 3 от Решение 2015/1333 не са изпълнени.

                  2.

                  Второ основание: неизпълнение на задължението на Съвета да преразглежда ограничителните мерки, за да гарантира, че те продължават да допринасят за постигане на заявените цели.

                  3.

                  Трето основание: явни грешки в преценката. Жалбоподателят по-специално твърди, че:

                              —

                              LAICO е дружество, което е собственост на държавата и се управлява от общото събрание на неговите акционери и от съвета му на директорите;

                              —

                              съветът на директорите на LAICO е съставен от висококвалифицирани и опитни специалисти; и

                              —

                              за дружествата майки на LAICO не се прилага същият вид ограничения.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на принципа на равно третиране.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на принципа на пропорционалност.

                  6.

                  Шесто основание: неизпълнение на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС и нарушение на правото на ефективни правни средства за защита.

         (1)  OВ L 247, 2020 г., стр. 40.

         (2)  OВ L 206, 2015 г., стр. 34.

         (3)  ОВ L 247, 2020 г., стр. 14.

         (4)  OВ L 12, 2016 г., стр. 1.


title: Дело T-634/20: Жалба, подадена на 21 октомври 2020 г. — UPTR/Парламент и Съвет

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/24

      Жалба, подадена на 21 октомври 2020 г. — UPTR/Парламент и Съвет
      (Дело T-634/20)
      (2020/C 443/28)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Unie van Professionele Transporteurs en Logistieke Ondernemers (UPTR) (Херщал, Белгия) (представител: F. Vanden Bogaerde, адвокат)

         Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени член 2, точка 4 от Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт,

                  —

                  да не се произнася по съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: обжалваната разпоредба нарушавала член 3, параграф 3 ДЕС и принципа на свободно движение на услуги
                  В областта на автомобилния транспорт, по-специално на каботажа, се целяла поетапна либерализация. С обжалваната разпоредба от Регламент 2020/1055 се отменяла постигнатата към този момент либерализация, тъй като разпоредбата съдържала широко ограничение, което се отразявало отрицателно преди всичко на превозвачите, които били членове на жалбоподателя. Целта да се предотврати злоупотреба при каботажа, която стояла в основата на обжалваната разпоредба, била обхваната вече от други законодателни мерки на Съюза (пакета за мобилност).

                  2.

                  Нарушение на принципа на пропорционалност
                  Преди приемането на Регламента, част от който е обжалваната разпоредба, не била направена актуализация на оценката на въздействието, която била извършена преди това с оглед на предложението на Комисията за приемане на Регламента. Европейският парламент и Съветът обаче направили основни изменения в предложението на Комисията и поради това било уместно и необходимо извършването на актуализация на оценката на въздействието.


title: Дело C-759/18: Определение на Съда (осми състав) от 3 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Rădăuţi — Румъния — OF/PG (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Компетентност за разглеждане на иск за развод — Компетентност в областта на родителската отговорност и на задължението за издръжка по отношение на ненавършилото пълнолетие дете на двойката — Сезиране на съда на държавата, на която страните са граждани — Член 3, параграф 1, буква б) — Местоживеене на ненавършилото пълнолетие дете и на родителите в друга държава членка — Член 12, параграф 1, буква б) — Пророгация на компетентност — Член 17 — Проверка на компетентност — Понятие за родителска отговорност)

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/2

      Определение на Съда (осми състав) от 3 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Rădăuţi — Румъния — OF/PG
      (Дело C-759/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Компетентност за разглеждане на иск за развод - Компетентност в областта на родителската отговорност и на задължението за издръжка по отношение на ненавършилото пълнолетие дете на двойката - Сезиране на съда на държавата, на която страните са граждани - Член 3, параграф 1, буква б) - Местоживеене на ненавършилото пълнолетие дете и на родителите в друга държава членка - Член 12, параграф 1, буква б) - Пророгация на компетентност - Член 17 - Проверка на компетентност - Понятие за родителска отговорност)
      (2020/C 443/02)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Judecătoria Rădăuţi

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: OF

         Ответник: PG

         Диспозитив

                  1)

                  Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че когато ищецът по иск за развод сезира юрисдикция на държавата членка, на която са граждани двамата съпрузи, при положение че обичайното местопребиваване на съпрузите е в друга държава членка, тази юрисдикция има компетентност да се произнесе по иска в съответствие с буква б) от посочената разпоредба. Тъй като не се изисква съгласието на ответника, не е необходимо да се изследва въпроса дали липсата на възражение от негова страна за липса на компетентност представлява мълчаливо съгласие относно компетентността на сезираната юрисдикция.

                  2)

                  Член 3, параграф 1 и член 17 от Регламент № 2201/2003 трябва да се тълкуват в смисъл, че при положение като разглежданото в главното производство обстоятелството, че съпрузите, чийто брак е предмет на прекратяване, имат ненавършило пълнолетие дете, е ирелевантно за определяне на съда, който е компетентен да се произнесе по исковата молба за развод. Сезираният от ищеца съд на държавата членка, на която са граждани съпрузите, е компетентен да се произнесе по разглежданото искане на основание на член 3, параграф 1, буква б) от посочения регламент, но този съд не може да повдигне възражение за липса на международна компетентност дори при липса на съгласие на страните по въпроса.

                  3)

                  Член 12, параграф 1, буква б) от Регламент № 2201/2003 трябва да се тълкува в смисъл, че когато сезираният от ищеца съд на държавата членка, на която са граждани съпрузите, е компетентен да се произнася по дела за развод съгласно член 3, параграф 1, буква б) от Регламент № 2201/2003, условието за приемане на компетентността, предвидено в посочения член 12, параграф 1, буква б), не може да се счита за изпълнено, тъй като производството няма за предмет родителска отговорност и ответникът не се е явил. При това положение сезираният съд, който е компетентен да се произнесе по развода на съпрузите, не е компетентен, съгласно този член 12, параграф 1, буква б) и член 3, буква г) от Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка, да се произнася по въпроси, отнасящи се съответно до родителската отговорност и до задължението за издръжка по отношение на съответното дете.

                  4)

                  Понятието „родителска отговорност“ по смисъла на Регламент № 2201/2003 трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща решенията, отнасящи се по-специално до правото на упражняване на родителски права и до местоживеенето на детето, но не включва участието на родителите в покриване на разходите по отглеждането и възпитанието на детето, което попада в обхвата на понятието за издръжка и съответно в приложното поле на Регламент № 4/2009.

         (1)  ОВ C 65, 18.2.2019 г.


title: Дело C-251/19 P: Определение на Съда (шести състав) от 2 октомври 2019 г. — Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo/Европейска централна банка (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Член 169 от Процедурния правилник — Липса на искания — Неяснота на жалбата — Явна недопустимост)

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/3

      Определение на Съда (шести състав) от 2 октомври 2019 г. — Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo/Европейска централна банка
      (Дело C-251/19 P) (1)

      (Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Член 169 от Процедурния правилник - Липса на искания - Неяснота на жалбата - Явна недопустимост)
      (2020/C 443/03)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Жалбоподатели: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (представител: M. Ribeiro, advogado)

         Друга страна в производството: Европейска централна банка (представители: C. Hernández Saseta и P. Ferreira Jorge)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2.

                  Осъжда Comprojecto-Projectos e Construções Lda, MM. Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo et Julião Maria Gomes de Azevedo и г-жа Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската централна банка (ЕЦБ).

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-378/20: Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Австрия), постъпило на 11 август 2020 г. — Stadtapotheke E

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/3

      Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Австрия), постъпило на 11 август 2020 г. — Stadtapotheke E
      (Дело C-378/20)
      (2020/C 443/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Stadtapotheke E

         Ответник: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Друга страна в процеса: AW

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Налице ли е съвместимост с изискваната от член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз безпристрастност на съда от външна страна, ако национална правна уредба задължава съда в хода на производство по предоставяне на концесия да събере като доказателство становище на вещо лице — експертиза от самоуправляваща се професионална организация, в чиито органи за вземане на решения значително мнозинство има и съответно преобладава професионалната група, чиито интереси тенденциозно противоречат на интересите на професионалната група на кандидата за получаване на концесията — като съответно, в случай че подобна уредба противоречи на правото на Съюза съдът следва да изслуша становището на служебно вещо лице, което е назначено на длъжност към държавен орган?

                  2)

                  Съответства ли на изискванията на членове 15—17 от Хартата национална правна уредба, постановяваща да се предоставя прогнозна гаранция, която де факто не подлежи на съдебен контрол, за определен брой потенциални клиенти, по-специално за 5 500 човека, при положение че последващата намеса в предоставените гаранции е допустима единствено при съблюдаване на принципа за пропорционалност?


title: Дело C-407/20: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien (Австрия), постъпило на 31 август 2020 г. — Österreichische Apothekerkammer/HA

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/4

      Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien (Австрия), постъпило на 31 август 2020 г. — Österreichische Apothekerkammer/HA
      (Дело C-407/20)
      (2020/C 443/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Wien

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Österreichische Apothekerkammer

         Ответник: HA

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 36 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че национална забрана на продажбата от разстояние на диагностични медицински изделия in vitro, предназначени за установяване на ХИВ статуса и предвидени от производителя да може да се използват от неспециалисти в домашна обстановка, тоест мярка с равностоен ефект по смисъла на член 34 ДФЕС, e обоснована по съображения за закрила на здравето и живота на хората?


title: Дело C-422/20: Преюдициално запитване от Oberlandesgerichts Köln (Германия), постъпило на 8 септември 2020 г. — RK/CR

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/4

      Преюдициално запитване от Oberlandesgerichts Köln (Германия), постъпило на 8 септември 2020 г. — RK/CR
      (Дело C-422/20)
      (2020/C 443/06)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: RK

         Ответник: CR

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Изисква ли се във връзка с декларация за отказ от компетентност на сезирания преди това съд съгласно член 7, буква a) от Регламент (ЕС) № 650/2012 (1) този съд изрично да обяви, че се отказва от компетентност, или може да е достатъчна и декларация, в която изрично не се посочва, но се извежда по тълкувателен път, че този съд се е отказал от компетентност?

                  2)

                  Оправомощен ли е съдът на държавата членка, чиято компетентност следва от декларация за отказ от компетентност на сезирания преди това съд на другата държава членка, да провери дали са били налице предпоставките за постановяване на решение на сезирания преди това съд съгласно член 6, буква а) и член 7, буква а) от Регламент № 650/2012? В каква степен решението на сезирания преди това съд е обвързващо? По-специално:

                              a)

                              Оправомощен ли е съдът на държавата членка, чиято компетентност следва от декларация за отказ от компетентност на сезирания преди това съд на другата държава членка, да провери дали починалият валидно е избрал правото на държавата членка съгласно член 22 от Регламент № 650/2012?

                              b)

                              Оправомощен ли е съдът на държавата членка, чиято компетентност следва от декларация за отказ от компетентност на сезирания преди това съд на другата държава членка, да провери дали пред сезирания преди това съд една от страните в производството е поискала съгласно член 6, буква а) от Регламент № 650/2012 той да обяви, че се отказва от компетентност?

                              c)

                              Оправомощен ли е съдът на държавата членка, чиято компетентност следва от декларация за отказ от компетентност на сезирания преди това съд на другата държава членка, да провери дали сезираният преди това съд основателно е приел, че съдилищата на държавата членка, чието право е избрано за приложимо, са по-подходящи да се произнесат относно наследяването?

                  3)

                  Приложими ли са член 6, буква а) и член 7, буква a) от Регламент № 650/2012, които изискват да се направи избор на право „съгласно член 22“, и когато в завещателно разпореждане, съставено преди 17 август 2015 г., починалият не е направил изричен или конклудентен избор на право, като приложимото по отношение на наследяването право може да се изведе единствено от член 83, параграф 4 от Регламент № 650/2012?

         (1)  Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство (ОВ, L 201, 2012 г., стр. 107).


title: Дело C-425/20 P: Жалба, подадена на 8 септември 2020 г. от Welmax + sp. z o. o. sp.k. срещу решението, постановено от Общия съд на 8 юли 2020 г. по дело T-305/19, Welmax +/EUIPO — Valmex Medical Imaging (welmax)

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/5

      Жалба, подадена на 8 септември 2020 г. от Welmax + sp. z o. o. sp.k. срещу решението, постановено от Общия съд на 8 юли 2020 г. по дело T-305/19, Welmax +/EUIPO — Valmex Medical Imaging (welmax)
      (Дело C-425/20 P)
      (2020/C 443/07)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Welmax + sp. z o. o. sp.k. (представител: M. Machyński, radca prawny)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение на заместник-председателя на Съда от 30 октомври 2020 г. жалбата бе обявена за недопустима.


title: Дело C-440/20: Преюдициално запитване от Landgericht Stuttgart (Германия), постъпило на 18 септември 2020 г. — S./AD GmbH

text:
               21.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 443/6

      Преюдициално запитване от Landgericht Stuttgart (Германия), постъпило на 18 септември 2020 г. — S./AD GmbH
      (Дело C-440/20)
      (2020/C 443/08)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Stuttgart

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: S.

         Ответник: AD GmbH

         Преюдициални въпроси

      1)   Тълкуване на понятието „измервателно-коригиращо устройство“

                  1-1:

                  Трябва ли член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 (1) да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „което и да е устройство“ се отнася единствено до само механични елементи от физическа конструкция?
                  При отрицателен отговор на въпрос 1-1:

                  1-2:

                  Трябва ли член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че системата за регулиране (контрол) на емисиите обхваща само разположената след двигателя уредба за пречистване на отработилите газове (като например окисляващи катализатори за дизелови двигатели, филтри за прахови частици за дизелови двигатели, NOx-редуциращи катализатори)?

                  1-3:

                  Трябва ли член 3, точка 10 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че системата за регулиране (контрол) на емисиите включва както вътрешнодвигателни, така и извъндвигателни мерки за намаляване на емисиите?

            2)   Тълкуване на понятието „нормална експлоатация“

                  2-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „нормална експлоатация“ описва само условията на движение, определени в NEDC (Нов европейски цикъл на движение)?
                  При отрицателен отговор на въпрос 2-1:

                  2-2:

                  Трябва ли член 4, параграф 1, втора алинея във връзка с член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че производителите са длъжни да гарантират, че и при ежедневна употреба ще са спазени граничните стойности, определени в приложение I към Регламента?
                  При утвърдителен отговор на въпрос 2-2:

                  2-3:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „нормална експлоатация“ описва реалните условия на движение при ежедневна употреба?
                  При отрицателен отговор на въпрос 2-3:

                  2-4:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието „нормална експлоатация“ описва реалните условия на движение при ежедневна употреба при средна скорост от 33,6 km/h и максимална скорост от 120,00 km/h?

            3)   Допустимост на зависещите от температурите технологии за контрол на емисиите

                  3-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че е забранено оборудването за превозни средства, при което компонент, който може да окаже влияние върху емисиите, е проектиран по начин, позволяващ степента на рециркулация на отработилите газове да се настрои така, че да осигурява режим на слабо замърсяване само в интервала между 20 oC и 30 oC, а извън този температурен прозорец постепенно да намалява?
                  При отрицателен отговор на въпрос 3-1:

                  3-2:

                  Трябва ли член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че използването на измервателно-коригиращо устройство е все пак забранено, когато то работи непрекъснато извън температурния прозорец от 20 oC до 30 oC с цел предпазване на двигателя и това значително намалява рециркулацията на отработилите газове?

            4)   Тълкуване на понятието „необходимо“ по смисъла на изключението

                  4-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че необходимост от използване на измервателно-коригиращи устройства по смисъла на тази разпоредба следва да се констатира само когато предпазването на двигателя от повреда или авария и безопасното управление на превозното средство не е можело да се осигурят дори с използването на най-добрата технология, налична към момента на типовото одобряване на съответния модел превозно средство?
                  При отрицателен отговор на въпрос 4-1:

                  4-2:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че наличието на необходимост от използване на измервателно-коригиращи устройства по смисъла на тази разпоредба следва да се отхвърли, когато зададените параметри на управлението на двигателя са така избрани, че поради предварително определената ѝ зависимост от температурите системата за пречистване на отработилите газове да не се включва или да работи само в ограничена степен предвид обичайните температури през по-голямата част от годината?

            5)   Тълкуване на понятието „повреда“ по смисъла на изключението

                  5-1:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че само двигателят следва да бъде предпазван от повреда?

                  5-2:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че понятието за повреда не обхваща случаите, в които са засегнати т.нар. износващи се части (като например клапана за рециркулация на отработилите газове (EGR)?

                  5-3:

                  Трябва ли член 5, параграф 2, второ изречение, буква а) от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува и прилага в смисъл, че следва да бъдат предпазвани от повреда или авария и други компоненти на превозното средство, и по-специално разположените по-нататък, по изпускателната система?

            6)   Правни и санкционни последици от нарушенията на правото на ЕС

                  6-1:

                  Трябва ли член 4, параграф 1, втора алинея, член 4, параграф 2, втора алинея, член 5, параграфи 1 и 2 и член 13 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкуват и прилагат в смисъл, че най-малкото защитават и правото на икономическо самоопределяне на купувача на превозно средство, което не отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 715/2007?
                  При отрицателен отговор на въпрос 6-1:

                  6-2:

                  Трябва ли член 4, параграф 1, втора алинея, член 4, параграф 2, втора алинея, член 5, параграфи 1 и 2 и член 13 от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкуват и прилагат в смисъл, че държавите членки са длъжни да предвидят санкционен механизъм, който по съображения за осигуряването на „effet utile“ предоставя на купувачите на превозни средства право на иск с оглед на прилагането на правото на Съюза относно регулирането на пазара?

                  6-3:

                              a)

                              Трябва ли понятието за „ефективни, пропорционални и възпиращи“ мерки по смисъла на член 13, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува в смисъл, че действителната възможност за използване на превозното средство, което не отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 715/2007, не може да води до ограничаване или намаляване на размера на вредата, претърпяна от купувача на това превозно средство поради несъответствието му на нормативните изисквания?

                              б)

                              Залегналата в правото на Съюза идея за „effet utile“ изисква ли понятието за „ефективни, пропорционални и възпиращи“ мерки по смисъла на член 13, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува различно в зависимост от това дали нарушението на член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 715/2007 е извършено умишлено, или по небрежност, така че само във втория случай да има основание за прихващане на ползите от действителната възможност за използване на придобитото превозно средство?

                              в)

                              Трябва ли понятието за „ефективни, пропорционални и възпиращи“ мерки по смисъла на член 13, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува в смисъл, че дори в случай на приспадане на ползите производителят на превозното средство дължи икономическо обезщетение за ползването на получения капитал, тоест цената, и съответно дължи лихва върху този капитал?

                              г)

                              Трябва ли понятието за „ефективни, пропорционални и възпиращи“ мерки по смисъла на член 13, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 715/2007 да се тълкува в смисъл, че при всички случаи от момента на първото ясно изразено искане на купувача да върне превозното средство, което не отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 715/2007, на производителя на това превозно средство вече не трябва да се признава право да прихване от цената ползите от действителната възможност за използване на превозното средство?

                  6-4:

                  Трябва ли член 18, параграф 1 и член 26, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО (2) да се тълкуват и прилагат в смисъл, че производителят нарушава задължението си да издаде валиден сертификат за съответствие по член 18, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО, ако е монтирал в превозното средство забранено измервателно-коригиращо устройство по смисъла на член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 715/2007 и пускането на пазара на такова превозно средство съставлява нарушение на забраната за продажба без валиден сертификат за съответствие по член 26, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО?

                  6-5:

                  Трябва ли да се приеме, че целта на Регламент (ЕО) № 715/2007 и Директива 2007/46/ЕО е с предвидените в приложение I към Регламент (ЕО) № 715/2007 гранични стойности и със сертификата за съответствие по член 18, параграф 1 от Директива 2007/46/ЕО във връзка с Регламент (ЕО) № 385/2009 (3) да се установят такива права в защита на купувача, че при нарушение на предвидените в Регламента гранични стойности, условие за качеството, и съответно при нарушение на правилата в областта на регистрацията на превозните средства да е налице произтичаща от правото на Съюза забрана за приспадане на ползите от употребата на превозното средство при връщането му на производителя?

         (1)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 171, 2007 г., стр. 1)

         (2)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 263, 2007 г., стр. 1).

         (3)  Регламент на Комисията от 7 май 2009 година за замяна на приложение IX към Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 118, 2009 г., стр. 13).