title: Дело T-101/07: Иск, предявен на 26 март 2007 г. — Dada/СХВП — Dada (DADA)

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/17

         Иск, предявен на 26 март 2007 г. — Dada/СХВП — Dada (DADA)
   (Дело T-101/07)
   (2007/C 129/30)
   Език, на който е изготвен искът: италиански
   Страни

      Ищец: Dada S.p.A. (Флоренция, Италия) (представители: D. Caneva и G. Locurto, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dada S.r.l.
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение от 12 януари 2007 г. на Първи апелативен състав на СХВП по процедура R 1342/2005-1, връчено на Dada S.p.A. на 25 януари 2007 г. и в последствие, да се уважи подадената от Dada S.p.A. заявка за регистрация № 1903111 също и по отношение на услугите, посочени в класове 42 от Споразумението от Ница;

               —

               да се осъди ответника да заплати разноските, понесени от Dada S.p.A. в хода на настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността:Ищецът.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, състояща се от дума „DADA“, възпроизведена печатно върху фон, представляващ черен правоъгълник, разположен над изображението на един атом; заявка за регистрация № 1.903.111, за услуги от клас 42.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: DAD S.r.l.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението:Италианска словесна марка „DADA “за услуги от класове 35, 37, 38 и 42, както и фирмено наименование DADA, използвано в обичайния търговски оборот в Италия с цел да се отличат следните дейности: „ежедневно управление на търговски дейности, управление на стопанска дейност, офисни услуги, сделки с недвижими имоти, далекосъобщения, образование, обучение, правни услуги, компютърно програмиране“.

      Решение на отдела по споровете:Уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация във връзка с услугите, предмет на спора.

      Решение на апелативния състав:Потвърждава обжалваното решение и отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:Недостатъчно доказателства относно използването на национална марка, на което се позовава ответникът и отсъствие в конкретния случай на риск от объркване.


title: Дело C-130/11: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединеното кралство) на 16 март 2011 г. — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd/Comptroller-General of Patents

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/7

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединеното кралство) на 16 март 2011 г. — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd/Comptroller-General of Patents
   (Дело C-130/11)
   2011/C 179/11
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd

      Ответник: Comptroller-General of Patents

      Преюдициални въпроси

               1.

               При тълкуването на член 3 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 (1) [понастоящем Регламент (ЕО) № 469/2009] (2) (наричан по-нататък „Регламентът за СДЗ“) в случаите, когато разрешение за пускане на пазара „A“ е издадено за съдържащ активна съставка лекарствен продукт, следва ли член 3, буква г) да се тълкува в смисъл, че той не допуска издаването на сертификат за допълнителна закрила (наричан по-нататък „СДЗ“) на базата на издадено по-късно разрешение за пускане на пазара „Б“, предоставено за различен лекарствен продукт със същата активна съставка, когато пускането на пазара на продукта, който е предмет на хронологически по-ранното разрешение, не попада в рамките на закрилата, осигурявана с основния патент, по смисъла на член 4?

               2.

               Ако се допуска издаването на СДЗ, означава ли това, че при тълкуването на член 13, параграф 1 от Регламента за СДЗ „първото разрешение за пускане на пазара в Общността“ трябва да бъде разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт в рамките на закрилата, осигурявана с основния патент, по смисъла на член 4?

               3.

               Налагат ли предходните въпроси различен отговор, когато по-ранното разрешение за пускане на пазара е издадено за ветеринарен лекарствен продукт за определено показание, а по-късното разрешение за пускане на пазара е издадено за лекарствен продукт за хуманна употреба за различно показание?

               4.

               Налагат ли предходните въпроси различен отговор, когато по отношение на по-късното разрешение за пускане на пазара се е изисквало внасянето на пълно заявление за одобрение от компетентния орган в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 2001/83/ЕО (3) (предишно пълно заявление съгласно член 4 от Директива 65/65/ЕИО (4))?

               5.

               Налагат ли предходните въпроси различен отговор, когато продуктът, обхванат от разрешение „A“ за пускане на пазара на съответния лекарствен продукт, попада в обхвата на закрилата на различен патент, който е собственост на регистриран притежател, различен от заявителя на СДЗ?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130)

      (2)  Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти, ОВ L 152, стр. 1.

      (3)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).

      (4)  Директива 65/65/ЕИО на Съвета от 26 януари 1965 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби, свързани с патентованите лекарствени продукти, ОВ 22, стр. 369.


title: Дело T-183/13: Решение на Общия съд от 5 май 2015 г. — Skype/СХВП — Sky и Sky IP International (SKYPE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „skype“ — По-ранна словна марка на Общността „SKY“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/27

         Решение на Общия съд от 5 май 2015 г. — Skype/СХВП — Sky и Sky IP International (SKYPE)
   (Дело T-183/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „skype“ - По-ранна словна марка на Общността „SKY“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 205/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Skype Ultd (Дъблин, Ирландия) (представители: първоначално I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, avocat, и J. Mellor, QC, последствие A. Carboni и M. Browne, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Bullock и N. Bambara)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпили в производството пред Общия съд: Sky plc, предишно British Sky Broadcasting Group plc (Айзелуорт, Обединено кралство); и Sky IP International Ltd (Айзелуорт) (представители: R. Guthrie, D. Rose, V. Baxter, solicitors, и T. Moody-Stuart, barrister, впоследствие R. Guthrie, D. Rose, T. Moody-Stuart и J. Curry, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 януари 2013 г. (преписка R 2398/2010-4), постановено в производство по възражение между British Sky Broadcasting Group plc и Sky IP International Ltd, от една страна, и Skype Ultd, от друга страна.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Skype Ultd понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Sky plc и Sky IP International Ltd.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело F-108/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 юни 2016 г. — Verile/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема — Предложение за бонус за осигурителен стаж — Жалба — Отмяна — Обжалване — Изменение на квалификацията на искането за отмяна на предложението за бонус за осигурителен стаж — Тълкуване на искането за отмяна като искане за отмяна на решението за признаване на бонус за осигурителен стаж след прехвърлянето на пенсионни права — Отхвърляне на искането — Решение по жалбата със сила на пресъдено нещо — Липса на основание за произнасяне)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/52

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 юни 2016 г. — Verile/Комисия
   (Дело F-108/12) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема - Предложение за бонус за осигурителен стаж - Жалба - Отмяна - Обжалване - Изменение на квалификацията на искането за отмяна на предложението за бонус за осигурителен стаж - Тълкуване на искането за отмяна като искане за отмяна на решението за признаване на бонус за осигурителен стаж след прехвърлянето на пенсионни права - Отхвърляне на искането - Решение по жалбата със сила на пресъдено нещо - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 260/64)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marco Verile (Кадредзате, Италия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats, впоследствие S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats, накрая J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и G. Gattinara, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara, и накрая G. Gattinara и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяната на решението за прехвърляне на пенсионни права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по дело F-108/12, Verile/Комисия.

               2)

               Г-н Marco Verile и Европейската комисия понасят съответно направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 379, 8.12.2012 г., стр. 34.


title: Дело F-65/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Wandschneider/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценка — Доклад за развитие на кариерата — Процедура за оценяване за 2003 година — Жалба за отмяна — Мотивиране — Явна грешка в преценката)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/52

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Wandschneider/Комисия
   (Дело F-65/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценка - Доклад за развитие на кариерата - Процедура за оценяване за 2003 година - Жалба за отмяна - Мотивиране - Явна грешка в преценката)
   (2008/C 22/97)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Paolo Sequeira Wandschneider (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално G. Vandersanden и C. Ronzi, avocats, впоследствие G. Vandersanden, C. Ronzi и L. Levi, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и H. Tserepa-Lacombe)
   Предмет на делото
   От една страна, отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя в процедурата за оценяване за 2003 година и, от друга страна, искане за обезщетение
   Диспозитив на решението

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 229 от 17.9.2005 г., стр. 32 (дело, което първоначално е регистрирано в Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-282/05 и е прехвърлено в Съда на публичната служба на Европейския съюз с Определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело T-259/05: Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Испания/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Изключване от финансиране от страна на Общността на разходи — Памуково влакно — Хмел — Банани — Доклад на ОЛАФ — Доклад на Сметната палата — Двустранно заседание, посочено в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1663/95 — Съществено процесуално нарушение — Злоупотреба — Наличие на финансова вреда за ФЕОГА)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/16

         Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-259/05) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Изключване от финансиране от страна на Общността на разходи - Памуково влакно - Хмел - Банани - Доклад на ОЛАФ - Доклад на Сметната палата - Двустранно заседание, посочено в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1663/95 - Съществено процесуално нарушение - Злоупотреба - Наличие на финансова вреда за ФЕОГА)
   2009/C 193/21
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn, L. Parpala и F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение 2005/354/ЕО на Комисията от 29 април 2005 г. за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 112, стр. 14)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля Решение 2005/354/ЕО на Комисията от 29 април 2005 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ в частта, в която то изключва от финансиране от страна на Общността разходи, направени от Кралство Испания, на основание отпуснатите помощи за производството на памуково влакно за стопанските години 1996/1997г. — 1999/2000 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 217, 3.09.2005 г.


title: Дело C-199/06: Решение на Съда (голям състав) от 12 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition (Държавни помощи — Член 88, параграф 3 ЕО — Национални юрисдикции — Възстановяване на неправомерно приведени в действие помощи — Помощи, обявени за съвместими с общия пазар)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/3

         Решение на Съда (голям състав) от 12 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition
   (Дело C-199/06) (1)

   (Държавни помощи - Член 88, параграф 3 ЕО - Национални юрисдикции - Възстановяване на неправомерно приведени в действие помощи - Помощи, обявени за съвместими с общия пазар)
   (2008/C 79/04)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Ищци: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

      Ответник: Société internationale de diffusion et d'édition
   Предмет
   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Франция) — Тълкуване на член 88 от Договора за ЕО — Възможност за държава-членка да не пристъпи към възстановяване на неправомерно изплатена помощ, която Европейската комисия, сезирана от трето лице, е обявила за съвместима с общия пазар
   Диспозитив

               1)

               Член 88, параграф 3, последно изречение ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че националният съд не е длъжен да разпореди възстановяването на помощ, приведена в действие в нарушение на тази разпоредба, когато Комисията е взела окончателно решение, установяващо съвместимостта на тази помощ с общия пазар по смисъла на член 87 ЕО. Въз основа на общностното право той е длъжен да разпореди на получателя на помощта плащането на лихвите за периода на неправомерност. В рамките на своето национално право той може, ако прецени че е необходимо, да разпореди освен това и възстановяването на неправомерната помощ, без това да засяга правото на държавата-членка да я приведе отново в действие в един следващ момент. На него може също да му се наложи да уважи искания за обезщетения за вредите, причинени поради неправомерния характер на помощта.

               2)

               В процесуално положение като това по главното производство задължението, произтичащо от член 88, параграф 3, последно изречение ЕО, да се отстранят последиците от неправомерността на една помощ се отнася също, с оглед изчисляването на сумите, които трябва да бъдат изплатени от получателя, освен при изключителни обстоятелства, и до периода, изтекъл между датата на решението на Комисията на Европейските общности, с което се установява съвместимостта на тази помощ с общия пазар, и датата на отмяната на това решение от общностния съд.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело C-482/11 P: Жалба, подадена на 21 септември 2011 г. от Affi Pascal N'Guessan срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-352/11, N'Guessan/Съвет

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/6

         Жалба, подадена на 21 септември 2011 г. от Affi Pascal N'Guessan срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-352/11, N'Guessan/Съвет
   (Дело C-482/11 P)
   2012/C 6/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Affi Pascal N'Guessan (представители: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas и M. Ceccaldi, avocats)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви, че жалбата на г-н Affi Pascal N'Guessan е допустима,

               —

               да се отмени Определение по дело T-352/11 от 13 юли 2011 г., с което се установява, че жалбата е недопустима,

               —

               да се върне делото за разглеждане от Общия съд, за да може жалбоподателят да защити правата си,

               —

               да се осъди Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски на основание членове 69 и 73 от Процедурния правилник на Съда.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага следните правни основания в подкрепа на жалбата си:

               —

               Настъпване на непреодолима сила поради военни действия, прекъсващи давността. Настъпилите за жалбоподателя събития от месец ноември 2010 г. в Кот д'Ивоар, представлявали случай на непреодолима сила по смисъла на член 45 от Статута на Съда на Европейския съюз поради военното положение, което водело до прекъсване на давностните срокове на актовете, приети по отношение на него от Съвета.

               —

               Настоящият случай на непреодолима сила поради война бил пречка за жалбоподателя да упражни свободно своето право да подаде жалба срещу актове, които явно нарушават основни права.

               —

               Основните права и свободи стояли над принципа на правна сигурност. Като изтъквал принципа на правна сигурност, за да обяви искането на жалбоподателя за недопустимо, Общият съд засягал основното право на достъп до съд и правото на защита. По този начин жалбоподателят бил лишен от правото да бъде изслушан от компетентна юрисдикция.

               —

               Непротивопоставимост на срока поради отдалеченост и на срока за обжалване в случай на война. Срокът за отдалеченост и срокът за обжалване не можели да се изтъкват срещу адресат, пребиваващ в държава, в която се води война. Подобни срокове били приложими единствено в мирно време и на европейския континент. Жалбоподателят обаче се намира на друг континент и поради тази причина стриктното прилагане на член 102 от Процедурния правилник на Общия съд в настоящия случай безспорно е нарушение на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи и на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               —

               По-високият ранг на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Член 102 от Процедурния правилник на Общия съд обезсилвал задължението за уведомяване, предвидено от Договора за функционирането на Европейския съюз, което гласи, че срокът за обжалване тече, считано от публикуването на акта, от неговото съобщаване или от деня, в който заинтересованото лице е узнало за него. Всъщност член 102 от Процедурния правилник пренебрегвал задължението за уведомяване и не вземал предвид деня, в който жалбоподателят действително е узнал за акта, като така стеснявал буквата и духа на член 263 ДФЕС. По този начин член 102 поставял под въпрос правата, предвидени и защитени от Договора, който има по-висша правна сила и е задължителен за институциите на Европейския съюз. Следователно тъй като обжалваните актове не са били съобщени на жалбоподателя, в нарушение на член 263, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз, срокът за обжалване може да започне да тече едва считано от момента, в който той е узнал за приетите спрямо него актове.

               —

               Сериозно засягане на основните права и свободи. Прогласеният от Общия съд принцип на правна сигурност сериозно поставял под въпрос правната сигурност в цялост, тъй като на правните субекти, пребиваващи извън Европейския съюз и то в страна, в която се води война, се налагат санкции, срещу които те не могат надлежно да упражнят своето право на обжалване, тъй като не са узнали за санкцията.

               —

               При условията на евентуалност жалбоподателят иска отмяна на актовете, приети от Съвета спрямо него, поради тежестта на нарушението на основните права и свободи. Като се има предвид, че обжалваните актове нарушавали основни свободи, защитени от различни международни договори, Съдът трябвало да ги отмени, тъй като тяхната незаконосъобразност нарушавала установения европейски правов ред, както и поради съображението, че срок за обжалване не можел да бъде противопоставен на толкова сериозно нарушение на защитените основни права и свободи.


title: Дело T-327/11: Жалба, подадена на 20 юни 2011 г. — Vinci Energies Schweiz/СХВП — Estavis (изображение на Бранденбургската порта в жълт цвят)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/50

         Жалба, подадена на 20 юни 2011 г. — Vinci Energies Schweiz/СХВП — Estavis (изображение на Бранденбургската порта в жълт цвят)
   (Дело T-327/11)
   2011/C 269/112
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vinci Energies Schweiz AG (Цюрих, Швейцария) (представител: M. Graf, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Estavis AG (Берлин, Германия)

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 31 март 2001 г. по преписка R 231/2010-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Estavis AG

      Марка на Общността, предмет на спора: изображение на Бранденбургската порта с претенции за цвят медно жълто за стоки и услуги от класове 6, 7, 9, 11, 35, 36, 37, 38, 40, 41 и 42 — Заявка № 6 585 871

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „ETAVIS“ за стоки и услуги от класове 6, 7, 9, 11, 35, 37, 38, 40, 41, 42 и 45

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като е налице вероятност от объркване между конфликтните марки поради най-малко обичайния отличителен характер на марката, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението, и поради идентичността или голямото сходство между конфликтните знаци.


title: Дело F-64/08: Жалба, подадена на 29 юли 2008 г. — Nijs/Сметна палата

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/25

         Жалба, подадена на 29 юли 2008 г. — Nijs/Сметна палата
   (Дело F-64/08)
   (2008/C 247/52)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представители: F. Rollinger и A. Hertzog, avocats)

      Ответник: Европейска сметна палата
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението на Сметната палата, с което се назначава оценител и контролиращ оценител на жалбоподателя и искане за поправяне на претърпяната вреда вследствие на приемането на това решение.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на генералния секретар на Сметната палата да назначи директора на дирекция „Писмени преводи“ като оценител на жалбоподателя, а самият той да бъде негов контролиращ оценител;

               —

               да се осъди Сметната палата да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди в размер на 25 000 EUR;

               —

               да се осъди Европейската сметна палата да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-195/14: Решение на Съда (девети състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG (Преюдициално запитване — Директива 2000/13/ЕО — Етикетиране и представяне на храните — Член 2, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 1, точка 2 — Етикетиране, което може да заблуди купувача относно състава на храните — Списък на съставките — Използване на текста „малиново-ванилово приключение“ и изображения на малини и цветове от ванилия върху опаковката на плодов чай, който не съдържа тези съставки)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/16

         Решение на Съда (девети състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG
   (Дело C-195/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2000/13/ЕО - Етикетиране и представяне на храните - Член 2, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 1, точка 2 - Етикетиране, което може да заблуди купувача относно състава на храните - Списък на съставките - Използване на текста „малиново-ванилово приключение“ и изображения на малини и цветове от ванилия върху опаковката на плодов чай, който не съдържа тези съставки))
   (2015/C 236/22)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Ответник: Teekanne GmbH & Co. KG

      Диспозитив

   Член 2, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 1, точка 2 от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните, изменена с Регламент (ЕО) № 596/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат етикетиране на храна и използване на методи, които могат да внушат чрез външния вид, описанието или картинното изображение на определена съставка, че тази съставка се съдържа в храната, докато в действителност тя липсва и липсата ѝ се установява единствено от списъка на съставките върху опаковката на посочената храна.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.


title: Дело C-237/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Люксембург) на 12 май 2010 г. — Miguel Remy/Landsbanki Luxembourg SA в ликвидация

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/23

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Люксембург) на 12 май 2010 г. — Miguel Remy/Landsbanki Luxembourg SA в ликвидация
   (Дело C-237/10)
   ()
   2010/C 209/30
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Ищец: Miguel Remy

      Ответник: Landsbanki Luxembourg SA в ликвидация

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 1, 2 и 3 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (1) да се тълкуват в смисъл, че се прилагат при прекратяване на дейността вследствие на обявяване в несъстоятелност на работодателя или постановяване на съдебно решение за прекратяване и ликвидация на работодателя — кредитно дружество, поради неплатежоспособност на основание член 61.(1), букви а) и б) от изменения Закон за финансовия сектор от 5 април 1993 г., като за тези случаи на прекратяване на дейността националният закон предвижда прекратяване с незабавно действие на трудовия договор?

               2.

               При утвърдителен отговор на този въпрос, трябва ли членове 1, 2 и 3 от Директива 98/59/ЕО да се тълкуват в смисъл, че синдикът или ликвидаторът е приравнен на работодател, който е съставил план за колективни уволнения и е в състояние да осъществи за тази цел посочените в членове 2 и 3 от директивата действия и да извърши уволненията (дело C-323/08, точки 39, 40 и 41) (2)?

      (1)  ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95.

      (2)  Решение от 10 декември 2009 г. по дело Rodríguez Mayor и др., все още непубликувано в Сборника.


title: Дело C-36/14: Иск, предявен на 24 януари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/18

         Иск, предявен на 24 януари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-36/14)
   2014/C 85/33
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и M. Patakia)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Република Полша прилага непропорционална мярка, която е и несъвместима с член 3, параграф 2 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (1), и така не изпълнява задълженията си по член 3, параграф 1 във връзка с член 3, параграф 2 от тази директива, доколкото прилага неограничена във времето държавна мярка под формата на задължение за енергийните предприятия да прилагат одобрени от председателя на Службата за енергийно регулиране цени за доставка на природен газ, при което националното право не задължава националните административни органи редовно да преразглеждат необходимостта и начина за прилагането на тази мярка в газовия сектор с оглед на степента на развитие на сектора (i) и тя се прилага към неограничен кръг бенефициери без разлика между клиентите и без разлика според положението на лицата в рамките на отделните групи (ii),

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и доводи

   Задължението да се поиска одобрение от председателя на Службата за енергийно регулиране за цените за доставка на природен газ, което е скрепено с имуществени санкции и е наложено с член 47 от Закона за енергетиката на всички енергийни предприятия във връзка с доставките до клиенти, които са небитови потребители, съставлява държавна мярка под формата на т.нар. регулирани цени, която е в противоречие с изискванията на принципа за пропорционалност и във връзка това представлява нарушение на член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2009/73/EG.
   Спорната държавна мярка в частност не отговаря на критериите, установени от Съда в Решение по дело Federutility и др. (C-265/08), тъй като приложимото национално право (Законът за енергетиката от 10 април 1997 г.) предвижда задължение за прилагане на регулирани цени по начин, който надхвърля необходимото за гарантирането на общия икономически интерес (защита от прекомерни цени на газа). По-конкретно, задължението да се поиска одобрение за цените за доставка на природен газ не е ограничено във времето и изобщо не зависи от преценката дали преобладаващите условия на газовия пазар оправдават налагането на подобна мярка. Освен това мярката се прилага еднакво спрямо всички енергийни предприятия, които не са изрично освободени с решение на председателя на Службата за енергийно регулиране, без да се вземат предвид позициите им на газовия пазар и без разлика според категорията клиенти по доставките: крайните промишлени клиенти, клиентите на едро и битовите клиенти се третират по един и същ начин.

      (1)  ОВ L 211, стр. 94.


title: Дело C-127/10: Иск, предявен на 10 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/36

         Иск, предявен на 10 март 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-127/10)
   2010/C 113/56
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Karanasou-Apostolopoulou и G. Zavvos)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е въвела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО (1), и при всички положения, като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/42/ЕО във вътрешното право е изтекъл на 29 юни 2008 г.

      (1)  ОВ L 157, 9.6.2006 г., стp. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 120.


title: Дело C-558/11: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 7 ноември 2011 г. — SIA „Kurcums Metal“ /Valsts ieņēmumu dienests

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/8

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 7 ноември 2011 г. — SIA „Kurcums Metal“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Дело C-558/11)
   2012/C 13/16
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SIA „Kurcums Metal“

      Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

      Преюдициални въпроси

               1.

               Включени ли са въжетата, състоящи се от полипропилен и от стоманена нишка — като разглежданите в настоящото дело въжета, — в подпозиция 5607 49 11 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (1) от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?

               2.

               Необходимо ли е с оглед класирането на въжета като разглежданите в настоящото дело да се прилага правило 3, буква б) от Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура, съдържаща се в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?

               3.

               Ако комбинираните въжета, които се състоят от полипропилен и стоманена нишка и чийто максимален размер на напречното сечение надвишава 3 mm — като разглежданите в настоящото дело въжета, — са включени обаче в подпозиция 7312 90 98 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, попадат ли посочените въжета и в приложното поле на член 1 от Регламент (ЕО) № 1601/2001 на Съвета (2) от 2 август 2001 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното антидъмпингово мито, наложено върху вноса върху определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Чешката република, Русия, Тайланд и Турция?

               4.

               Включени ли са извитите скоби със заоблени краища, съединени посредством щифт, в подпозиция 7317 00 90 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?

      (1)  ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.

      (2)  ОВ L 211, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 24, стр. 114.


title: Дело T-83/15: Определение на Общия съд от 16 юни 2016 г. — Swatch/EUIPO — L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/53

         Определение на Общия съд от 16 юни 2016 г. — Swatch/EUIPO — L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)
   (Дело T-83/15) (1)

   (2016/C 305/73)
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-69/12 P: Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. от Noscira, SA срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 28 ноември 2011 г. по дело T-307/11 — Noscira, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               15.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/3

         Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. от Noscira, SA срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 28 ноември 2011 г. по дело T-307/11 — Noscira, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-69/12 P)
   2012/C 389/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Noscira, SA (представител: A. Sirimarco, advocate)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   С определение от 21 септември 2012 г. Съдът (шести състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело T-5/09: Иск, предявен на 2 януари 2009 г.  — Lind/Комисия

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/45

         Иск, предявен на 2 януари 2009 г. — Lind/Комисия
   (Дело T-5/09)
   (2009/C 69/99)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищца: Brigit Lind (Greve, Дания) (представител: I. Anderson, advocate)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищцата

               —

               Да се осъди Комисията да заплати на ищцата сума от 50 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива, като обезщетение за понесените от нея страдания поради болките и страданията и смъртта на нейния брат в резултат от произволния и незаконосъобразния отказ на Комисията да осигури прилагането на разпоредбите на Директива 96/29 относно медицинско наблюдение на бившите работници, пострадали в радиационната авария в Туле,

               —

               да се осъди Комисията да заплати в полза на наследството на John Erling Nochen, управител на което е ищцата, сума от 250 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива, като обезщетение за болките и страданията, включително съзнанието за обреченост, понесени в периода 2006 г. до смъртта му през 2008 г. в резултат от произволния и незаконосъобразния отказ на Комисията да осигури прилагането на разпоредбите на Директива 96/29 относно медицинско наблюдение на бившите работници, пострадали в радиационната авария в Туле, както и сума от 6 000 EUR за погребални разходи,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разумните съдебни разноски и разходите, направени от ищцата в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   В настоящото дело ищцата предявява иск на основание извъндоговорна отговорност за вреди, които тя твърди, че е претърпяла поради смъртта на своя брат в резултат от незаконосъобразния според нея отказ на Комисията да се съобрази с приетата на пленарно заседание на Европейския парламент (1) резолюция и да задължи Дания да приложи разпоредбите на Директива 96/29/ЕВРАТОМ на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (2) по отношение на работниците, сред които и братът на ищцата, пострадали при ядрения инцидент в Туле, Гренландия.

      (1)  Доклад на Европейския парламент от 20 април 2007 г. относно последствията за общественото здраве от катастрофата в Туле през 1968 г. (петиция 720/2002) [2006/2012(INI)].

      (2)  ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166.


title: Дело T-481/08: Жалба, подадена на 5 ноември 2008 г.  — Alisei/Комисия

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/40

         Жалба, подадена на 5 ноември 2008 г. — Alisei/Комисия
   (Дело T-481/08)
   (2009/C 6/79)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Alisei ONG (Рим, Италия) (представители: F. Sciaudone, avvocato, R. Sciaudone, avvocato, S. Gobbato, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Решение на Комисията от 19 август 2008 година (по преписка AIDCO/G2/ML V D (2008) — 8449);

               —

               да осъди Комисията да заплати обезщетение за претърпяната вреда;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят, неправителствена организация, работеща в областта на международното сътрудничество за развитието и на хуманитарната помощ, оспорва решението на Комисията, с което се потвърждава редовността на процедурата, открита през месец юни 2006 година с предмет счетоводна проверка на редица договори, сключени с жалбоподателя, и последващо спиране на плащанията. Комисията също така е предоставила на жалбподателя окончателния доклад на Ernst & Young, като го е информирала, че този доклад е надеждното техническо основание, позволяващо да се вземат налагащите се мерки, и по-конкретно започването на процедура по възстановяването на сума на обща стойност 4 750 121 евро.
   В подкрепа на тези искания жалбподателят изтъква:

               —

               нарушение на принципите на добрата администрация и на дължимата грижа в дейността на администрацията, доколкото жалбоподателят бил обект на административна процедура, чието естество и условия за изпълнение са били ясно определени, и след това открил, че характеристиките на тази процедура (като цел и условия на изпълнение) действително са били в голяма степен различни от това, което първоначално му е било съобщено. Ответникът решил по-конкретно първоначално да започне процедура по счетоводна проверка чрез извършване на одит, а след това приел заключенията, направени с друг способ на проверка — „процедура по взаимно съгласие“, за която жалбоподателят никога не е бил уведомен.

               —

               нарушение на разпоредбите в областта на погасителната давност, с това, че решението разпорежда без да прави разлика възстановяване на суми, които не следва да бъдат търсени поради погасяване правото на ответника да иска тяхното възстановяване.

         Жалбоподателят се позовава и на нарушение на своето право на защита, както и на принципа на пропорционалност.
   И накрая, той иска Комисията да бъде осъдена да заплати обезщетение за претърпяната вреда.


title: Дело T-48/08: Определение на Първоинстанционния съд от 27 юли 2009 г. — Fusco/СХВП — Fusco International (FUSCOLLECTION)

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/21

         Определение на Първоинстанционния съд от 27 юли 2009 г. — Fusco/СХВП — Fusco International (FUSCOLLECTION)
   (Дело T-48/08) (1)

   2009/C 233/42

      Език на производството: италиански

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело C-11/10: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 8 януари 2010 г. — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/13

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 8 януари 2010 г. — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV
   (Дело C-11/10)
   2010/C 80/23
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Ищец: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Marishipping and Transport BV

      Преюдициални въпроси

               1.

               Ограничено ли е освобождаването от мито за фармацевтичните вещества, посочени в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 (1) от 23 юли 1987 година, част първа, раздел II, секция В, буква i) във връзка със списъка от фармацевтични вещества, който се намира в част трета (приложения), секция II, приложение 3, до посочените (химически) вещества, които се намират в чист вид?

               2.

               В хипотезата, в която могат да бъдат добавени други вещества към посоченото химическо вещество, какви са ограниченията, които трябва да се приложат в това отношение?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3).


title: Дело T-542/13: Жалба, подадена на 2 октомври 2013 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/67

         Жалба, подадена на 2 октомври 2013 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-542/13)
   2013/C 344/123
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Нидерландия (представители: J. Langer и M. Bulterman)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени Решение C(2013) 4474 окончателен на Комисията от 18 юли 2013 г. за неприлагане на някои разпоредби от Указа на Кралство Нидерландия от 8 юни 2012 г. за условията и реда за либерализиране на международния пътнически железопътен транспорт,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва три правни основания.

               1.

               По първото основание се твърди, че Комисията неправилно е издала обжалваното решение на основание член 61 от Директива 2012/34/ЕС (1). Щом не била съгласна с избрания от нидерландския законодател начин за транспониране на Директивата, Комисията трябвало да приложи член 258 ДФЕС.

               2.

               По второто основание се твърди нарушение на правото на изслушване, принципа за защита на оправданите правни очаквания и принципа на лоялното сътрудничество, доколкото след приключването на „пилотния“ проект (2) Комисията обявила нидерландската правна уредба за неприложима на основание член 61 от Директива 2012/34/ЕС. Когато отговаряло на въпросите на Комисията в рамките на пилотния проект, Кралство Нидерландия можело логично да очаква, че Комисията би използвала дадената от него информация единствено при (евентуално) производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка.

               3.

               По третото основание се твърди непълнота на мотивите и неправилно тълкуване на Директива 2012/34/ЕС, доколкото Комисията приела, че критериите за определяне на „основната цел на услугата“ по смисъла на член 10, параграф 3 от Директивата не могат да бъдат задавани предварително и че надзорният орган е компетентен да изготвя критериите за преценка на „икономическото равновесие“ по смисъла на член 11, параграф 2 от Директивата.

      (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година за създаване на единно европейско железопътно пространство (ОВ L 343, стр. 32).

      (2)  Вж. Съобщение на Комисията „Европа на резултатите — прилагане на правото на Общността“ (СOM (2007) 502 окончателен).


title: Дело T-235/14: Жалба, подадена на 17 април 2014 г.  — ArcelorMittal Hamburg и др./Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/14

         Жалба, подадена на 17 април 2014 г. — ArcelorMittal Hamburg и др./Комисия
   (Дело T-235/14)
   2014/C 223/19
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Хамбург, Германия), Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Бремен, Германия), ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Дуисбург, Германия) и ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Дуисбург) (представители: H. Janssen и G. Engel, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в досъдебната процедура със страни Комисията и Федерална република Германия. Повече няма съмнения, които Комисията да е длъжна да установява в производството по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност

                           —

                           В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е прибягнала до производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент № 659/1999, вместо до производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент № 659/1999, за да провери предварителната оценка на EEG като помощ. В това отношение те по-специално посочват, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси. В сравнение с решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателите.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на състезателното начало

                           —

                           По-нататък жалбоподателите твърдят, че ответникът е приел обжалваното решение, без преди това да им даде възможност да изразят становище.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело C-408/10: Определение на председателя на Съда от 1 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/17

         Определение на председателя на Съда от 1 март 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-408/10) (1)

   2011/C 186/29
   Език на производството: естонски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-355/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Milano (Италия) на 26 юли 2012 г. — Nintendo Co., Ltd и др./PC Box Srl и 9Net Srl

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/23

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Milano (Италия) на 26 юли 2012 г. — Nintendo Co., Ltd и др./PC Box Srl и 9Net Srl
   (Дело C-355/12)
   2012/C 295/41
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Milano

      Страни в главното производство

      Ищци: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

      Ответници: PC Box Srl, 9Net Srl

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 6 от Директива 2001/29/ЕО (1), включително във връзка със съображение 48 от същата директива, да се тълкува в смисъл, че защитата на технологичните защитни мерки, прикрепени към произведения и други материали, защитени от авторското право, може да обхване и системи, произведени и продавани от едно и също предприятие, в чиито хардуер е инсталирано устройство за разпознаване на намиращ се върху отделени носители, съдържащи защитеното произведение (видеоигра, произведена от същото предприятие или от трети лица, носители на правата върху защитените произведения), разпознавателен код, при липса на който посоченото произведение не може да бъде визуализирано или използвано в рамките на тази система, като по този начин въпросната апаратура съдържа система, затворена по отношение на оперативната съвместимост с други апарати и продукти, които не произхождат от произвелото въпросната система предприятие?

               2.

               Трябва ли член 6 от Директива 2001/29/ЕО, включително във връзка със съображение 48 от същата директива, да се тълкува в смисъл, че при преценката дали предназначението за заобикаляне на технологичните защитни мерки на определен продукт или съставна част е преобладаващо с оглед на другите му търговско значими цели или предназначения, националният съд трябва да използва критерии за оценка, съсредоточени върху конкретното предназначение, определено от носителя на правата върху продукта, съдържащ защитеното произведение, или трябва да прибегне до алтернативни или допълнителни количествени критерии с оглед на обхвата на сравняваните предназначения, или до качествени критерии, свързани с естеството и значението на самите предназначения?

      (1)  ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.


title: Дело T-263/07: Иск, предявен на 17 юли 2007 г. — Eesti/Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/12

         Иск, предявен на 17 юли 2007 г. — Eesti/Комисия
   (Дело T-263/07)
   (2007/C 223/17)
   Език на производството: естонски
   Страни

      Ищец: Eesti Vabariik [представител: Lembit Uibo]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца
   Ищецът иска да се отмени Решение на Комисията на Европейските общности от 4 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, който Естония е представила в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1).
   Правни основания и основни доводи
   Решението на Комисията от 4 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, който Естония е представила в съответствие с Дирекитива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, следва да се отмени поради следните причини:

               —

               нарушение на член 9, параграф 1 и 3, както и на член 11, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО и на свързаното с това превишаване на права;

               —

               явна грешка в преценката, тъй като Комисията не е взела предвид достъпната й достоверна информация, а се е позовала на неверни предпоставки, които се отразяват непряко и съществено върху резултата на спорното решение и върху определянето на общото количество на емисионните квоти;

               —

               нарушение на член 175, втори параграф, буква в) ЕО, тъй като Комисията съгласно Договора за създаване на ЕО няма право да приема мерки, които съществено влияят върху избора на държава-членка между различни енергоизточници и общата й структура на енергоснабдяване;

               —

               нарушение на принципа на добрата администрация, тъй като при постановяване на Решението Комисията не е взела предвид всички съществени обстоятелства в конкретния случай и не е проверила дали при постановяване на Решението й са спазени всички необходими условия;

               —

               нарушение на задължението за мотивиране.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (ОВ L 275, стр. 32).


title: Дело T-760/15: Жалба, подадена на 23 декември 2015 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/50

         Жалба, подадена на 23 декември 2015 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-760/15)
   (2016/C 059/58)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, B. Koopman и M. de Ree)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. по преписка C(2015) 7143 окончателен относно държавна помощ SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), предоставена от Нидерландия на Starbucks,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията застъпила виждането, че „Advanced Pricing Agreement“ (APA) имало селективен характер.

                           —

                           На първо място Комисията не била изтъкнала специално и в достатъчна степен, че критерият за селективност е изпълнен.

                           —

                           На второ място Комисията неправилно използвала като референтна рамка общата нидерландска система за корпоративно облагане. Правилната референтна рамка за APA били член 8b, параграф 1 от Закона за корпоративното подоходно облагане (Wet op de Vennootschapsbelasting) и Наредбата за трансферното ценообразуване (Verrekenprijsbesluit). В APA тази референтна рамка просто намирала приложение.

               2.

               Неправилно прилагане на член 107, параграф 2 ДФЕС, тъй като Комисията проверявала дали е налице предимство в съответствие с предвиден в правото на Съюза принцип на сделката между несвързани лица. Такъв принцип обаче не съществувал и освен това той не бил част от проверката за наличието на държавна помощ.

               3.

               Неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията приемала, че въз основа на избора на „Transactional Net Margin Method“ като метод за трансферни цени, APA давало предимство на Starbucks Manufacturing EMEA BV.
               Комисията неправилно приемала, че договореният в APA метод не представлявал достоверна отправна точка за получаване на пазарни резултати. Тя не можела и да докаже, че платеното на Alki възраграждение и надбавката към общата стойност на зелените зърна кафе нямали никаква реална стойност.

               4.

               Неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията установявала, че чрез начина на прилагане на „Transactional Net Margin Method“ APA предоставяло предимство на на Starbucks Manufacturing EMEA BV.
               Комисията неправилно изхождала от обстоятелството, че договореният в APA „Transactional Net Margin Method“ бил приложен неправилно и водел до предимство за Starbucks Manufacturing EMEA BV. Комисията не доказвала, че по-доброто прилагане от нейна гледна точка на „Transactional Net Margin Method“ би довело до по-голяма облагаема печалба и до липсата на предимство.

               5.

               Нарушение на задължението за полагане на дължимата грижа, тъй като Комисията не е преценила и включила в решението всички релевантни данни, и се основала на анонимни данни, които обаче никога не били предоставени нидерландското правителство.


title: Дело T-30/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 12 май 2010 г. — Reagens/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Решение на Комисията, с което се налага глоба — Банкова гаранция — Молба за спиране на изпълнението — Финансова вреда — Липса на изключителни обстоятелства — Липса на неотложност)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/39

         Определение на председателя на Общия съд от 12 май 2010 г. — Reagens/Комисия
   (Дело T-30/10 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
   2010/C 179/69
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Италия) (представители: B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, D. Gullo и E. De Giorgi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Bourke и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 11 ноември 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.589 — Термостабилизатори)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за обезпечително производство.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-363/14: Решение на Общия съд от 21 септември 2016 г. — Secolux/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи относно процедура за възлагане на обществена поръчка за услуги — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение относно защитата на личния живот и на личната неприкосновеност — Изключение относно защитата на търговските интереси — Изключение относно защитата на процеса на вземане на решение — Частичен достъп — По-висш обществен интерес — Задължение за мотивиране)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/10

         Решение на Общия съд от 21 септември 2016 г. — Secolux/Комисия
   (Дело T-363/14) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи относно процедура за възлагане на обществена поръчка за услуги - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение относно защитата на личния живот и на личната неприкосновеност - Изключение относно защитата на търговските интереси - Изключение относно защитата на процеса на вземане на решение - Частичен достъп - По-висш обществен интерес - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 410/12)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction) (Капелен Люксембург) (представители: N. Prüm-Carré и E. Billot, адвокати)
   Ответник: Европейска комисия (представители: A. Buchet и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решенията на Комисията от 1 и 14 април 2014 г., с които се отказва да се предостави на жалбоподателя пълен достъп до някои документи във връзка с обществена поръчка, която има референтен номер 02/2013/OIL и се отнася до контрола за сигурност, който трябва да се извърши в различни сгради, намиращи се в Люксембург (ОВ 2013/S 156-271471).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-60/09: Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. — Herhof/СХВП — Stabilator (stabilator)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/20

         Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. — Herhof/СХВП — Stabilator (stabilator)
   (Дело T-60/09)
   2009/C 102/32
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (Solms, Германия) (представители: A. Zinnecker и T. Bösling, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Stabilator sp. z o.o. (Gdynia, Полша)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 16 декември 2008 г. по съединени производства № R 483/2008-4 и № R 705/2008-4.

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Stabilator sp. z o.o.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „stabilator“ за стоки и услуги от класове 19, 37 и 42, заявка № 4 068 961

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „STABILAT“ за стоки от класове 1, 7, 11, 20, 37, 40 и 42

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението и частично отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: частично отменя обжалваното решение и отхвърля възражението

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като съществува вероятност от объркване на конфликтните марки, или поне риск от свързване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-224/04: Решение на Първоинстанционния съд от 13 ноември 2008 г.  — Италия/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността — Помощи за преработка на домати и производство на маслиново масло)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/19

         Решение на Първоинстанционния съд от 13 ноември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-224/04) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Помощи за преработка на домати и производство на маслиново масло)
   (2009/C 6/38)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: M. Fiorilli, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L.Visaggio и C. Cattabriga)
   Предмет
   Искане за частична отмяна на Решение 2003/536/ЕО на Комисията от 22 юли 2003 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 184, стр. 42), доколкото то изключва някои разходи, направени от Италианската република през финансовите 1999-2002 г.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 304, 13.12.2003 г. (по-рано дело C-430/03).


title: Дело C-232/15 P: Жалба, подадена на 20 май 2015 г. от ultra air GmbH срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 9 март 2015 г. по дело T-377/13 — ultra air GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/6

         Жалба, подадена на 20 май 2015 г. от ultra air GmbH срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 9 март 2015 г. по дело T-377/13 — ultra air GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-232/15 P)
   (2015/C 262/09)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ultra air GmbH (представител: C. König, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 9 март 2015 г. по дело T-377/13, доколкото с него Общият съд не е отменил решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 май 2013 г. (преписка R 1100/2011-4),

               —

               да се осъди ответникът да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят посочва две основания.
   Първо основание: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (1)

               а)

               На първо място, член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 бил нарушен, тъй като в точки 18 и 19 от обжалваното решение твърдяното описателно значение на марката „ultra.air ultrafilter“ в смисъл на „въздух с изключително високо качество, произведен посредством ултрафилтър“, не се извеждало пряко и автоматично от марката. В точка 19 Общият съд установил, че сама по себе си фразата „ultra.air“ нямала някакво конкретно значение и не описвала нито качество, нито свойство. До заключението за вероятното описателно значение на марката Общият съд стигал само, ако се приеме, че в търговския оборот означението „ultra.air“ не се преценява, както е представено, а се допълва с описващи качеството думи като „чист“ или „фин“.

               б)

               На второ място, член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 бил нарушен по отношение на стоките „уреди и съоръжения за филтриране на течности“, тъй като приетото от Общия съд описателно и отклоняващо се значение на фразата „ultra.air ultrafilter“ в смисъл на „резултати от филтрирането от изключително високо качество, получени посредством утрафилтър“, изобщо не се извеждало пряко и автоматично от марката. Самият Общ съд стигал до посоченото отклоняващо се значение едва след множество етапи на мисловна дейност: Първо, съответните потребители трябвало да изтълкуват фразата „ultra.air ultrafilter“ в смисъл на „въздух с изключително високо качество, произведен посредством ултрафилтър“. Второ, те трябвало да стигнат до заключението, че това вероятно значение не е описателно за подлежащите на действително разглеждане уреди и съоръжения за филтриране на течности, но е такова за уредите и съоръженията за филтриране на въздух. Трето, те трябвало да приложат конкретно установеното значение на „ultra.air ultrafilter“ спрямо „резултати от филтрирането от изключително високо качество, получени посредством утрафилтър“. Полученото в резултат на тази мисловна дейност значение съдържало множество думи, които не са налице в марката („резултати от филтрирането“, „високо качество“), като просто изпускало наличните думи („air“).

         Второ основание: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009
   Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 бил нарушен по същите причини, както член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-203/10: Определение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Stichting Woonpunt и др./Комисия (Държавни помощи — Социално жилищно настаняване — Схема за помощи, предоставени в полза на дружества за социално жилищно настаняване — Съществуващи помощи — Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/16

         Определение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Stichting Woonpunt и др./Комисия
   (Дело T-203/10) (1)

   ((Държавни помощи - Социално жилищно настаняване - Схема за помощи, предоставени в полза на дружества за социално жилищно настаняване - Съществуващи помощи - Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2015/C 221/22)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Woonpunt (Маастрихт, Нидерландия); Stichting Havensteder, по-рано Stichting Com.wonen (Ротердам, Нидерландия); Woningstichting Haag Wonen (Хага, Нидерландия); и Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Айндховен, Нидерландия) (представители: първоначално P. Glazener и E. Henny, впоследствие P. Glazener, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P.-J. Loewenthal и S. Noë)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Белгия (представители: първоначално T. Materne и J.-C. Halleux, впоследствие J.-C. Halleux)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Нидерландия) (представител: M. Meulenbelt, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи E 2/2005 и N 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно настаняване

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen и Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия.

               3)

               Кралство Белгия и Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело F-81/08: Жалба, подадена на 13 октомври 2008 г. — Ketselidou/Комисия

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/59

         Жалба, подадена на 13 октомври 2008 г. — Ketselidou/Комисия
   (Дело F-81/08)
   (2008/C 313/108)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Zoe Ketselidou (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството
   Отмяна на решението за отхвърляне на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението с дата от 10 януари 2008 г., с което ОН отхвърля поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, придобит от него в рамките на пенсионната схема на институциите на Европейските общности след трансфера на неговите пенсионни права от гръцките институции за социално осигуряване;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-394/06: Решение на Общия съд от 12 септември 2012 г. — Италия/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — Приключване на сметки — Разходи, изключени от финансиране — Нередности или небрежност от страна на административни или други органи на държавите членки — Член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 729/70 и член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1258/1999 — Прекомерно закъснение на Комисията при оценяването на информацията, която ѝ е предоставена съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 595/91 — Разумен срок)

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/6

         Решение на Общия съд от 12 септември 2012 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-394/06) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Приключване на сметки - Разходи, изключени от финансиране - Нередности или небрежност от страна на административни или други органи на държавите членки - Член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 729/70 и член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1258/1999 - Прекомерно закъснение на Комисията при оценяването на информацията, която ѝ е предоставена съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 595/91 - Разумен срок)
   2012/C 319/07
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия (представител: C. Cattabriga, подпомаган от M. Moretto, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2006/678/ЕО на Комисията от 3 октомври 2006 г. относно финансовите мерки във връзка с приключването на сметките по отношение на разходите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, в някои случаи на нередности от страна на операторите (ОВ L 278, стр. 24)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-522/06: Решение на Съда (пети състав) от 3 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Регламент (ЕО) № 2037/2000 — Вещества, които нарушават озоновия слой — Събиране, рециклиране, регенериране и унищожаване на тези вещества)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/12

         Решение на Съда (пети състав) от 3 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-522/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Регламент (ЕО) № 2037/2000 - Вещества, които нарушават озоновия слой - Събиране, рециклиране, регенериране и унищожаване на тези вещества)
   (2008/C 128/19)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Alcover San Pedro et B. Stromsky)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: A. Hubert)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно вещества, които нарушават озоновия слой (ОВ L 244, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 108) — Член 16, параграф 5 и член 17, параграф 1 — Неприемане на мерките за определяне на минималните изисквания за квалификация на служителите, натоварени със събиране, рециклиране, регенериране и унищожаване на контролираните вещества, посочени в член 2 от регламента и които се съдържат в хладилни, климатични и термопомпени инсталации, противопожарни системи и преносими пожарогасители — Неприемане на предпазните осъществими мерки с цел да се предотврати и сведе до минимум изтичането на контролирани вещества и липсата на контрол относно евентуалното наличие на течове.
   Диспозитив

               1)

               Кралство Белгия

                           —

                           като не е определило в съответствие с член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно вещества, които нарушават озоновия слой минималните изисквания за квалификация на някои членове от персонала, който извършва събиране, рециклиране, регенериране и унищожаване на контролираните вещества, и

                           —

                           като не е приело по отношение на Валонската област всички предпазни осъществими мерки с цел да се предотврати и сведе до минимум изтичането на контролирани вещества, както и като не извършва годишни проверки за наличието на течове в съответствие с член 17, параграф 1 от Регламент № 2037/2000,

                     не е изпълнило задълженията си по посочените разпоредби от този регламент.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-98/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 6 март 2008 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S/Skatteministeriet (Шеста директива ДДС — Член 19, параграф 2 — Изчисляване на подлежащата на приспадане част — Изключване на сумата от оборота, който може да се отнася за доставките на дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадълженото лице за целите на стопанската му дейност — Понятие за дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадължено лице за целите на стопанската му дейност — Превозни средства, придобити от лизингово дружество с цел отдаването им под наем и последващата им продажба след изтичането на срока на договор за лизинг)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 6 март 2008 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S/Skatteministeriet
   (Дело C-98/07) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 19, параграф 2 - Изчисляване на подлежащата на приспадане част - Изключване на сумата от оборота, който може да се отнася за доставките на дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадълженото лице за целите на стопанската му дейност - Понятие за „дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадължено лице за целите на стопанската му дейност“ - Превозни средства, придобити от лизингово дружество с цел отдаването им под наем и последващата им продажба след изтичането на срока на договор за лизинг)
   (2008/C 107/12)
   Език на производството: датски
   Препращаща юрисдикция
   Højesteret
   Страни в главното производство

      Ищци: Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S

      Ответник: Skatteministeriet
   Предмет
   Преюдициално запитване — Højesteret — Тълкуване на член 19 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (OВ L 145, стp. 1) — Изчисляване на подлежащата на приспадане част – Включване или изключване на сумите от оборота при продажба на коли от търговско дружество за лизинг на коли след изтичане на срока на договорите за лизинг
   Диспозитив
   Член 19, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „дълготрайни активи, ползвани от данъчнозадълженото лице за целите на стопанската му дейност“ не включва превозните средства, които дадено лизингово предприятие придобива с цел да ги отдава под наем и впоследствие да ги продаде след изтичане на срока на договорите за лизинг, както по делото в главното производство, при положение че продажбата на посочените превозни средства след края на тези договори е неразделна част от обичайните икономически дейности на предприятието.

      (1)  ОВ C 95 от 28.4.2007 г.


title: Дело T-181/13: Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г.  — Sharif University of Technology/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Допустимост — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/35

         Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — Sharif University of Technology/Съвет
   (Дело T-181/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Допустимост - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
   2014/C 282/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sharif University of Technology (Техеран, Иран) (представител: M. Happold, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)

      Предмет

   Жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и, от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Sharif University of Technology в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               2)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Sharif University of Technology в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010.

               3)

               Запазва действието на Решение 2012/829 и на Регламент за изпълнение № 1264/2012 по отношение на Sharif University of Technology за период от два месеца, считано от постановяването на настоящото решение.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Sharif University of Technology.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г.


title: Дело T-689/15: Решение на Общия съд от 2 февруари 2017 г. — Marcas Costa Brava/EUIPO — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Cremcaffé by Julius Meinl“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „café crem“ — Относително основание за отказ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/28

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2017 г. — Marcas Costa Brava/EUIPO — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Дело T-689/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Cremcaffé by Julius Meinl“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „café crem“ - Относително основание за отказ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 078/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marcas Costa Brava, SL (Силс, Испания) (представител(и): E. Manresa Medina и J. Manresa Medina, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Excellent Brands JMI Ltd (Баар, Швейцария) (представител: D. Majer, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 28 септември 2015 г. (преписка R 2491/2014-5) относно производство по възражение между Marcas Costa Brava и Excellent Brands JMI

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Marcas Costa Brava, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело T-371/06: Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Германия/Комисия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/24

         Иск, предявен на 4 декември 2006 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-371/06)
   (2007/C 42/43)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Федерална република Германия [представители: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, адвокат C. von Donat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение С (2006) 4193 на Комисията от 25 септември 2006 година окончателен за намаляване на предоставеното с Решение № С (97) 1120 на Комисията от 7 май 1997 година финансово участие на ЕФРР по цел 2 програма Нордрайн Вестфалия (ЕФРР № 97.02.13.005).

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С обжалваното решение Комисията е намалила участието на Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) по цел 2 програма Нордрайн Вестфалия.
   Като основание на иска ищецът посочва нарушение на член 24, параграф 2 от Регламент 4253/88 (1), тъй като предпоставките за намаляване не са били налице. Ищецът претендира в тази връзка по-специално, че отклонение от указателен финансов план не представлява съществено изменение на програмата.
   Дори в хипотезата на съществено изменение на програмата, ищецът претендира, че е налице предварително съгласие на Комисията, дадено чрез „Насоки за финансово приключване на оперативните мерки (1994-1999 г.) на структурните фондове“ (SEK (1999) 1316).
   Ако се приеме, че предпоставките за намаляване са били налице, ищецът възразява, че ответникът не се е възползвал от полагащото му се право на преценка по отношение на конкретната програма. Според ищеца с намаляването оперативната самостоятелност не би била нарушена само в случай, че след като се вземат предвид както изпълнението на програмата, така и постигането на целите, то се окаже обосновано. Тъй като ответникът не се е възползвал от правото си на преценка, според ищеца е налице и необоснованост.
   На последно място, обжалваното решение нарушава принципа на добра администрация, тъй като ищецът по такъв начин е принуден да предяви отново иск срещу решение, по което към момента на предявяване на иска има висящо съдебно производство.

      (1)  Регламент (ЕИО) 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година относно определяне на разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕИО) 2052/88, по отношение координацията на дейности на различните структурни фондове, от една страна, между тях и Европейската инвестиционна банка, и другите съществуващи финансови инструменти, от друга (OB L 374, 31.12.1988 г., стр. 1).