title: Дело T-333/10: Иск, предявен на 17 август 2010 г. — ATC и др./Комисия

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/28

         Иск, предявен на 17 август 2010 г. — ATC и др./Комисия
   (Дело T-333/10)
   ()
   2010/C 274/43
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищци: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Нидерландия), Avicentra NV (Malle, Белгия), Borgstein birds and Zoofood Trading VOF (Wamel, Нидерландия), Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Нидерландия), New Little Bird’s srl. (Anagni, Италия), Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Нидерландия), Pistone Giovanni (Westerlo, Белгия) (представители: M. Osse и J. Houdijk, advocaten)

      Ответници: Европейската комисия и Европейският съюз, представляван от Европейската комисия

      Искания на ищците

               —

               да се осъдят Европейският съюз и/или Европейската комисия да поправят вредите, които ищците са претърпели в резултат от приемането на Решение 2005/760/ЕО (1) и/или от продължаването на срока на неговото действие с Решение 2005/862/ЕО (2) и/или с Решение 2006/79/ЕО (3) и/или с Решение 2006/405/ЕО (4) и/или с Решение 2006/522/ЕО (5) и/или с Решение 2007/21/ЕО (6) и/или с Решение 2007/183/ЕО (7) и/или в резултат от приемането на Регламент № 318/2007 (8);

               —

               да се осъдят Европейският съюз и/или Европейската комисия да заплатят съдебните разноски и извънсъдебните разходи.

      Правни основания и основни доводи

   Ищците искат да се поправят вредите, които се претърпели в резултат, първо, от забраната за внос на птици, уловени от дивата природа, в сила от месец октомври 2005 г.; второ, от продължаването на срока на действие на тази забрана и трето, от изискванията относно вноса на птици, уловени от дивата природа, действащи от 1 юли 2007 г. и въвеждащи фактическа забрана за техния внос.
   В подкрепа на първата част от иска си за обезщетение, която се отнася до приемането на Решение 2005/760/ЕО, ищците посочват три правни основания.
   На първо място, те изтъкват, че при упражняване на своите правомощия съгласно член 18 от Директива 91/496 (9) Комисията разполага с много ограничена свобода на преценката и че Комисията превишава тези правомощия, като забранява вноса от държави, в които не са налице случаи на заразяване с инфлуенца по птиците или не съществува конкретна опасност за нейното разпространение.
   На второ място, според ищците, дори да се допусне, че разполага с широка свобода на преценка, Комисията е извършила достатъчно съществено нарушение. В тази връзка ищците посочват, че Комисията не се е съобразила с обема на своите правомощия и е нарушила принципите на пропорционалност и на равно третиране, правото на собственост и свободата за упражняване на стопанска дейност, както и принципа за закрила на оправданите правни очаквания.
   В допълнение ищците посочват, че са понесли действителни и безспорни вреди, както и че е налице причинно-следствена връзка между тези вреди и противоправните действия на Комисията.
   На трето място, ищците изтъкват, че понесените от тях вреди са необичайни и специфични, така че надхвърлят границите на икономическия риск, характерен за дейностите в съответната област. Налагането на цялостна забрана за внос на диви птици не можело да се предвиди и ощетявало в особено голяма степен търговците на диви птици. Поради тези причини ищците искат да се установи, че Комисията носи отговорност, дори и ако бъде прието, че е действала правомерно.
   С втората част на иска си за обезщетение ищците искат да се поправят вредите в резултат на продължаването на действието на забраната за внос на диви птици от трети държави. В тази връзка посочват същите основания, както в първата част на иска за обезщетение.
   Накрая ищците искат да се поправят вредите, понасени от тях в резултат на Регламент № 318/2007, който ограничава птиците, които могат да бъдат внасяни, до отгледаните на закрито и произхождащи от много малък брой трети страни. В тази връзка ищците излагат три правни основания.
   Първо, ищците изтъкват, че не е налице достатъчно ясно определено правно основание за приемането на Регламент № 318/2007. Директива 91/496 и Директива 92/65 (10) не съдържали правно основание за приемането на Регламент № 318/2007 от Комисията.
   Второ, ищците посочват, че е допуснато нарушение на принципите на равно третиране и на пропорционалност, както и че се нарушава свободата на извършване на стопанска дейност и свободата на собственост.
   Освен това според ищците понесените от тях вреди са действителни и безспорни и е налице причинно-следствена връзка между тези вреди и противоправните действия на Комисията.
   Трето, дори ако следва да се приеме, че не е налице противоправно поведение, ищците искат да се установи, че Комисията носи отговорност за понесените вреди в резултат на приемането на Регламент № 318/2007.

      (1)  Решение 2005/760/ЕО на Комисията от 27 октомври 2005 година относно някои защитни мерки във връзка с високо патогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни при вноса на птици, отглеждани на закрито (ОВ L 285, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 198).

      (2)  Решение 2005/862/ЕО на Комисията от 30 ноември 2005 година за изменение на Решения 2005/759/ЕО и 2005/760/ЕО относно мерките за борба с инфлуенцата по птици, различни от домашните (ОВ L 317, стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 67, стр. 176).

      (3)  Решение 2006/79/ЕО на Комисията от 31 януари 2006 година за изменение на Решение 2005/759/ЕО и Решение 2005/760/ЕО във връзка с удължаване на техния срок на прилагане (ОВ L 36, стр. 48).

      (4)  Решение 2006/405/ЕО на Комисията от 7 юни 2006 година за изменение на Решения 2005/710/ЕО, 2005/734/ЕО, 2005/758/ЕО, 2005/759/ЕО, 2005/760/ЕО, 2006/247/ЕО, 2005/265/ЕО по отношение на определени мерки във връзка с високопатогенния вирус на инфлуенца по птиците (ОВ L 158, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 72, стр. 166).

      (5)  Решение 2006/522/ЕО на Комисията от 25 юли 2006 година за изменение на Решение 2005/759/ЕО и Решение 2005/760/ЕО относно някои защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците и въвеждането на някои живи птици в Общността (ОВ L 205, стр. 28).

      (6)  Решение 2007/21/ЕО на Комисията от 22 декември 2006 година за изменение на Решение 2005/760/ЕО относно някои защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците при вноса в Общността на птици, различни от домашните (ОВ L 7, стр. 27; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 81, стр. 268).

      (7)  Решение 2007/183/ЕО на Комисията от 23 март 2007 година за изменение на Решение 2005/760/ЕО относно някои защитни мерки във връзка с високопатогенната инфлуенца по птиците в някои трети страни при вноса на птици, отглеждани на закрито (ОВ L 84, стр. 44).

      (8)  Регламент (ЕО) № 318/2007 на Комисията от 23 март 2007 година за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Общността и на съответните карантинни срокове (ОВ L 84, стр. 7).

      (9)  Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (ОВ L 268, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 151).

      (10)  Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 година за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 268, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 11, стр. 143).


title: Дело C-351/15 P: Решение на Съда (първи състав) от 19 януари 2017 г. — Европейска комисия/Total SA, Elf Aquitaine SA (Обжалване — Картели — Пазар на метакрилати — Глоби — Солидарна отговорност на дружества майки и тяхно дъщерно дружество за противоправно поведение на дъщерното дружество — Плащане на глобата от дъщерното дружество — Намаляване на размера на глобата на дъщерното дружество с решение на Общия съд на Европейския съюз — Писма от счетоводството на Европейската комисия, с които от дружествата майки се иска да заплатят ведно с лихви за забава сумата, възстановена от нея на дъщерното дружество — Жалба за отмяна — Обжалваеми актове — Ефективна съдебна защита)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/4

         Решение на Съда (първи състав) от 19 януари 2017 г. — Европейска комисия/Total SA, Elf Aquitaine SA
   (Дело C-351/15 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Пазар на метакрилати - Глоби - Солидарна отговорност на дружества майки и тяхно дъщерно дружество за противоправно поведение на дъщерното дружество - Плащане на глобата от дъщерното дружество - Намаляване на размера на глобата на дъщерното дружество с решение на Общия съд на Европейския съюз - Писма от счетоводството на Европейската комисия, с които от дружествата майки се иска да заплатят ведно с лихви за забава сумата, възстановена от нея на дъщерното дружество - Жалба за отмяна - Обжалваеми актове - Ефективна съдебна защита))
   (2017/C 070/05)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Bottka и F. Dintilhac)

      Други страни в производството: Total SA, Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и E. Lagathu, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Надзорен орган на ЕАСТ (представител: C. Perrin)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Total SA и Elf Aquitaine SA

               3)

               Осъжда Надзорния орган на ЕАСТ да понесе направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-4/06: Решение на Общия съд от 29 септември 2011 г. — Полша/Комисия (Земеделие — Акт за присъединяване от 2003 г. — Регламент (ЕО) № 1260/2001 — Регламент (ЕО) № 1686/2005 — Регламент (ЕО) № 1193/2009 — Пазарна година 2004/2005 — Допълнителен налог — Определяне на два коефициента — Компетентност — Правно основание — Оправомощаваща норма — Задължение за мотивиране — Спазване на съществени процесуални правила)

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/16

         Решение на Общия съд от 29 септември 2011 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-4/06) (1)

   (Земеделие - Акт за присъединяване от 2003 г. - Регламент (ЕО) № 1260/2001 - Регламент (ЕО) № 1686/2005 - Регламент (ЕО) № 1193/2009 - Пазарна година 2004/2005 - Допълнителен налог - Определяне на два коефициента - Компетентност - Правно основание - Оправомощаваща норма - Задължение за мотивиране - Спазване на съществени процесуални правила)
   2011/C 331/28
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: първоначално J. Pietras, впоследствие E. Ośniecka-Tamecka, впоследствие T. Nowakowski, впоследствие M. Dowgielewicz, B. Majczyna и P. Rosiak и накрая B. Majczyna, M. Szpunar и D. Krawczyk)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Szmytkowska, C. Cattabriga и F. Erlbacher, впоследствие A. Szmytkowska и P. Rossi)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 2 от Регламент (ЕО) № 1686/2005 на Комисията от 14 октомври 2005 година за определяне на размера на налога върху производството, както и на коефициента за допълнителния налог в сектора на захарта за пазарната 2004/2005 година (ОВ L 271, стр. 12), изменен с член 3 от Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 2 от Регламент (ЕО) № 1686/2005 на Комисията от 14 октомври 2005 година за определяне на размера на налога върху производството, както и на коефициента за допълнителния налог в сектора на захарта за пазарната 2004/2005 година, изменен с член 3 от Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 74, 25.3.2006 г.


title: Дело T-459/10: Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — McBride/Комисия

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/40

         Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — McBride/Комисия
   (Дело T-459/10)
   ()
   2010/C 328/68
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hugh McBride (Downings, Ирландия) (представители: A. Collins SC, N. Travers, Barrister и D. Barry, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4748 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърля искане за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения във връзка с нов риболовен кораб Heather Jane II, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Общия съд от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела Т-218/03—Т-240/03, Recueil, стр. II-1699), и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията, нотифицирано под номер C(2010) 4748 от 13 юли 2010 г. като писмо до Ирландия, с което се отхвърля искане за увеличаване на капацитета поради направени в областта на безопасността подобрения във връзка с нов риболовен кораб Heather Jane II, и с което се заменя предходното решение по посоченото искане, а именно Решение на Комисията 2003/245 от 4 април 2003 г. относно получените от Комисията искания за увеличаване на целите на МПО IV с оглед подобряване на безопасността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за корабите с обща дължина по-голяма от 12 метра (ОВ L 90, стр. 48), което е отменено в частта, отнасяща се до жалбоподателя, с Решение на Общия съд от 13 юни 2006 г. по дело Boyle и др./Комисия (съединени дела Т-218/03—Т-240/03, Recueil, стр. II-1699).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               На първо място жалбоподателят твърди, че приетият от ответника акт няма правно основание. Член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета от 26 юни 1997 година относно целите и подробните правила за преструктуриране на сектора на рибарството в Общността за периода от 1 януари 1997 г. до 31 декември 2001 г. с оглед на постигане на устойчиво равновесие между ресурсите и тяхната експлоатация (ОВ L 175, стp. 27) продължава да бъде подходящото правно основание за обжалваното решение и затова според жалбоподателя няма правно основание, на което Комисията да приеме решението като ad hoc решение.

               На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение. Жалбоподателят твърди, че съгласно Решение 97/413/ЕО на Съвета обжалваното решение е трябвало да бъде прието съобразно процедурата на Управителните комитети и че като е приела решението ad hoc, Комисията е допуснала съществено процесуално нарушение.

               На трето място жалбоподателят твърди, че като е тълкувала неправилно член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО на Съвета, Комисията е превишила правомощията си, като по-специално е приложила неотносими критерии и не е взела предвид понятието „риболовни усилия“ от Решение 97/413/ЕО на Съвета и от законодателството на Общността в областта на рибарството, приложимо към момента, в който жалбоподателят е направил искането за свързан с безопасността тонаж през декември 2001 г.

               Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради редица явни грешки в преценката на направеното от жалбоподателя искане за свързан с безопасността тонаж. По-специално жалбоподателят твърди, че решението на Комисията да отхвърли направеното от жалбоподателя искане на това основание е неправилно, тъй като използването на заместващ капацитет за Heather Jane II от редица по-малки кораби означава, че общият капацитет на поливалентния сегмент на ирландската флота не е бил увеличен при регистрацията на този кораб.

               На последно място жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила правото му на добра администрация. Жалбоподателят твърди, че отказът на Комисията да прецени основателността на искането му съставлява нарушение на задължението ѝ по член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ С 83, 2010 г., стр. 389) и, по-специално на правото искането му съгласно член 4, параграф 2 от Решение 97/413/ЕО да бъде разгледано „справедливо и в разумен срок“.


title: Дело T-59/11: Иск, предявен на 31 януари 2011 г. — ISOTIS/Комисия

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/24

         Иск, предявен на 31 януари 2011 г. — ISOTIS/Комисия
   (Дело T-59/11)
   2011/C 89/47
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes — ISOTIS (Атина, Гърция) (представител: адв. V. Christianos)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да установи, че ищецът не е допуснал никакво нарушение на член II.16.2 от Общите условия на договорите FP6, на член II.7.3 (сериозни финансови нарушения), на член II.7.4 (декларации с невярно съдържание) от Общите условия на договорите eTEN и на член II.10.3 (нарушение на договора и непредоставяне на данни) от Общите условия на договорите;

               —

               да установи, че с оспорването на допустимостта на разходите на ищеца Комисията е нарушила договорите, предмет на спора;

               —

               да установи, че разходите в размер от 932 362,44 EUR, представени от ищеца на Комисията в рамките на договорите ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, EMERGE, ENABLE, ASK-IT, NAVIGABILE, EURIDICE и T-SENIORITY, са допустими и че ищецът не е длъжен да връща отпуснатите от Комисията суми;

               —

               да установи, че закъснението на Комисията в последните плащания, свързани с финансирането на договорите EU4ALL, ASK-IT и ENABLE съставлява неизпълнение на нейните договорни задължения;

               —

               да установи, че Комисията е длъжна да изплати на ищеца сумата от 52 584,05 EUR, заедно с лихвите, считано от връчването по настоящия иск, за направените от ищеца разходи в рамките на договор EU4ALL;

               —

               да установи, че Комисията е длъжна да изплати на ищеца сумата от 20 678,61 EUR, заедно с лихвите, считано от връчването по настоящия иск, за направените от ищеца разходи в рамките на договор ASK-IT;

               —

               да установи, че Комисията е длъжна да изплати на ищеца сумата от 11 693,05 EUR, заедно с лихвите, считано от връчването по настоящия иск, за направените от ищеца разходи в рамките на договор ENABLE;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на настоящия иск, който се основава, от една страна, на арбитражните клаузи, съдържащи се в договорите, които са предмет на спора, и от друга страна, на белгийското законодателство, към което препращат тези договори, ищецът изтъква две правни основания.
   Първо, ищецът поддържа, че представените от него разходи на Комисията са допустими и че той е изпълнил своите договорни задължения. По-конкретно, ищецът твърди, че критиките от страна на Комисията след извършването на финансов одит във връзка с програмите ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, EMERGE, ENABLE, ASK-IT, NAVIGABILE, EURIDICE и T-SENIORITY, критики, отнасящи се до неговия финансов мениджмънт и допустимостта на неговите разходи, са лишени от всякакво основание. Вследствие на това той е изпълнил изцяло своите договорни задължения и всички негови разходи трябва да бъдат признати за допустими.
   Второ, като оспорва допустимостта на разходите и като е забавила плащането на някои от тях, Комисията не е изпълнила своите договорни задължения. По-конкретно, ищецът твърди, че като оспорва допустимостта на разходите, Комисията възприема антидоговорно поведение, противно на принципите за добросъвестно изпълнение на договорите и съставляващо злоупотреба с право, тъй като изводите, направени в резултат на финансовия одит, са напълно лишени от основание, неточни и общи. Нещо повече, ищецът заявява, че закъснението, допуснато от Комисията в последните плащания, предназначени за финансиране на договорите EU4ALL, ASK-IT и ENABLE, съставлява неизпълнение на нейните договорни задължения и той иска от Общия съд да установи задължението на Комисията да направи тези плащания.


title: Дело C-596/10: Решение на Съда (седми състав) от 8 март 2012 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Прилагане на намалени ставки на ДДС за доставките, свързани с еднокопитни животни и особено с коне)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/2

         Решение на Съда (седми състав) от 8 март 2012 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-596/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Прилагане на намалени ставки на ДДС за доставките, свързани с еднокопитни животни и особено с коне)
   2012/C 126/03
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и M. Afonso)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues, J.–S. Pilczer и B. Beaupère-Manokha)

      Встъпила страна: Ирландия (представители: D. O’Hagan; N. Travers и G. Clohessy, barristers)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 96—99 и на приложение III към Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Прилагане на намалена ставка на ДДС за доставките, свързани с еднокопитни животни и особено с коне

      Диспозитив

               1.

               Като прилага намалени ставки на данък върху добавената стойност за доставките, свързани с еднокопитни животни и особено с коне, когато те обикновено не се предназначени за използване при приготвянето на хранителни продукти или в селскостопанското производство, Френската република не е изпълнила задълженията си по членове 96—99 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност във връзка с приложение III към тази директива.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

               3.

               Осъжда Ирландия да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело F-114/11: Определение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 18 юни 2013 г. — Rodrigues Regalo Corrêa/Парламент (Публична служба — Възнаграждение — Семейни надбавки — Надбавка за образование — Условия за предоставянето й — Приспадане на получавана от другаде надбавка от същото естество — Явно неоснователна жалба)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/49

         Определение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 18 юни 2013 г. — Rodrigues Regalo Corrêa/Парламент
   (Дело F-114/11) (1)

   (Публична служба - Възнаграждение - Семейни надбавки - Надбавка за образование - Условия за предоставянето й - Приспадане на получавана от другаде надбавка от същото естество - Явно неоснователна жалба)
   2013/C 252/88
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: João Manuel Rodrigues Regalo Corrêa (Kehlen, Люксембург) (представители: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и V. Montebello-Demogeot)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Парламента, с което се приема, че някои парични помощи, отпускани от държава членка за студентите във висши учебни заведения, следва да се считат за надбавки от същото естество като семейните надбавки и че посочените парични помощи следва да се приспадат от надбавките за образование, изплащани на длъжностните лица — родител на тези студенти, както и за отмяна на решението за връщане на неоснователно платените суми.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата на г-н Rodrigues Regalo Corrêa като явно лишена от всякакво правно основание.

               2.

               Г-н Rodrigues Regalo Corrêa понася направените от него съдебни разноски, както и направените от Европейския парламент съдебни разноски

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г., стр. 28.


title: Дело C-54/15 P: Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. от Trefilerías Quijano, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-427/10 и Т-576/10 и дело Т-439/12, Trefilerías Quijano/Комисия

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/20

         Жалба, подадена на 6 февруари 2015 г. от Trefilerías Quijano, S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-427/10 и Т-576/10 и дело Т-439/12, Trefilerías Quijano/Комисия
   (Дело C-54/15 P)
   (2015/C 118/26)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Trefilerías Quijano, S.A. (представители: F. González Díaz и A. Tresandi Blanco, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени в съответствие с член 263 ДФЕС определението на Общия съд от 25 ноември 2014 г. по съединени дела T-427/10 и T-576/10 и дело T-439/12, Trefilerías Quijano/Комисия.

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, направени в настоящото производство, както и в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно-единствено правно основание.
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при преценката на правния интерес на Trefilerías Quijano SA от обжалване както по дело T-576/10 срещу Решението на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C(2010) 4387 (окончателен) относно производство съгласно член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), така и при приспособяването на основанията за обжалване и направените искания по дело T-427/10 във връзка с Решението на Комисията от 30 септември 2010 г. за изменение на Решение C(2010) 4387 (окончателен) относно производство съгласно член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане).


title: Дело T-581/10: Жалба, подадена на 23 декември 2010 г. — X Technology Swiss/СХВП — Brawn (X-Undergear)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/29

         Жалба, подадена на 23 декември 2010 г. — X Technology Swiss/СХВП — Brawn (X-Undergear)
   (Дело T-581/10)
   2011/C 63/56
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Швейцария) (представители: Rechtsanwälte A. Herbertz и R. Jung)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Brawn LLC (Weekhawken, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение R 1580/2009-1 от 6 октомври 2010 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели);

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „X-Undergear“ за стоките и услугите от класове 23 и 25.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Brawn LLC.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната марка и марката на Общността „UNDERGEAR“ за стоките от клас 25.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като между конфликтните марки не съществува вероятност от объркване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-340/06: Решение на Съда (шести състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/4/ЕО — Обществен достъп до информация за околната среда — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/12

         Решение на Съда (шести състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
   (Дело C-340/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/4/ЕО - Обществен достъп до информация за околната среда - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2007/C 199/20)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: U. Wölker)

      Ответник: Република Австрия (представител: E. Riedl)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26)
   Диспозитив

               1)

               След като не е приела в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета, Република Австрия не е изпълнила задълженията си съгласно посочената директива.

               2)

               Република Австрия се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 249, 14.10.2006 г.


title: Дело F-144/12: Определение на Съда на публичната служба от 29 април 2016 г. — Pedersen/Комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/45

         Определение на Съда на публичната служба от 29 април 2016 г. — Pedersen/Комисия
   (Дело F-144/12) (1)

   (2016/C 222/59)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 77.


title: Дело C-176/13 P: Решение на Съда (пети състав) от 18 февруари 2016 г. — Съвет на Европейския съюз/Bank Mellat, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност — Борба срещу разпространението на ядрено оръжие — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран — Замразяване на финансовите средства на иранска банка — Задължение за мотивиране — Производство за приемане на акта — Явна грешка в преценката)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/4

         Решение на Съда (пети състав) от 18 февруари 2016 г. — Съвет на Европейския съюз/Bank Mellat, Европейска комисия
   (Дело C-176/13 P) (1)

   ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Борба срещу разпространението на ядрено оръжие - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран - Замразяване на финансовите средства на иранска банка - Задължение за мотивиране - Производство за приемане на акта - Явна грешка в преценката))
   (2016/C 145/03)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и M. Bishop)

      Други страни в производството: Bank Mellat (представители: M. Brindle, QC, R. Blakeley и V. Zaiwalla, barristers, както и Z. Burbeza, P. Reddy, S. Zaiwalla и F. Zaiwalla, solicitors), Европейска комисия (представители: D. Gauci и M. Konstantinidis)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Christie и S. Behzadi-Spencer, подпомагани от S. Lee, barrister)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Bank Mellat в производствата пред двете инстанции.

               3)

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски в производствата пред двете инстанции.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело C-428/11: Решение на Съда (шести състав) от 18 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry/Office of Fair Trading (Директива 2005/29/ЕО — Нелоялни търговски практики — Практика, при която потребителят се уведомява, че е спечелил награда и получаването на тази награда е повод за заплащане на пари от потребителя)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/11

         Решение на Съда (шести състав) от 18 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry/Office of Fair Trading
   (Дело C-428/11) (1)

   (Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики - Практика, при която потребителят се уведомява, че е спечелил награда и получаването на тази награда е повод за заплащане на пари от потребителя)
   2012/C 379/18
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry

      Ответник: Office of Fair Trading

      Предмет

   Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Тълкуване на точка 31 от приложение 1 към Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260) — Търговски практики, които се считат за нелоялни при всички обстоятелства — Практика, при която потребителят се уведомява, че е спечелил награда, като му се предлагат различни начини, за да поиска тази награда, и e принуден да направи разход в размер, който зависи от избрания начин

      Диспозитив

   Точка 31, второ тире от приложение I към Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) трябва да се тълкува в смисъл, че забранява агресивните практики като разглежданите по делото в главното производство, с които търговци създават невярно впечатление у потребителя, че вече е спечелил награда, след като извършването на действие във връзка с предявяване на претенция за наградата, независимо дали става въпрос за искане на сведения относно естеството на тази награда или за получаването на същата, е повод за заплащане на пари от потребителя.
   Няма значение, че наложеният на потребителя разход, като стойността на пощенска марка, е незначителен спрямо стойността на наградата или че той не осигурява никаква печалба на търговеца.
   Няма значение и това, че действията във връзка с предявяване на претенция за награда могат да се осъществят по няколко предложени от търговеца на потребителя начини, поне един от които е безплатен, при положение че един или няколко от предложените начини предполагат потребителят да понесе някакъв разход, за да се осведоми относно наградата или относно условията за получаване на същата.
   Националните юрисдикции трябва да преценяват дадената на потребителите информация в светлината на съображения 18 и 19 от Директива 2005/29, както и на член 5, параграф 2, буква б) от нея, т.е. като вземат предвид яснотата и разбираемостта на тази информация за потребителите, към които е насочена приложената практика.

      (1)  ОВ C 311 22.10.2011 г.


title: Дело C-270/07: Решение на Съда (първи състав) от 19 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Обща селскостопанска политика — Такси във връзка с ветеринарните инспекции и проверки — Директива 85/73/ЕИО — Регламент (ЕО) № 882/2004)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/5

         Решение на Съда (първи състав) от 19 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-270/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Обща селскостопанска политика - Такси във връзка с ветеринарните инспекции и проверки - Директива 85/73/ЕИО - Регламент (ЕО) № 882/2004)
   2009/C 113/09
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: F. Erlbacher и A. Szmytkowska)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr, U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 1 и член 5, параграфи 3 и 4 от Директива 85/73/ЕИО на Съвета от 29 януари 1985 година относно финансирането на ветеринарните инспекции и проверки на прясното месо и на птичето месо (ОВ L 32, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 5, стр. 12), изменена с Директива 97/79/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 година (ОВ L 24, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 23, стр. 178), както и на член 27, параграфи 2, 4 и 10 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216), изменен с Регламент (ЕО) № 776/2006 на Комисията от 23 май 2006 година (ОВ L 136, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 72, стр. 66) — Национална правна уредба относно ветеринарната инспекция на месото, която позволява освен таксата на Общността да се събира и допълнителна специфична такса, съответстваща на разходите за бактериологичните изследвания на прясното месо

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело T-498/09 P: Жалба, подадена на 9 декември 2009 г. от Petrus Kerstens срещу решение, постановено на 29 септември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-102/07, Kerstens/Комисия

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/35

         Жалба, подадена на 9 декември 2009 г. от Petrus Kerstens срещу решение, постановено на 29 септември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-102/07, Kerstens/Комисия
   (Дело T-498/09 P)
   2010/C 51/67
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Petrus Kerstens (Overijse, Белгия) (представител: C. Mourato, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се върне делото за ново разглеждане на Съда на публичната служба на Европейския съюз;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба, жалбоподателя иска отмяната на Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 29 септември 2009 г., постановено по дело Kerstens/Комисия, F-102/07, с което СПС отхвърля като неоснователна жалбата за отмяна на множество решения на Комисията относно предоставянето на жалбоподателя на точки за предимство от генералната дирекция (ТПГД) и на точки за предимство, с които се признават извършените допълнителни задачи в интерес на институцията (ТПДЗ) въз основа на процедурата за повишение за 2004, 2005 и 2006 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания, изведени от:

               —

               грешка при прилагане на правото на СПС при прилагането на принципа за равно третиране по член 5 от Общите разпоредби за изпълнение на член 45 от Правилника за длъжностните лица и критериите, определени от директора на Службата за управление и плащане по индивидуални права за предоставянето на точки за предимство по процедурата за повишаване за 2005 г. в приложение на посочената по-горе разпоредба, както и от изопачаване на доказателствата;

               —

               нарушаване на правото на защита, доколкото СПС се е основал на твърдяно извлечение от Доклад за развитие на кариерата за 2004 г., който не е бил представен и не е могъл да бъде оспорен от страните.


title: Дело C-248/12 P: Определение на Съда (седми състав) от 6 март 2014 г.  — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Европейска комисия (Обжалване — ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз — Допустимост на жалбата за отмяна — Положение на жалбоподателя, който не е пряко засегнат от спорното решение)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/2

         Определение на Съда (седми състав) от 6 март 2014 г. — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Европейска комисия
   (Дело C-248/12 P) (1)

   ((Обжалване - ЕФОГСС, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, които се изключват от финансиране на Европейския съюз - Допустимост на жалбата за отмяна - Положение на жалбоподателя, който не е пряко засегнат от спорното решение))
   2014/C 184/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (представител: K. Brown, solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: N. Donnelly и P. Rossi)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Общия съд (осми състав) от 6 март 2012 г. по дело Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Комисия, T-453/10, с което Общият съд отхвърля като недопустима жалба за частична отмяна на Решение 2010/399/ЕС на Комисията от 15 юли 2010 г. (нотифицирано под номер C (2010) 4894) за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ЕФОГСС), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която решението изключва разходи, осъществени от Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (ОВ L 184, стр. 6)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development да понесе свързаните с настоящото производство съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 200, 7.7.2012 г.


title: Дело F-4/09: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 15 април 2010 г. — de Britto Patricio-Dias/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Преназначаване — Служебен интерес — Съответствие между степен и длъжност — Право на защита — Мотивиране)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/53

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 15 април 2010 г.— de Britto Patricio-Dias/Комисия
   (Дело F-4/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Преназначаване - Служебен интерес - Съответствие между степен и длъжност - Право на защита - Мотивиране)
   2010/C 148/93
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jorge de Britto Patricio-Dias (Брюксел, Белгия) (представител: L. Massaux, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за преназначаване на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г н de Britto Patricio-Dias да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г., стр. 54.


title: Дело C-41/09: Решение на Съда (първи състав) от 3 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данък върху добавената стойност — Шеста директива ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Прилагане на намалена ставка — Живи животни, които обикновено са предназначени за подготвяне на хранителни продукти за човешко и животинско потребление — Доставки, внос и придобиване на коне)

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/2

         Решение на Съда (първи състав) от 3 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-41/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данък върху добавената стойност - Шеста директива ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Прилагане на намалена ставка - Живи животни, които обикновено са предназначени за подготвяне на хранителни продукти за човешко и животинско потребление - Доставки, внос и придобиване на коне)
   2011/C 130/03
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и W. Roels)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels, M. Noort, D.J.M. de Grave и J. Langer)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Blaschke), Френска република (представител: B. Beaupère-Manokha)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 12 във връзка с приложение З към Шеста директива 77/388/ЕО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) и на членове 96, 97, 98 и 99 във връзка с приложение III към Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Намалена ставка — Доставка, внос и придобиване на някои живи животни (по-конкретно коне), които не са предназначени за подготвяне или производство на храни за човешко и животинско потребление

      Диспозитив

               1.

               Като е облагало с намалена ставка на данък върху добавената стойност всички доставки, вноса и вътреобщностното придобиване на коне, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си както по член 12 във връзка с приложение З към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2006/18/ЕО на Съвета от 14 февруари 2006 година, така и по членове от 96 до 99, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност във връзка с приложение III от нея.

               2.

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Федерална република Германия и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129 от 6.6.2009 г.


title: Дело T-69/08: Решение на Общия съд от 9 декември 2010 г. — Полша/Комисия (Сближаване на законодателствата — Директива 2001/18/ЕО — Национални разпоредби, дерогиращи мярка за хармонизиране — Решение на Комисията за отхвърляне — Липса на съобщаване в предвидения в член 95, параграф 6, първа алинея ЕО срок от шест месеца)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/34

         Решение на Общия съд от 9 декември 2010 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-69/08) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Директива 2001/18/ЕО - Национални разпоредби, дерогиращи мярка за хармонизиране - Решение на Комисията за отхвърляне - Липса на съобщаване в предвидения в член 95, параграф 6, първа алинея ЕО срок от шест месеца)
   2011/C 30/60
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: първоначално M. Dowgielewicz, впоследствие M. Dowgielewicz, B. Majczyna и M. Jarosz, и накрая M. Szpunar)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. Patakia, C. Zadra и K. Herrmann)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Чешка република (представител: M. Smolek), Република Гърция (представители: A. Samoni-Rantou и M. Tassopoulou) и Република Австрия (представители: първоначално E. Riedl, впоследствие E. Riedl и C. Pesendorfer, и накрая E. Riedl, C. Pesendorfer, G. Hesse и M. Fruhmann)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2008/62/ЕО на Комисията от 12 октомври 2007 година относно членове 111 и 172 от полския проектозакон за генетично модифицираните организми, нотифицирани от Република Полша в съответствие с член 95, параграф 5 ЕО, като дерогации от разпоредбите на Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда (ОВ L 16, 2008 г., стр. 17).

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2008/62/ЕО на Комисията от 12 октомври 2007 година относно членове 111 и 172 от полския проектозакон за генетично модифицираните организми, нотифицирани от Република Полша в съответствие с член 95, параграф 5 [ЕО], като дерогации от разпоредбите на Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда.

               2.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Република Полша.

               3.

               Чешката република, Република Гърция и Република Австрия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело C-257/14: Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 28 май 2014 г.  — C. van der Lans/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/12

         Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 28 май 2014 г. — C. van der Lans/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Дело C-257/14)
   2014/C 303/17
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Amsterdam

      Страни в главното производство

      Ищец: C. van der Lans

      Ответник: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Как трябва да се тълкува понятието „събитие“ в съображение 14 от [Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91]?

               2)

               Предвид точка 22 от решение Wallentin-Hermann (2), извънредни обстоятелства по смисъла на посоченото в предходната точка съображение 14 не съвпадат с примерно изброените случаи във второто изречение от посоченото съображение 14, които в точка 22 от споменатото решение са обозначени от Съда като събития. Коректно ли е да се приеме, че събитията по смисъла на спомената по-горе точка 22 не са същите като събитието, посочено в съображение 14 от регламента?

               3)

               Какво следва да се има предвид под понятието „извънредни обстоятелства“, които по смисъла на точка 23 от решение Wallentin-Hermann съпътстват събитието „неочаквани дефекти в системата за безопасност на полета“ по смисъла на посоченото по-горе съображение 14 [от Регламента] в случаите, когато, имайки предвид точка 22 [от посоченото съдебно решение], неочакваните дефекти в системата за безопасност на полета сами по себе си не могат да представляват извънредни обстоятелства, а само могат да доведат до такива обстоятелства?

               4)

               От точка 23 от решение Wallentin-Hermann следва, че технически проблем може да се причисли към „неочаквани[те] дефекти в системата за безопасност на полета“ и следователно представлява „събитие“ по смисъла на точка 22 от това решение; в точка 23 от решението се приема за не по-малко вярно, че съпътстващите посоченото събитие обстоятелства биха могли да се квалифицират като „извънредни“, ако се отнасят до събитие, което не е присъщо на нормалното упражняване на дейността на въздушния превозвач и се е намирало извън ефективния му контрол поради своето естество или произход; от точка 24 следва, че разрешаването на технически проблем, произтичащ от дефект при поддръжката на самолет, трябва да се счита за присъщо на нормалното упражняване на дейността на въздушния превозвач; следователно според точка 25 от решение Wallentin-Hermann такива технически проблеми не могат да представляват извънредни обстоятелства. От тези съображения изглежда следва, че технически проблем, който спада към „неочаквани[те] дефекти в системата за безопасност на полета“, същевременно представлява събитие, което може да бъде съпътствано от извънредни обстоятелства, и би могъл да представлява сам по себе си извънредно обстоятелство. Как следва да се тълкуват точки 22 — 25 от решение Wallentin-Hermann, за да бъде отстранено това привидно противоречие?

               5)

               В практиката на по-нисшестоящите юрисдикции изразът „присъщо на нормалното упражняване на дейността на даден въздушен превозвач“ редовно се тълкува като „свързано с нормалната дейност на въздушния превозвач“, като в това отношение впрочем става въпрос за тълкуване, което е съвместимо с нидерландската дума „inherent“ („присъщо на“) (в текст на решението, който не е автентичен), в резултат на което, например сблъсъци с птици или пепелни облаци също не се считат за събития по смисъла на точка 23 от решение Wallentin-Hermann. Съществува и друга съдебна практика, в която акцентът се поставя върху израза „и се [е] намира[ло] извън ефективния му контрол поради [...] естество[то] или произход[а] [на събитието]“, също съдържащ се в точка 23. Трябва ли изразът „присъщо на“ да се тълкува в смисъл, че в обхвата на това понятие попадат само събития, които се намират под ефективния контрол на въздушния превозвач?

               6)

               В какъв смисъл трябва да се тълкува точка 26 от решение Wallentin-Hermann, респ. как трябва да се тълкува тази точка в светлината на отговора на Съда на четвърти и пети въпрос?

               7)

                           a)

                           Ако отговорът на шестия въпрос е в смисъл, че техническите проблеми, които следва да се причислят към неочакваните дефекти в системата за безопасност на полета, представляват извънредни обстоятелства, които биха могли да бъдат основание за успешно позоваване на член 5, параграф 3 от Регламента, в случай че тези проблеми произтичат от събитие, което не е присъщо на упражняването на дейността на въздушния превозвач, и се намират извън ефективния му контрол, означава ли това, че технически проблем, който е възникнал спонтанно и нито се дължи на дефект при поддръжката, нито е бил установен по време на редовна поддръжка (т.е. по време на инспекциите A — D и на ежедневната инспекция, изброени в изложението на фактическата обстановка), би могъл да представлява извънредно обстоятелство или именно не би могъл да представлява извънредно обстоятелство — при условие че не е било възможно да бъде установен в хода на редовната поддръжка — поради това че в този случай всъщност не може да се определи дали е налице събитие по смисъла на точка 26 от решение Wallentin-Hermann и следователно не може и да се установи дали това събитие е присъщо на упражняването на дейността на въздушния превозвач и следователно — дали се намира извън контрола му?

                           б)

                           Ако отговорът на шестия въпрос е в смисъл, че технически проблеми, които следва да се причислят към неочакваните дефекти в системата за безопасност на полета, представляват събития по смисъла на точка 22 от решение Wallentin-Hermann и техническият проблем е възникнал спонтанно и нито се дължи на дефект при поддръжката, нито е бил установен по време на редовна поддръжка (т.е. по време на инспекциите A — D и на ежедневната инспекция, посочени по-горе), в този случай посоченият технически проблем (не)присъщ ли е на упражняването на дейността на въздушния превозвач и по смисъла на посочената по-горе точка 26 намира ли се под контрола му или се намира именно извън контрола му?

                           в)

                           Ако отговорът на шестия въпрос е в смисъл, че технически проблеми, които следва да се причислят към неочакваните дефекти в системата за безопасност на полета, представляват събития по смисъла на точка 22 от решение Wallentin-Hermann и техническият проблем е възникнал спонтанно и нито се дължи на дефект при поддръжката, нито е бил установен по време на редовна поддръжка (т.е. по време на инспекциите A — D и на ежедневната инспекция, посочени по-горе), кои обстоятелства трябва в този случай да съпътстват този технически проблем и кога тези обстоятелства следва да се квалифицират като извънредни, така че да е възможно позоваване на тези обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента?

               8)

               Въздушен превозвач може да се позовава на извънредни обстоятелства, само ако може да докаже, че отмяната/закъснението е причинена/о от извънредни обстоятелства, които не са могли да бъдат избегнати, дори да са били взети всички необходими мерки. Правилен ли е изводът, че под израза „вземане на всички необходими мерки“ се има предвид избягване на настъпването на извънредни обстоятелства, а не вземането на мерки с цел закъснението да остане в рамките на времевия диапазон от три часа, посочен в член 5, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламента във връзка с точки 57 — 61 от решение Sturgeon и др. (3)?

               9)

               По принцип следва да се имат предвид два вида мерки с цел да се ограничат до три часа закъсненията, настъпили вследствие на технически проблеми: от една страна, поддържането на складова наличност от резервни части на множество места по света, тоест не само на летището на домуване на въздушния превозвач, и от друга страна, прехвърлянето на пътниците на закъснял полет на други полети. Могат ли по въпроса в какъв обхват да поддържат складовата наличност и на кои места по света да правят това, въздушните превозвачи да се придържат към обичайното в областта на авиацията, включително и при предприятията, които попадат само отчасти в приложното поле на Регламента?

               10)

               Трябва ли при отговора на въпроса дали са били взети всички необходими мерки за ограничаване на закъснението, настъпило вследствие на технически проблеми, които се отразяват върху безопасността на полета, юрисдикцията да взема предвид обстоятелства, които задълбочават последиците от дадено закъснение, като например обстоятелството, че преди да се завърне в базата си на домуване, както в настоящия случай, засегнатият от технически проблем самолет трябва да извърши полети до няколко летища, в резултат на което загубата на време може да е още по-голяма?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1.

      (2)  Решение Wallentin-Hermann, C-549/07, EU:C:2008:771.

      (3)  Решение Sturgeon и др. C-402/07 и C-432/07, EU:C:2009:716.


title: Дело T-183/11: Определение на Общия съд от 27 февруари 2012 г. — MIP Metro/СХВП — Jacinto (My Little Bear) (Марка на Общността — Производство по възражение — Отмяна на по-ранната национална марка — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за постановяване на съдебно решение)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/18

         Определение на Общия съд от 27 февруари 2012 г. — MIP Metro/СХВП — Jacinto (My Little Bear)
   (Дело T-183/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Отмяна на по-ранната национална марка - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за постановяване на съдебно решение)
   2012/C 126/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: адв. J.-C. Plate и адв. R. Kaase)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Португалия)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 20 януари 2011 г. (преписка R 494/2010-1) относно производство по възражение между Manuel Jacinto, Lda и MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Осъжда всяка от страните да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело C-202/14: Преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Nantes (Франция), отправено на 13 февруари 2014 г.  — Adiamix/Direction départementale des finances publiques — Pôle Gestion fiscale

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/14

         Преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Nantes (Франция), отправено на 13 февруари 2014 г. — Adiamix/Direction départementale des finances publiques — Pôle Gestion fiscale
   (Дело C-202/14)
   2014/C 202/16
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Adiamix

      Ответник: Direction départementale des finances publiques — Pôle Gestion fiscale

      Преюдициален въпрос

   От Съда се иска да се произнесе по валидността, от гледна точка на квалификацията като съществуваща схема на помощи, на Решение на Европейската комисия № 2004/343/ЕО от 16 декември 2003 г., отнасящо се до схемата за освобождаване, въведена с член 44 septies от Общия данъчен кодекс във връзка с изкупуването на предприятия в затруднено положение (1).

      (1)  Решение на Комисията от 16 декември 2003 година относно схемата за помощи, въведена в действие от Франция във връзка с изкупуването на предприятия в затруднено положение (ОВ L 108, стр. 38).


title: Дело T-146/15: Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — hyphen/EUIPO — Skylotec (Représentation d’un polygone) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща многоъгълник — Реално използване на марката — Член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Форма, която се различава по елементи, които не променят отличителния характер)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/33

         Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — hyphen/EUIPO — Skylotec (Représentation d’un polygone)
   (Дело T-146/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща многоъгълник - Реално използване на марката - Член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Форма, която се различава по елементи, които не променят отличителния характер))
   (2016/C 392/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: hyphen GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: M. Gail и M. Hoffmann, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Skylotec GmbH (Нойвид, Германия) (представители: M. De Zorti и M. Helfrich, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 9 март 2015 г. (преписка R 1506/2014-4), постановено в производство по отмяна между Skylotec и hyphen.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 9 март 2015 г. (преписка R 1506/2014-4), постановено в производство по отмяна между Skylotec GmbH и hyphen GmbH, в частта, в която апелативният състав е приел, че се прекратяват правата на притежателя на регистрираната марка на Европейския съюз по отношение на стоките от класове 9 и 25 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда EUIPO да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на hyphen.

               4)

               Skylotec понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2015 г.


title: Дело C-113/07 P: Решение на Съда (втори състав) от 26 март 2009 г. — Selex Sistemi Integrati S.p.A./Комисия на Европейските общности, Европейска организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол) (Обжалване — Конкуренция — Член 82 ЕО — Понятие за предприятие — Икономическа дейност — Международна организация — Злоупотреба с господстващо положение)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/4

         Решение на Съда (втори състав) от 26 март 2009 г. — Selex Sistemi Integrati S.p.A./Комисия на Европейските общности, Европейска организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол)
   (Дело C-113/07 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Член 82 ЕО - Понятие за предприятие - Икономическа дейност - Международна организация - Злоупотреба с господстващо положение)
   2009/C 113/06
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Selex Sistemi Integrati SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciandone и D. Fioretti, avvocati)

      Други страна в производството: Комисия на Европейските общности, Европейска организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол) (представители: F. Montag и T. Wessely, Rechtsanwälte)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 декември 2006 г. по дело Selex Sistemi Integrati/Комисия (T-155/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля искане за отмяна или изменение на Решение на Комисията от 12 февруари 2004 г., отхвърлящо жалбата на Selex Sistemi във връзка с твърдяно нарушение от страна на Евроконтрол на разпоредбите на Договора за ЕО в областта на конкуренцията

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               SELEX Sistemi Integrati SpA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Комисията на Европейските общности, както и половината от тези на Европейската организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол).

               3)

               Европейската организация за безопасност на въздухоплаването понася половината от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело T-629/13: Жалба, подадена на 28 ноември 2013 г. — Molda/Комисия

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/15

         Жалба, подадена на 28 ноември 2013 г. — Molda/Комисия
   (Дело T-629/13)
   2014/C 31/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Molda AG (Даленбург, Германия) (представители: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow и A. Schulze, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2013/448/ЕС на Европейската комисия от 5 септември 2013 година относно националните марки за изпълнение на преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, доколкото в него на жалбоподателя се отказва допълнително разпределяне на квоти за третия период от търговията с емисии на парникови газове за периода от 2013 г. до 2020 г. при крайно затруднено положение на основание член 9, параграф 5 от германския Закон за търговия с емисии на парникови газови,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност

                           —

                           Според жалбоподателя обжалваното решение нарушава принципа на пропорционалност, тъй като забраната за разпределяне на квоти за емисии при крайно затруднено положение е порочна по отношение на формулираната от ответника цел и напълно непропорционална на вредата, която възниква за жалбоподателя. При условията на евентуалност се посочва, че Решение 2011/278/ЕС (1) противоречало на европейското право и подлежало на отмяна.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа на субсидиарност

                           —

                           В рамките на това правно основание жалбоподателят посочва, че обжалваното решение нарушава принципа на субсидиарност, според който действията на Европейския съюз трябва да се ограничат до необходимото. Противно на твърдяното от ответника държавите членки имали право (макар и ограничено) да създават правила за разпределяне на квоти. Към правилата от компетентността на държавите членки спадали правилата при крайно тежко положение, като тези по член 9, параграф 5 от германския Закон за търговия с емисии на парникови газови.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на европейското право в областта на държавните помощи

                           —

                           В рамките на това правно основание жалбоподателят посочва, че обжалваното решение нарушава основни правила от европейското право в областта на държавните помощи, според които предприятията, които се намират в затруднено положение и в които се изпълнява оздравителен план, могат да получат финансова помощ под формата на помощ за преструктуриране. Подобни помощи ответникът нямал право да забранява.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на основните права

                           —

                           Жалбоподателят посочва, че обжалваното решение накърнява основните му права, в частност свободата на стопанска инициатива, правото на свободно упражняване на професията и правото на собственост, без това накърняване да е обосновано нито от признатите от Европейския съюз цели от обществен интерес, нито от защитата на правата и свободите на трети лица.

      (1)  2011/278/ЕС: Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер C(2011) 2772) (ОВ L 130, стр. 1).


title: Дело C-202/13: Решение на Съда (голям състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department (Гражданство на Европейския съюз — Директива 2004/38/ЕО — Право на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства на свободно движение и пребиваване на територията на държавите членки — Право на влизане — Гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза и притежава карта за пребиваване, издадена от държава членка — Национално законодателство, което изисква предварително разрешение за влизането на територията на страната — Член 35 от Директива 2004/38/ЕО — Член 1 от Протокол (№ 20) относно прилагането на някои аспекти на член 26 от Договора за функционирането на Европейския съюз спрямо Обединеното кралство и Ирландия)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/5

         Решение на Съда (голям състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department
   (Дело C-202/13) (1)

   ((Гражданство на Европейския съюз - Директива 2004/38/ЕО - Право на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства на свободно движение и пребиваване на територията на държавите членки - Право на влизане - Гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза и притежава карта за пребиваване, издадена от държава членка - Национално законодателство, което изисква предварително разрешение за влизането на територията на страната - Член 35 от Директива 2004/38/ЕО - Член 1 от Протокол (№ 20) относно прилагането на някои аспекти на член 26 от Договора за функционирането на Европейския съюз спрямо Обединеното кралство и Ирландия))
   (2015/C 065/07)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Ищци: The Queen, по искане на: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez

      Ответник: Secretary of State for the Home Department

      Диспозитив

   Както член 35 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, така и член 1 от Протокол (№ 20) относно прилагането на някои аспекти на член 26 от Договора за функционирането на Европейския съюз спрямо Обединеното кралство и Ирландия трябва да се тълкуват в смисъл, че не позволяват на държава членка да предвиди по съображения за обща превенция задължение за членовете на семейството на гражданин на Европейския съюз, които не са граждани на държава членка, но притежават валидна карта за пребиваване, издадена в съответствие с член 10 от Директива 2004/38 от органите на друга държава членка, да притежават разрешение за влизане съгласно националното право като разрешението за член на семейството на гражданин на държава от ЕИП (Европейско икономическо пространство), за да могат да влязат на територията ѝ.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-611/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 23 декември 2010 г. — Waldemar Hudzinski/Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/11

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 23 декември 2010 г. — Waldemar Hudzinski/Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse
   (Дело C-611/10)
   2011/C 103/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Waldemar Hudzinski

      Ответник: Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 14a, параграф 1, буква a) от Регламент № 1408/71 (1) да се тълкува в смисъл, че при всички обстоятелства държавата членка, която не е компетентна съгласно посочената разпоредба, се лишава от правомощието да предостави семейни добавки на временно зает на нейната територия работник, при положение че нито той, нито неговите деца не пребивават в компетентната държава и нямат обичайно местопребиваване в тази държава?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (OB L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), в изменената му и актуализирана редакция.


title: Дело T-204/17: Жалба, подадена на 5 април 2017 г. — Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan)/Комисия

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/39

         Жалба, подадена на 5 април 2017 г. — Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan)/Комисия
   (Дело T-204/17)
   (2017/C 161/55)
   Език на производството: шведски

      Страни

      Жалбоподател: Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) Co. Ltd (Куншан, Китайска народна република) (представители: A. Johansson и C. Dackö, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/141 на Комисията от 26 януари 2017 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои съединителни елементи за челно заваряване, от неръждаема стомана, за тръбопроводи, завършени или не, с произход от Китайската народна република и Тайван (наричан по-нататък „Регламентът за изпълнение“) в частта, която се отнася до съединителните елементи за челно заваряване от неръждаема стомана за тръбопроводи с грапавост на повърхността под 0,8 микрометра от вътрешната, но не и от външната страна,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени Регламента за изпълнение в частта, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, да отмени изцяло Регламента за изпълнение и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е твърдение за нарушение на правото на защита.
               Жалбоподателят твърди, че в промеждутъка между преразгледания документ за окончателно оповестяване и приемането на Регламента за изпълнение определението на разследвания продукт е било променено в ущърб на заявителя. Според жалбоподателя впоследствие Комисията пояснила, че се предвижда съществена промяна. На жалбоподателя не била дадена възможност да изрази становище по промяната преди влизането в сила на регламента. В хода на разследването Комисията въобще не информирала заинтересованите страни, че за разлика от европейските стандарти за санитарни съединителни елементи, за да се избегне прилагането на митата, изискването за грапавост на повърхността на продуктите е приложимо както за вътрешните, така и за външните им повърхности. Поради това жалбоподателят имал оправдани правни очаквания, че изключването на продукта съответства на заявената цел за изключване на санитарните съединителни елементи и следователно че няма каквато и да било реална възможност да изрази становище по обхвата на изключването на продукта.

               2.

               Второто основание е твърдение за нарушение на задължението за мотивиране.
               Жалбоподателят твърди, че не били изложени каквито и да било мотиви за разграничението, което Комисията направила между санитарните съединителни елементи с грапавост на вътрешната повърхност под 0,8 микрометра и грапавост на външната повърхност над 0,8 микрометра, от една страна, и санитарните съединителни елементи с грапавост на вътрешната и на външната повърхност под 0,8 микрометра, от друга страна. Според жалбоподателя въвеждането на такова разграничение означава, че основанията на Комисията за изключване на продукта са нелогични и несъвместими с установеното в член 1 от Регламента за изпълнение определение за този продукт.

               3.

               Третото основание е твърдение за нарушение на задължението за внимателно и безпристрастно разглеждане на всички релевантни за конкретния случай обстоятелства.
               Жалбоподателят твърди, че разграничаването между различните санитарни съединителни елементи не изглежда да е било предшествано от внимателен анализ, а явно е било в резултат на необосновано искане на встъпила на много по-късен етап от разследването страна. Според жалбоподателя, като не проучила по-нататъшните последици от такова разграничение и начина, по който то засяга постигането на целта, посочена в съображенията на Регламента за изпълнение, Комисията не изпълнила задължението си за внимателно и безпристрастно разглеждане на релевантните обстоятелства.

               4.

               Четвъртото основание е твърдение за явна грешка в преценката.
               Жалбоподателят твърди, че Комисията допуснала явна грешка в преценката, като с цел да изключи санитарните съединителни елементи, които не се конкурират с произведените в Европейския съюз промишлени съединителни елементи, въвела критерии за изключване, водещи до изключване само на малка част от използваните в Европейския съюз санитарни съединителни елементи. Поради това повечето санитарни съединителни елементи подлежали на облагане с мита, въпреки че не се конкурирали с произведени в Европейския съюз промишлени продукти. Според жалбоподателя Комисията стигнала до явно неправилни заключения от предоставените ѝ материали и се основала на невярна информация.


title: Дело C-412/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Обединеното кралство) на 18 август 2010 г. — Deo Antoine Homawoo/GMF Assurances SA

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/9

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Обединеното кралство) на 18 август 2010 г. — Deo Antoine Homawoo/GMF Assurances SA
   (Дело C-412/10)
   ()
   2010/C 301/12
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Queen's Bench Division)

      Страни в главното производство

      Ищец: Deo Antoine Homawoo

      Ответник: GMF Assurances SA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли членове 31 и 32 от Регламент (ЕО) № 864/2007 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно приложимото право към извъндоговорни задължения („Рим II“) във връзка с член 297 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че те изискват националната юрисдикция да приложи „Рим II“ и по-специално член 15, буква в) от него към дело, при което вредоносните събития са настъпили на 29 август 2007 г.?

               2.

               Може ли отговорът на въпрос 1 да бъде засегнат от някой от следните факти:

                           i)

                           че производството за обезщетяване на вреди е започнало на 8 януари 2009 г.;

                           ii)

                           че националната юрисдикция не е определила приложимото право преди 11 януари 2009 г.?

      (1)  ОВ L 199, стр. 40.


title: Дело C-438/16 P: Жалба, подадена на 4 август 2016 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 26 май 2016 г. по съединени дела T-479/11 и Т-157/12

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/12

         Жалба, подадена на 4 август 2016 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 26 май 2016 г. по съединени дела T-479/11 и Т-157/12
   (Дело C-438/16 P)
   (2016/C 392/15)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и D. Grespan)

      Други страни в производството: Френска република, IFP Énergies nouvelles

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 26 май 2015 г. по съединени дела T-479/11 и T-157/12, Френска република и IFP Energies nouvelles срещу Европейската комисия,

               —

               да се върне делото за ново разглеждане от Общия съд, без Съдът да се произнася по съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Комисията посочва три основания за обжалване, всяко от които се свежда до нарушаване на член 107, параграф 1 ДФЕС, и по-конкретно до грешки при прилагане на правото, що се отнася до начина, по който се доказва предимство за предприятието поради произтичащата от статута му неограничена мълчалива гаранция.
   По първото основание Комисията твърди, че Общият съд неправилно е тълкувал понятието „схема за помощи“ и неправилно не е взел предвид годността на дадена мярка да предоставя предимство, като по този начин е допуснал грешка при прилагане на правото, що се отнася до това какви доказателства трябва да представи Комисията, за да докаже, че предприятието получава предимство поради статута си на промишлено-търговско публично предприятие (EPIC).
   По второто основание Комисията поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, що се отнася до обхвата на оборимата презумпция за наличието на предимство вследствие на неограничена мълчалива гаранция и що се отнася до начина за оборването ѝ.
   По третото основание тя твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, що се отнася до приложното поле на презумпцията за предимство, произтичащо от неограничена гаранция: логично би било тази презумпция да се прилага и към отношенията на предприятието, на което е предоставена гаранцията, с неговите доставчици и клиенти.


title: Дело C-669/13 P: Жалба, подадена на 16 декември 2013 г. от Mundipharma GmbH срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 октомври 2013 г. по дело T-328/12 — Mundipharma GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/13

         Жалба, подадена на 16 декември 2013 г. от Mundipharma GmbH срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 октомври 2013 г. по дело T-328/12 — Mundipharma GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-669/13 P)
   2014/C 85/24
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mundipharma GmbH (представител: F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (трети състав) от 16 октомври 2013 г. (дело T-328/12),

               —

               да се осъди ответникът и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски по делото.

      Основания и основни доводи

   В обжалваното решение Общият съд установил липса на вероятност от объркване между сходните марки „OXYGESIC“ и „Maxigesic“, а оттам следователно и липса на нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1) (наричан по-нататък „Регламентът относно марката на Общността“). Обжалваното решение било постановено въз основа на изопачаване на фактите и противоречало на логиката. Поради това то нарушавало правото на Съюза, и по-специално член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността. При основана на действителните факти и лишена от противоречия преценка Общият съд би стигнал до извода за наличие на вероятност от объркване на сходните марки и следователно би отменил решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 23 май 2012 г.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1)


title: Дело T-286/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 22 юли 2010 г. — Fondation IDIAP/Комисия (Обезпечително производство — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Писмо, потвърждаващо заключенията на финансов одит — Искане за спиране на изпълнението и за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/15

         Определение на председателя на Общия съд от 22 юли 2010 г. — Fondation IDIAP/Комисия
   (Дело T-286/10 R)
   (Обезпечително производство - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Писмо, потвърждаващо заключенията на финансов одит - Искане за спиране на изпълнението и за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност)
   2010/C 260/20
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Fondation de l’Institut de recherche IDIAP (Martigny, Швейцария) (представител: адв. G. Chapus-Rapin, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и A. Sauka)

      Предмет

   По същество, искане за спиране на изпълнението на писмо на Комисията от 11 май 2010 г., потвърждаващо заключенията на извършения одит на разходните отчети, предоставени от жалбоподателя за периода 1 октомври 2006 г.-30 септември 2007 г., що се отнася до проекта Amida, и за периода 1 януари 2006 г.-31 декември 2007 г., що се отнася до проектите Bacs и Dirac.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-576/15: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Велико Търново (България) на 9 ноември 2015 година — ЕТ „Мая Маринова“/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Велико Търново при Централно управление на Националната агенция за приходите

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/13

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Велико Търново (България) на 9 ноември 2015 година — ЕТ „Мая Маринова“/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Велико Търново при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-576/15)
   (2016/C 027/17)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Велико Търново

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ЕТ „Мая Маринова“

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ Велико Търново при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместното тълкуване на разпоредбите на чл.273, чл.2, § 1, б.„а“, чл.9, т.1 и чл.14,т.1 от Директива 2006/112/ЕС (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност при съобразяване с принципите на данъчен неутралитет и на пропорционалност води ли до извод, че съответната държава — членка е оправомощена да третира фактическата липса на стоки, доставени чрез облагаеми доставки на данъчнозадължено лице, като последващи възмездни облагаеми доставки на същите стоки от същото лице без да е установен техният получател по съображение, че това третиране има за цел избягването на плащането на ДДС?

               2)

               Тълкуването на посочените в предходната точка разпоредби предвид принципите на данъчен неутралитет и на пропорционалност води ли до извод, че съответната държава — членка е оправомощена да третира липсата на счетоводно отчитане на данъчните документи за получени облагаеми доставки от данъчнозадължено лице по посочения по-горе начин с оглед преследването на същата цел?

               3)

               Взаимосвързаното тълкуване на разпоредбите на чл.273, чл.73 и чл.80 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност предвид принципите на еднакво (равно) третиране и на пропорционалност води ли до извод, че държавите — членки са оправомощени да определят, чрез нетранспонирани норми на своето законодателство данъчни основи за извършените от данъчнозадължено лице доставки на стоки извън общото правило на разпоредбата на чл.73 и извън изричните дерогационни правила, посочени в разпоредбите на чл.80 по съображение, че по този начин се цели от една страна избягването на плащане на ДДС, а от друга страна определянето на приблизително достоверна данъчна основа на съответните сделки?

      (1)  OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-30/17: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 20 януари 2017 г. — Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu/Kompanii Piwowarskiej S.A. w Poznaniu

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/7

         Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 20 януари 2017 г. — Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu/Kompanii Piwowarskiej S.A. w Poznaniu
   (Дело C-30/17)
   (2017/C 161/09)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu [Директор на митническа служба, Познан]

      Ответник: Kompania Piwowarska S.A. w Poznaniu

      Преюдициален въпрос

   При определянето на данъчната основа за облагане на ароматизирани бири по скалата на Плато трябва ли с оглед на член 3, параграф 1 и целите на Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (ОВ L 316, 1992 г., стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 152, изм.) да се взема предвид съдържанието на действителен екстракт в завършения продукт с отчитане на екстракта, получен от добавените след приключване на ферментацията овкусители, или не?