title: Съединени дела T-568/08 и Т-573/08: Решение на Общия съд от 1 юли 2010 г. — M6 и TF1/Комисия (Държавни помощи — Обществена услуга за излъчването на телевизионни програми — Планирана от Република Франция помощ за France Télévisions — Капиталова дотация от150 милиона евро — Решение да не се повдигат възражения — Услуга от общ икономически интерес — Критерий за пропорционалност — Липса на сериозни трудности)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/41

         Решение на Общия съд от 1 юли 2010 г. — M6 и TF1/Комисия
   (Съединени дела T-568/08 и Т-573/08) (1)

   (Държавни помощи - Обществена услуга за излъчването на телевизионни програми - Планирана от Република Франция помощ за France Télévisions - Капиталова дотация от150 милиона евро - Решение да не се повдигат възражения - Услуга от общ икономически интерес - Критерий за пропорционалност - Липса на сериозни трудности)
   2010/C 221/67
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Франция) (представители: O. Freget, N. Chahid-Nouraï, R. Lazerges и M. Potel, avocats); и Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: J.-P. Hordies и C. Smits, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и B. Martenczuk)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Canal + (Issy-les-Moulineaux, Франция) (представител: E. Guillaume, avocat)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и A.-L. Vendrolini, впоследствие G. de Bergues и L. Butel) и France Télévisions (Париж, Франция) (представители: J.-P. Gunther, D. Tayar, A. Giraud и S. Snoeck, avocats)

      Предмет

   Искания за отмяна на Решение C(2008) 3506 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. относно проекта за отпускане от Република Франция на капиталова дотация в размер на 150 милиона евро за France Télévisions SA и искания Комисията да бъде задължена да открие официална процедура по разследване

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Métropole télévision (M6) понася собствените си съдебни разноски по дело T-568/08, както и тези, направени от Европейската комисия и от France Télévisions по това дело.

               3.

               Télévision française 1 SA (TF1) понася собствените си съдебни разноски по дело T-573/08 както и направените по това дело от Комисията и от France Télévisions съдебни разноски.

               4.

               Френската република и Canal + понасят всеки собствените си съдебни разноски по дела T-568/08 и T-573/08.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело C-254/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 24 май 2012 г. — WIND Telecomunicazioni SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 24 май 2012 г. — WIND Telecomunicazioni SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Дело C-254/12)
   2012/C 217/25
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: WIND Telecomunicazioni SpA

      Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Преюдициални въпроси

   Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2002/20/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон № 266/2005, имайки предвид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?

      (1)  Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, глава 13, том 35, стр. 183).


title: Дело T-499/09: Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Evonik Industries/СХВП (Правоъгълник в пурпурен цвят със заоблена дясна страна) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща правоъгълник в пурпурен цвят със заоблена дясна страна — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/48

         Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Evonik Industries/СХВП (Правоъгълник в пурпурен цвят със заоблена дясна страна)
   (Дело T-499/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща правоъгълник в пурпурен цвят със заоблена дясна страна - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 269/105
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Evonik Industries AG (Есен, Германия) (представител: J. Albrecht, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Stürmann, впоследствие S. Stürmann и G. Schneider, впоследствие S. Stürmann и R. Manea)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 2 октомври 2009 г. (преписка R 491/2009-4) относно заявка за регистрация на правоъгълник в пурпурен цвят със заоблена дясна страна като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evonik Industries AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело C-45/13: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 28 януари 2013 г. — Andreas Kainz/Pantherwerke AG

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/2

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 28 януари 2013 г. — Andreas Kainz/Pantherwerke AG
   (Дело C-45/13)
   2013/C 147/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Andreas Kainz

      Ответник: Pantherwerke AG

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли изразът „мястото, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие“, съдържащ се в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (Регламент № 44/2001) (1) във връзка с отговорността на производителя за вреди да се тълкува в смисъл,

                           1.1.

                           че мястото на настъпване на събитието, причинило вредата („мястото на настъпване на вредоносното събитие“) е мястото на седалището на производителя на стоката;

                           1.2.

                           че мястото на настъпване на събитието, причинило вредата („мястото на настъпване на вредоносното събитие“) е мястото на пускането на стоката на пазара;

                           1.3.

                           че мястото на настъпване на събитието, причинило вредата („мястото на настъпване на вредоносното събитие“) е мястото на придобиване на стоката от ползувателя?

               2.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1.2.

                           2.1.

                           Счита ли се стоката за пусната на пазара, когато тя вече е напуснала производствения цикъл при производителя и е навлязла в процес на предлагане на пазара, в който се предлага на обществеността в използвано или готово за употреба състояние;

                           2.2.

                           Счита ли се стоката за пусната на пазара, когато тя е предназначена за разпространение до крайни потребители?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74)


title: Дело C-559/12 P: Жалба, подадена на 5 декември 2012 г. от Френската република срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 20 септември 2012 г. по дело T-154/10, Франция/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/13

         Жалба, подадена на 5 декември 2012 г. от Френската република срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 20 септември 2012 г. по дело T-154/10, Франция/Комисия
   (Дело C-559/12 P)
   2013/C 32/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: G. de Bergues, J. Gstalter, D. Colas)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени изцяло Решение на Общия съд на Европейския съюз от 20 септември 2012 г. по дело T-154/10, Франция/Комисия;

               —

               да постанови окончателно решение по спора като отмени Решение 2010/605/ЕС на Комисията от 26 януари 2010 година относно държавна помощ C 56/07 (ex E 15/05), отпусната от Франция в полза на La Poste (1) или да върне делото на Общия съд;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си френското правителство излага четири основания.
   С първото си основание френското правителство твърди, от една страна, че в обжалваното решение Общият съд явно тълкува неправилно смисъла на наведените от това правителство основания, когато приема, че всички наведени основания се отнасят по същество до определяне на наличието на предимство, но не и на наличието на прехвърляне на държавни ресурси. От друга страна и поради това Общият съд нарушил член 44, параграф 1, буква в), както и член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд, когато е обявил за недопустим довода на френското правителство, изведен от неизпълнение на условието, свързано с наличието на прехвърляне на държавни ресурси.
   С второто основание френското правителство твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията е установила надлежно наличието на държавна гаранция, предоставена на La Poste. При условията на евентуалност това правителство поддържа, че Общият съд е изопачил наведените пред него доказателства като е приел, че изтъкнатите от Комисията доказателства установяват наличието на държавна гаранция.
   В третото си основание френското правителство поддържа, че Общият съд тълкувал неправилно френското право, не изпълнил задължението си за мотивиране, а при условията на евентуалност, че е допуснал грешка в правната квалификация на фактите, когато е отхвърлил второто изтъкнато от това правителство основание, изведено от фактически и правни грешки що се отнася до наличието на неограничена държавна гаранция в полза на La Poste. Това основание се състои от четири части.
   Първо, според френското правителство Общият съд тълкувал неправилно френското право, когато приел, че Комисията правилно е установила, че френското право не изключва възможността държавата да предостави мълчалива гаранция на публичните промишлени и търговски предприятия (наричано по-нататък „ППТП“).
   Второ, френското правителство счита, че Общият съд е тълкувал неправилно френското право, когато е одобрил изводите на Комисията, що се отнася до последиците, произтичащи от прилагането на Закон № 80-539 от 16 юли 1980 г. относно постановените принудителни административни парични мерки и изпълнението на съдебните решения от публичноправните юридически лица.
   Трето, според френското правителство Общият съд тълкувал неправилно френското право и не изпълнил своето задължение за мотивиране, като е отхвърлил частта от изтъкнатото от това правителство основание, изведена от допусната от Комисията грешка, тъй като приравнила условията за ангажиране на отговорността на държавата на механизъм за гаранция.
   Четвърто, френското правителство счита, че Общият съд тълкувал неправилно френското право, когато отхвърлил частта от основанието на това правителство, изведена от допусната от Комисията грешка относно последиците от евентуално прехвърляне на задълженията на прекратено EPIC.
   В своето четвърто и последно основание френското правителство поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, когато приел, че Комисията е установила надлежно наличието на предимство, което произтичало от твърдяна държавна гаранция, предоставена на La Poste. При условията на евентуалност френското правителство твърди, че Общият съд изопачил наведените пред него доказателства, като приел, че изтъкнатите от това правителство обстоятелства не обезсилват извода на Комисията що се отнася до наличието на предимство.

      (1)  ОВ L 274, стр. 1.


title: Дело T-130/11: Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Gossio/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/15

         Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Gossio/Съвет
   (Дело T-130/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката)
   2013/C 164/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marcel Gossio (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представители: първоначално G. Collard, а впоследствие S. Zokou, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и G. Étienne)

      Встпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Bordes и M. Konstantinidis) и Република Кот д’Ивоар (представители: J.-P. Mignard, J.-P. Benoit и G. Merland, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 36), от една страна, и за отмяна на Регламент (ЕC) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 1), от друга

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Marcel Gossio понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Република Кот д’Ивоар и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-30/08: Определение на председателя на Съда от 9 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/32

         Определение на председателя на Съда от 9 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-30/08) (1)

   (2008/C 285/56)

      Език на производството: италиански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79, 29.03.2008 г.


title: Дело T-528/14: Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Information Resources/СХВП (Growth Delivered) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността Growth Delivered — Марка, състояща се от рекламен лозунг — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/48

         Решение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Information Resources/СХВП (Growth Delivered)
   (Дело T-528/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността Growth Delivered - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 027/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Information Resources, Inc. (Чикаго, Илинойс, САЩ) (представител: C. Schulte, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Bonne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 май 2014 г. (преписка R 1777/2013-4) относно заявка за регистрация на словния знак Growth Delivered като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Information Resources, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-19/08: Преюдициално запитване, отправено от Kammarrätten i Stockholm (Sverige) на 21 януари 2008 г. — Migrationsverket/Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian и Maxime Petrosian

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/30

         Преюдициално запитване, отправено от Kammarrätten i Stockholm (Sverige) на 21 януари 2008 г. — Migrationsverket/Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian и Maxime Petrosian
   (Дело C-19/08)
   (2008/C 64/43)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Kammarrätten i Stockholm
   Страни в главното производство

      Ищец: Migrationsverket

      Ответници: Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian
   Преюдициален въпрос
   Следва ли член 20, параграф 1, буква г) и член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна (наречен „Дъблинският регламент“) (1) да бъдат тълкувани в смисъл, че компетентността за разглеждане на молба за убежище преминава към държавата-членка, в която молбата е била подадена, ако прехвърлянето не е било осъществено в шестмесечен срок от датата на привременното решение за спиране на изпълнението на прехвърлянето и независимо от датата, на която е постановено окончателното решение по въпроса дали да се пристъпи към прехвърлянето?

      (1)  ОВ L 50, 25.2.2003 г., стр. 1.


title: Дело C-91/13: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 25 февруари 2013 г. — Essent Energie Productie BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/10

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 25 февруари 2013 г. — Essent Energie Productie BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Дело C-91/13)
   2013/C 147/18
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Essent Energie Productie BV

      Заинтересована страна: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Преюдициални въпроси

               1.

               Възможно ли е, в случай като този в главното производство, възложител, който съгласно член 2, параграф 1 от Wet arbeid vreemdelingen 1994 (Закона за работа на чужденците) следва да се счита за работодател на въпросните турски работници, да се позове спрямо нидерландската държава на клаузата „standstill“ на член 13 от Решение № 1/80 (1) или на клаузата „standstill“ на член 41 от Допълнителния протокол (2)?

               2.

                           а)

                           Следва ли клаузата „standstill“ на член 13 от Решение № 1/80 или клаузата „standstill“ на член 41 от Допълнителния протокол да се тълкуват в смисъл, че те не допускат въвеждане на забрана, адресирана до възложител по смисъла на член 2, параграф 1 от Wet arbeid vreemdelingen 1994, да възлага работа на работници, граждани на трета държава, в случая Турция, без разрешително за работа в Нидерландия, когато тези работници са заети в немско предприятие и работят в Нидерландия за възложителя чрез нидерландско предприятие — ползвател?

                           б)

                           В тази връзка дали е от значение, че преди влизането в сила както на клаузата „standstill“ на член 41 от Допълнителния протокол, така също и на клаузата „standstill“ на член 13 от Решение № 1/80 вече е било забранено на работодател да наема на работа с трудов договор чужденец без разрешително за работа и че тази забрана също така преди влизането в сила на клаузата „standstill“ на член 13 от Решение № 1/80 е разширена спрямо предприятия — ползватели, в които са командировани чужденци?

      (1)  Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 година относно развитието на асоциирането между Европейската икономическа общност и Турция.

      (2)  Подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37).


title: Дело C-152/12: Иск, предявен на 29 март 2012 година — Европейска комисия/Република България

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/17

         Иск, предявен на 29 март 2012 година — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-152/12)
   2012/C 174/26
   Език на производството: български

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Р. Василева и H. Støvlbæk)

      Ответник: Република България

      Искания

   Европейската комисия счита, че Съдът следва да:

               —

               установи, че
                     Република България
                   не е изпълнила задълженията си съгласно член 7, параграф 3 и член 8, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО (1);

               —

               осъди
                     Република България
                   да плати съдебните разноски.

      Правни основания и главни доводи

   В своята искова молба от 16 март 2012 г. Европейската Комисия (от тук нататък наричана „Комисията“) иска от Съда на Европейския съюз да установи, че Република България не е изпълнила задълженията си съгласно член 7, параграф 3 и член 8, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО, тъй като системата за таксуване на управителя на инфраструктурата в България не се основава върху разходите, произтекли директно вследствие на извършването на влакова услуга, съобразно член 7, параграф 3 от Директива 2001/14/ЕО. От друга страна България не заявява, че е базирала таксите върху система, която цели да покрие напълно разходите, съгласно член 8, параграф 1 от същата директива. По тази причина във всеки случай България би трябвало да изпълни условията, посочени в същия член.
   Комисията се основава на следните основни аргументи:

               1.

               Понятието разходи, произтекли директно вследствие на извършването на влаковата услуга трябва да се разбира като маргинални разходи, произтекли директно вследствие на действителното използване на железопътната инфраструктура — т.е. „преки разходи“ произтекли от специфична влакова услуга. Следователно, тези разходи са променлива величина и зависят от факта използвана ли е или не железопътната инфраструктура. Следвайки същата логика, разходи натрупани независимо от действителното използване на железопътната инфраструктура не могат да се считат за преки разходи, дори ако те са свързани с дейности или стоки, които са основни, за да може да се извършва движението на влаковете по определени линии. Тези разходи са постоянни, в смисъл, че те биха се натрупали дори, ако не е използвана железопътна инфраструктура.

               2.

               Това тълкуване намира подкрепа в текста на член 7, параграф 3, който се отнася до разходи, „…произтекли директно вследствие на извършването на влаковата услуга“. Постоянни разходи, които са свързани с железопътната мрежа като цяло, не са „произтекли директно“ от извършването на специфична влаковата услуга. Терминът „произтекли директно“ се отнася следователно до допълнителни разходи, породени от извършването на специфична влаковата услуга. Представеното по-горе тълкуване се подкрепя също от контекстуалния прочит на член 7, параграф 3. Член 7 установява принципите на таксуване, докато член 8 установява изключенията, които могат да се приложат към тези принципи. Член 8, параграф 1 говори за „(…) постигане на пълно възстановяване на причинените от управителя на инфраструктурата разходи (…)“, което означава, че разходите, до които се отнася член 7, параграф 3 не могат да бъдат крайните разходи на управителя на инфраструктурата, а са преките разходи, произтичащи от извършването на специфична влаковата услуга, т.е. по-ниски разходи в сравнение с крайните разходи. Това тълкуване е подкрепено от съображение 7 на Директива 2001/14/ЕО, което окуражава оптималното използване на железопътната инфраструктура от колкото може повече превозвачи, което предполага ниско ниво на таксуване.

               3.

               Комисията счита, че управителят на инфраструктурата трябва да предостави инфраструктурата на разположение на железопътните превозвачи на свои собствени разноски и че железопътните превозвачи трябва да заплащат такси, които отговарят на преките разходи. Това се обяснява с необходимостта да се направи железопътната инфраструктура по-привлекателна за използването й от голям брой железопътни превозвачи и да се увеличи оптималното й използване от всеки един от тях. Възможността за прилагане на член 8, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО е налице само, ако са изпълнени условията, споменати в този член: за всички пазарни сегменти, на които управителят на инфраструктурата възнамерява да начисли надбавки, той трябва първо да провери дали те са в състояние да понесат такива надбавки. Това тълкуване следва от текста на първия под-параграф на параграф 1 на член 8, а именно „(…) доколкото пазарът е в състояние да го понесе (…)“, както и от текста, на втория под-параграф на параграф 1 на член 8, който гласи: „Размерът на таксите, обаче, не следва да изключва използването на инфраструктурата от пазарни сегменти, които могат да покриват поне разходите, настъпили директно вследствие извършване на железопътната услуга (…)“.

               4.

               Пълният анализ на разходите и приходите на българския управител на инфраструктурата за годините 2005—2008 г. показва, че 60 до 70 % от преките експлоатационни разходи, изчислявани в България, са въз основа на постоянни елементи, по-специално заплати и социално осигуряване. В съгласие с казаното по-горе, Комисията стигна до извода, че тези разходи не могат да бъдат считани за преки разходи по член 7, параграф 3, тъй като не се менят при ползването на влаковите услуги. Следователно, приходите от таксите за инфраструктура са много по-високи от общите преки експлоатационни разходи. В резултат на това Комисията заключи, че таксите в България не се сформират само въз основа на разходите, произтекли директно вследствие на извършването на железопътната услуга.

               5.

               На основа на предоставената информация, Комисията установи, че методиката, прилагана в България относно таксуването за ползване на железопътната инфраструктура, няма явна връзка c анализа на преките разходи по смисъла на член 7, параграф 3 от Директива 2001/14/ЕО.

      (1)  Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност
   OB L 75, стр. 29; Специално българско издание: глава 7, том 8, стр. 66


title: Дело T-360/13: Жалба, подадена на 8 юли 2013 г. — VECCO и др./Комисия

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/45

         Жалба, подадена на 8 юли 2013 г. — VECCO и др./Комисия
   (Дело T-360/13)
   2013/C 260/81
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) (Меминген, Германия) и 185 други (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да обяви Регламент (ЕС) № 348/2013 на Комисията от 17 април 2013 година за изменение на приложение XIV към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) (ОВ L 108, 2013 г., стp. 1) за частично незаконосъобразен, тъй като е основан на явна грешка в преценката и нарушава член 58, параграф 2 от REACH, принципа на пропорционалност и правото на защита (включително принципите на добра администрация и на изрядност на научните становища),

               —

               да отмени частично Регламент (ЕС) № 348/2013 на Комисията, доколкото той не съдържа в своето приложение на ред 16, пета колона, под заглавието „Освободени (категории) употреби“, следното освобождаване: „употребата на хромен триоксид за производствени цели във водни разтвори, като по този начин се спазва максимална стойност на експозиция от 5 μg/m3 (или 0,005 mg/m3)“ или подобна формулировка, която цели освобождаването на „употребата на хромен триоксид при галванизиране, офортни процеси, електрополиране и други процеси и технологии за обработка на повърхности, както и смесване“ или изрази със същата цел от обхвата на приложение на оспорения акт,

               —

               да осъди ответника да измени Регламент (ЕС) № 348/2013 на Комисията така, че да се съобрази с решението на Съда, и

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски и разходи по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че Регламент (ЕС) № 348/2013 на Комисията е незаконосъобразен, тъй като е основан на редица явни грешки в преценката и трябва да бъде отменен, доколкото не съдържа освобождаване от разрешение по отношение на употребата на хромен триоксид в хромирането.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че Регламент (ЕС) № 348/2013 на Комисията е основан на съществена преценка на професионалния риск, свързан с употребата на хромен триоксид в хромирането, която е научно и правно погрешна (явна грешка в преценката).

               3.

               С третото правно основание се твърди, че Регламент (ЕС) № 348/2013 на Комисията нарушава член 58, параграф 2 от REACH и принципа на пропорционалност.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че на жалбоподателите не е бил предоставен достъп да съществени документи, съставляващи основата за Регламент (ЕС) № 348/2013 на Комисията и следователно ответникът е нарушил правото на защита на жалбоподателите и принципите на добра администрация и на изрядност на научните становища.


title: Дело T-265/11: Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — Elmaghraby/Съвет

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/19

         Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — Elmaghraby/Съвет
   (Дело T-265/11)
   2011/C 219/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ahmed Alaeldin Amin Abdelmaksoud Elmaghraby (Кайро, Египет) (представители: D. Pannick, QC (Queen's Counsel), R. Lööf, Barrister, и M. O'Kane, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да се отмени Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63), в частта му, отнасяща се до жалбоподателя.

               —

               Да се отмени Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 4), с който се прилага Решение 2011/172/ОВППС на Съвета, в частта му, отнасяща се до жалбоподателя;

               —

               Да се осъди ответникът да заплати обезщетение за вреди в размер на 5 000 EUR; и

               —

               Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               В първото правно основание се твърди, че член 29 ДЕС бил неправилно и/или недостатъчно правно основание за Решение 2011/172/ОВППС на Съвета, тъй като:

                           —

                           въпросното решение не преследвало външнополитическа цел;

                           —

                           приемането на такова решение (и на Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета) представлявало злоупотреба с власт; и

                           —

                           включването на жалбоподателя в приложението към Решение 2011/172/ОВППС на Съвета (и в съответния Регламент) било ирационално.

               2.

               Във второто правно основание се твърди, че включването на жалбоподателя в Решение 2011/172/ОВППС на Съвета и в Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета нарушавало неговото право на ефективна съдебна защита.

               3.

               В третото правно основание се твърди, че включването на жалбоподателя в Решение 2011/172/ОВППС на Съвета и в Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета нарушавало принципа на пропорционалност.

               4.

               В четвъртото правно основание се твърди, че жалбоподателят претърпял вреда, която била пряк резултат от приемането на Решение 2011/172/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета, и която Съветът трябвало да поправи.


title: Дело T-243/12: Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — International Brands Germany/СХВП — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/28

         Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — International Brands Germany/СХВП — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)
   (Дело T-243/12)
   2012/C 217/58
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподатели: International Brands Germany GmbH & Co. KG (Paderborn, Германия) (представители: B. Hein и M. Hoffmann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Stuffer SpA (Bolzano, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 март 2012 г. по преписка № R 1058/2011-1 и да отхвърли възражението,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „ALOHA 100 % NATURAL“ за стоки от клас 32 — заявка № 7 050 701.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Stuffer SpA.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална словна марка „ALOA“ за стоки от клас 32.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-535/15: Определение на Общия съд от 18 март 2016 г. — CBM/СХВП — ÏD Group (Fashion ID) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/32

         Определение на Общия съд от 18 март 2016 г. — CBM/СХВП — ÏD Group (Fashion ID)
   (Дело T-535/15) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 191/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CBM Creative Brands Marken GmbH (Цюрих, Швейцария) (представители: U. Lüken и J. Bärenfänger, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП,: ÏD Group (Рубе, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 юли 2015 г. (преписка R 2470/2014-4), постановено в производството по възражение със страни ÏD Group и CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда CBM Creative Brands Marken GmbH да заплати направените от него съдебни разноски, както и разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело T-345/08: Жалба, подадена на 22 август 2008 г.  — Helena Rubinstein/СХВП — Allergan (BOTOLIST)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/42

         Жалба, подадена на 22 август 2008 г. — Helena Rubinstein/СХВП — Allergan (BOTOLIST)
   (Дело T-345/08)
   (2008/C 272/84)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Helena Rubinstein, SNC (Париж, Франция) (представители: A. von Mühlendahl и J. Pagenberg, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Allergan, Inc. (Irvine, Съединени Щати)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 май 2008 г. по преписка R 863/2007-1,

               —

               да се отхвърли жалбата, подадена от другата страна в производството пред апелативния състав срещу решението на отдела по заличаването на ответника, постановено на 28 март 2007 г. по преписка 1118 C,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските, включително тези, направени от жалбоподателя пред апелативния състав, и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав, в случай, че встъпи в настоящото дело, да заплати разноските, включително тези, направени от жалбоподателя пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „BOTOLIST“ за стоки от клас 3 — регистрация на марка на Общността № 2.686.392

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Регистрация на марка на Общността № 2.015.832 за фигуративната марка „BOTOX“ за стоки от клас 5; регистрация на марка на Общността № 2.575.371 за фигуративната марка „BOTOX“ за стоки от клас 5; регистрация на марка на Общността № 1.923.986 за фигуративната марка „BOTOX“ за стоки от класове 5 и 16; регистрация на марка на Общността № 1.999.481 за словната марка „BOTOX“ за стоки от клас 5; различни регистрации на марката „BOTOX“ в държавите-членки на Европейските общности.

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, алинея 5 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като липсват доказателства, че по-ранните марки са имали добра репутация в Общността към релевантния момент, тъй като не съществува достатъчна степен на сходство между конфликтните марки, тъй като липсват доказателства, че използването на регистрираната марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност, би нанесло вреда на отличителния характер и на добрата репутация на по-ранните марки и тъй като липсват доказателства, че жалбоподателят е действал без основателна причина при приемането на регистрираната марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност; нарушение на член 73 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като в обжалваното решение не са посочени мотивите за постановяването му.


title: Дело C-582/15: Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 11 ноември 2015 г. — Openbaar Ministerie/Gerrit van Vemde

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/16

         Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 11 ноември 2015 г. — Openbaar Ministerie/Gerrit van Vemde
   (Дело C-582/15)
   (2016/C 027/20)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Amsterdam

      Страни в главното производство

      Подател на искането: Openbaar Ministerie

      Ответник: Gerrit van Vemde

      Преюдициалeн въпрос

   Трябва ли член 28, параграф 2, първо изречение от Рамково решение 2008/909 (1) да се тълкува в смисъл, че посочената в него декларация може да се отнася само до съдебните решения, постановени преди 5 декември 2011 г., независимо кога те са влезли в сила, или трябва да се тълкува в смисъл, че декларацията може да се отнася само до съдебните решения, влезли в сила преди 5 декември 2011 г.?

      (1)  Рамково решение на Съвета от 27 ноември 2008 година за прилагане на принципа за взаимно признаване към съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз (ОВ L 327, стр. 27).


title: Дело T-33/11: Решение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Peeters Landbouwmachines/СХВП — Fors MW (BIGAB) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „BIGAB“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/22

         Решение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Peeters Landbouwmachines/СХВП — Fors MW (BIGAB)
   (Дело T-33/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „BIGAB“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 89/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Peeters Landbouwmachines BV (Etten-Leur, Нидерландия) (представител: P. Claassen, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: AS Fors MW (Saue, Естония) (представители: M. Nielsen и J. Hansen, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 4 ноември 2010 г. (преписка R 210/2010-1) относно производство за обявяване на недействителност между Peeters Landbouwmachines BV и AS Fors MW

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Peeters Landbouwmachines BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-341/12 R: Определение на председателя на Общия съд от 16 ноември 2012 г. — Evonik Degussa/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Публикуване на решение, с което Комисията установява нарушение на разпоредбите, предвиждащи забрана на картелите — Отхвърляне на молбата за поверителна обработка на данните, предоставени на Комисията в съответствие с нейното известие относно освобождаването от глоби — Претегляне на интереси — Неотложност — Fumus boni juris)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/49

         Определение на председателя на Общия съд от 16 ноември 2012 г. — Evonik Degussa/Комисия
   (Дело T-341/12 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Публикуване на решение, с което Комисията установява нарушение на разпоредбите, предвиждащи забрана на картелите - Отхвърляне на молбата за поверителна обработка на данните, предоставени на Комисията в съответствие с нейното известие относно освобождаването от глоби - Претегляне на интереси - Неотложност - Fumus boni juris)
   2013/C 26/100
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Evonik Degussa GmbH (Есен, Германия) (представители: C. Steinle, M. Holm-Hadulla и C. von Köckritz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito, M. Kellerbauer и G. Meessen)

      Предмет

   Искане за спиране на изпълнението на Решение C(2012) 3534 окончателен на Комисията от 24 май 2012 г., с което се отхвърля молбата за поверителна обработка, подадена от жалбоподателя (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат) и искане за постановяване на временни мерки с цел запазване поверителната обработка по отношение на някои данни относно жалбоподателя във връзка с публикуването на по-подробен вариант на Решение 2006/903/ЕО на Комисията от 3 май 2006 година относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат) (ОВ L 353, стp. 54)

      Диспозитив

               1.

               Спира изпълнението на Решение С(2012) 3534 окончателен на Комисията от 24 май 2012 година, с което се отхвърля молбата на Evonik Degussa GmbH за поверителна обработка, съгласно член 8 от Решение 2011/695/ЕС на председателя на Европейската комисия от 13 октомври 2011 година относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат).

               2.

               Разпорежда на Комисията да се въздържа от публикуване на нейната интернет страница или на всяко друго място или да предоставя до достъпа на трети лица на вариант на нейното Решение 2006/903/ЕО от 3 май 2006 година относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП срещу Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, Eka Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret S.A., Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA и Arkema SA (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), който е по-подробен по отношение на жалбоподателя от това, публикувано през септември 2007 г. на интернет страницата на генерална дирекция „Конкуренция“.

               3.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-560/10 P: Определение на Съда от 13 октомври 2011 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия (Обжалване — Обществени поръчки за услуги — Управление и поддържане на интернет портала „Вашата Европа“ — Отхвърляне на офертата — Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 — Пълно копие на доклада за оценка — Принципи на прозрачност и на равно третиране — Право на добро администриране и на справедлив съдебен процес — Грешки при прилагане на правото — Изопачаване на доказателствата — Явна недопустимост — Явно необосновано правно основание)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/9

         Определение на Съда от 13 октомври 2011 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
   (Дело C-560/10 P) (1)

   (Обжалване - Обществени поръчки за услуги - Управление и поддържане на интернет портала „Вашата Европа“ - Отхвърляне на офертата - Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 - Пълно копие на доклада за оценка - Принципи на прозрачност и на равно третиране - Право на добро администриране и на справедлив съдебен процес - Грешки при прилагане на правото - Изопачаване на доказателствата - Явна недопустимост - Явно необосновано правно основание)
   2012/C 73/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Delaude и N. Bambara)

      Предмет

   Жалба срещу Решение от 9 септември 2010 г. на Общия съд (пети състав) по дело Evropaïki Dynamiki/Комисия (T-300/07), с което се отменя Решение на Комисията от 13 юли 2007 г., отхвърлящо подадената оферта от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE в рамките на процедура за възлагане на обществени поръчки ENTR/05/78, лот № 2 (управление на инфраструктурите) за управлението и поддържането на портала „Вашата Европа“, и възлагащо тази поръчка на друг оферент.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело C-288/08: Преюдициално запитване, отправено от Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen (Швеция) на 30 юни 2008 г. — Kemikalieinspektionen/Nordiska Dental AB

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/37

         Преюдициално запитване, отправено от Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen (Швеция) на 30 юни 2008 г. — Kemikalieinspektionen/Nordiska Dental AB
   (Дело C-288/08)
   (2008/C 209/57)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen
   Страни в главното производство

      Ищец: Kemikalieinspektionen

      Ответник: Nordiska Dental AB
   Преюдициални въпроси

               1

                           a)

                           Дали разпоредбите на Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (1) следва да се тълкуват като недопускащи прилагането на национална забрана за износ с търговска цел от въпросната държава на амалгама, съдържаща живак за стоматологична употреба, основана на съображения, свързани със защитата на околната среда и здравето,?

                           б)

                           Дали обстоятелството, че разглежданият продукт носи маркировка „ЕС“, оказва някакво влияние върху посоченото тълкуване?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, дали основаващите се на посочените по-горе съображения параграфи 8 и 11 от шведски Указ (1998:944) относно, измежду другото, забраната в определени случаи във връзка с обработката, вноса и износа на химически продукти [förordningen (1998:944) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter], са съвместими с членове 29 ЕО и 30 ЕО, когато тези разпоредби се прилагат спрямо амалгамата, съдържаща живак за стоматологична употреба с маркировка „ЕС“?

      (1)  ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244.


title: Дело F-134/12: Определение на Съда на публичната служба от 27 януари 2014 г. — Loescher/Съвет

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/36

      Определение на Съда на публичната служба от 27 януари 2014 г. — Loescher/Съвет
      (Дело F-134/12) (1)

      (2014/C 71/73)
      Език на производството: френски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 74


title: Дело F-50/13: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 май 2014 г.  — A/Комисия (Публична служба — Социално осигуряване — Злополука или професионално заболяване — Член 73 от Правилника — Частична трайна инвалидност — Искане за обезщетение — Явна недопустимост)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/41

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 май 2014 г. — A/Комисия
   (Дело F-50/13) (1)

   ((Публична служба - Социално осигуряване - Злополука или професионално заболяване - Член 73 от Правилника - Частична трайна инвалидност - Искане за обезщетение - Явна недопустимост))
   2014/C 194/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: A (представители: B. Cambier и A. Paternostre, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Joris, подпомаган от C. Mélotte, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията по искането за допълнително обезщетение, подадено от жалбоподателя на основание член 90, параграф 1 от Правилника с цел да получи обезщетение за всички имуществени и неимуществени вреди, които твърди, че претърпял вследствие на професионалното си заболяване и множеството нередности, опорочили разглеждането на искането му по член 73 от Правилника

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 63.


title: Дело T-611/15: Жалба, подадена на 2 ноември 2015 г. — Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Комисия

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/65

         Жалба, подадена на 2 ноември 2015 г. — Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Комисия
   (Дело T-611/15)
   (2016/C 027/83)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring mbH (Мелзунген, Германия) (представители: E. Wagner и H. Hoffmeyer, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд,

               —

               да отмени изцяло решението на Комисията от 3 септември 2015 г. по дело 2015/4023, с което на жалбоподателя е отказан пълен достъп до неповерителния вариант на решението на Комисията от 4 декември 2013 г., постановено в картелно производство AT/39914 — EIRD и до описа на преписката на Комисията по това производство, или при условията на евентуалност да отмени частично решението, доколкото Комисията отказва достъп до частта от неповерителния вариант на решението или описа, за която засегнатите от решението предприятия не твърдят или не продължават да твърдят, че е поверителна,

               —

               при условията на евентуалност, ако решението на Комисията от 3 септември 2015 г. по дело 2015/4023, с което на жалбоподателя е отказан пълен достъп до неповерителния вариант на решението на Комисията от 4 декември 2013 г., постановено в картелно производство AT/39914 — EIRD и до описа на преписката на Комисията по това производство не бъде отменено, тъй като не съществува неповерителен вариант на решението на Комисията от 4 декември 2013 г., постановено в картелно производство AT/39914 — EIRD и/или неповерителен вариант на описа на преписката на Комисията по това производство, да установи неправомерно бездействие на Комисията, която не е изготвила и предоставила на жалбоподателя неповерителен вариант на решението си от 4 декември 2013 г., постановено в картелно производство AT/39914 — EIRD и/или неповерителен вариант на описа на преписката на Комисията по това производство,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага десет основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на основното право на ефективна съдебна защита и на основното право на добра администрация и мотивирани актове, тъй като обжалваното решение не е мотивирано.

               2.

               Второ основание: нарушение на основното право на ефективна съдебна защита и на правото на информация относно средствата за правна защита поради неуведомяване за възможните средства за правна защита.

               3.

               Трето основание: нарушение на член 4, параграф 2, трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1).

               4.

               Четвърто основание: нарушение на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

               5.

               Пето основание: нарушение на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

               6.

               Шесто основание: нарушение на член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

               7.

               Седмо основание: нарушение на основното право на достъп до документи.

               8.

               Осмо основание: нарушение на основното право на достъп до документи и принципа на пропорционалност поради непредоставяне на поне частичен достъп до преписката, до която е поискан достъп.

               9.

               Девето основание: нарушение на член 101 ДФЕС като жалбоподателят на практика лишава от възможността да провери дали има право на иск за поправяне на вреди, основан на картелното право, и евентуално да го предяви.

               10.

               Десето основание при условията на евентуалност: нарушение на правото на жалбоподателя да се изготви неповерителен вариант на решението на Комисията в картелно производство AT/39914 — EIRD и на описа на преписката на Комисията по това производство (Регламент (ЕО) № 1049/2001 и член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (2)).

         В това отношение жалбоподателят твърди, че не са налице условията за прилагане на изключенията по член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, които могат да обосновават неразкриването на жалбоподателя на исканите от него документи.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OB L 145, 31.5.2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (OB L 1, 4.1.2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-583/14: Решение на Общия съд от 8 декември 2015 г. — Giand/СХВП — Flamagas (FLAMINAIRE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „FLAMINAIRE“ — По-ранни национални и международна словни марки „FLAMINAIRE“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 — Реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) № 207/2009 — Ne bis in idem)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/50

         Решение на Общия съд от 8 декември 2015 г. — Giand/СХВП — Flamagas (FLAMINAIRE)
   (Дело T-583/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „FLAMINAIRE“ - По-ранни национални и международна словни марки „FLAMINAIRE“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) № 207/2009 - Ne bis in idem))
   (2016/C 027/62)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Giand Srl (Римини, Италия) (представител: F. Caricato, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Flamagas, SA (Барселона, Испания) (представител: G. Hinarejos Mulliez, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 юни 2014 г. (преписка R 2117/2011-4) във връзка с производство по възражение между Flamagas, SA и Giand Srl

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Giand Srl да заплати съдебните разноски, включително необходимите разноски, направени от Flamagas, SA за производството пред апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-553/07: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 12 декември 2007 г. — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam/M.E.E. Rijkeboer

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/20

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 12 декември 2007 г. — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam/M.E.E. Rijkeboer
   (Дело C-553/07)
   (2008/C 64/29)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Raad van State
   Страни в главното производство

      Ищец: College van burgemeester en wethouders van Rotterdam

      Ответник: M.E.E. Rijkeboer
   Преюдициален въпрос
   Съвместимо ли предвиденото в закона (за личните данни в общинските регистри) ограничение за съобщаването на данни до една година преди съответната молба с член 12, буква а) от Директива 95/46/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на личните данни и за свободното движение на тези данни, независимо дали тази разпоредба се разглежда във връзка с член 6, първи параграф, буква д) от посочената директива, както и със задължението за равно третиране?

      (1)  ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10.


title: Дело C-45/09: Преюдициално запитване, отправено от Arbeitsgericht Hamburg (Германия) на 2 февруари 2009 г. — Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/10

         Преюдициално запитване, отправено от Arbeitsgericht Hamburg (Германия) на 2 февруари 2009 г. — Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH
   (Дело C-45/09)
   2009/C 102/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeitsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Gisela Rosenbladt

      Ответник: Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               След влизането в сила на общия закон за равно третиране (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz, AGG) съвместими ли са разпоредбите на колективно споразумение, които провеждат разграничение според фактора „възраст“, със забраната за дискриминация, основана на възраст, залегнала в член 1 и член 2, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1), без AGG да разрешава изрично това (както по-рано в § 10, изречение 3, точка 7 AGG)?

               2)

               Нарушава ли забраната за дискриминация, основана на възраст, залегнала в член 1 и член 2, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, национална правна уредба, която допуска държавата, страните по колективен трудов договор и страните по индивидуален трудов договор да предвиждат автоматично прекратяване на трудовото правоотношение при навършване на определена установена възраст (в случая, 65 години), когато в държавата-членка от десетилетия има трайна практика разпоредби от този вид да се прилагат спрямо трудовите правоотношения на почти всички работници или служители, независимо от съответното икономическо, социално и демографско положение и конкретната ситуация на пазара на труда?

               3)

               Нарушава ли забраната за дискриминация, основана на възраст, залегнала в член 1 и член 2, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, колективен трудов договор, който допуска работодателят да прекрати трудовото правоотношение при навършване на определена установена възраст (в случая, 65 години), когато в държавата-членка от десетилетия има трайна практика разпоредби от този вид да се прилагат спрямо трудовите правоотношения на почти всички работници или служители, независимо от съответното икономическо, социално и демографско положение и конкретната ситуация на пазара на труда?

               4)

               Нарушава ли забраната за дискриминация, основана на възраст, залегнала в член 1 и член 2, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, държавата, която обявява за задължителен за всички колективен трудов договор, допускащ работодателят да прекрати трудовото правоотношение при навършване на определена установена възраст (в случая, 65 години), когато това се осъществява независимо от съответното икономическо, социално и демографско положение и конкретната ситуация на пазара на труда?

      (1)  ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело T-341/14: Жалба, подадена на 15 май 2014 г.  — Klyuyev/Съвет

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/29

         Жалба, подадена на 15 май 2014 г. — Klyuyev/Съвет
   (Дело T-341/14)
   2014/C 261/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sergiy Klyuyev (Донецк, Украйна) (представител: R. Gherson, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени, доколкото се прилага спрямо жалбоподателя:

                           —

                           Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и

                           —

                           Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година (OВ L 66, стp. 1) относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна.

               —

               да осъди Съвета да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания, шест от които са в основната си част идентични или сходни с тези, изложени по дело T-340/14, Klyuyev/Съвет.
   Освен това жалбоподателят изтъква едно правно основание, изведено от твърдението, че Съветът не е изпълнил критерия за включването на жалбоподателя в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, а именно — лицето да е било признато за отговорно за присвояването на украински държавни средства или за нарушаване на човешките права в Украйна, като единственото основание за включването на жалбоподателя в списъка е твърдението, че той е обект на разследване в Украйна за участие в престъпления, свързани с присвояването на украински държавни средства и тяхното незаконно прехвърляне извън Украйна.


title: Съединени дела C-180/10 и C-181/11: Решение на Съда (втори състав) от 15 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny, Република Полша) — Jarosław Słaby (C-180/10) Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)/Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10) (Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Понятие за данъчнозадължено лице — Доставка на земя за строеж — Членове 9, 12 и 16 — Липса на приспадане на ДДС по получените доставки)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/8

         Решение на Съда (втори състав) от 15 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny, Република Полша) — Jarosław Słaby (C-180/10) Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)/Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)
   (Съединени дела C-180/10 и C-181/11) (1)

   (Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Понятие за данъчнозадължено лице - Доставка на земя за строеж - Членове 9, 12 и 16 - Липса на приспадане на ДДС по получените доставки)
   2011/C 319/12
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Ищци: Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)

      Ответници: Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7), както и на член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Продажба на няколко строителни парцела — Качество на данъчнозадължено лице на продавача, ако недвижимият имот е част от земеделското му стопанство и той вече не го обработва, тъй като е преотреден за строителство

      Диспозитив

   Доставката на предназначена за застрояване земя трябва да се счита за подлежаща на облагане с данък върху добавената стойност по силата на националното законодателство на държава членка, ако тази държава членка се е възползвала от предвидената в член 12, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2006/138/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 година, възможност, независимо от постоянния характер на сделката или от това дали осъществилото доставката лице упражнява дейност като производител, търговец или доставчик на услуги, стига тази сделка да не представлява обикновено упражняване на правото на собственост от неговия титуляр.
   Физическо лице, което е упражнявало селскостопанска дейност върху недвижим имот, който след изменение на плана за устройство на територията, осъществено по независещи от волята на това лице причини, е трансформиран в предназначен за строителство имот, не трябва да се счита за данъчнозадължено за данък върху добавената стойност лице по смисъла на член 9, параграф 1 и член 12, параграф 1 от Директива 2006/112, изменена с Директива 2006/138, когато то осъществява продажбата на споменатия недвижим имот, ако тази продажба е част от управлението на частното имущество на това лице.
   Ако обаче с оглед на осъществяването на тази продажба това лице предприема активни действия за пускане на пазара на недвижими имоти, като използва средства, сходни на използваните от производител, търговец или доставчик на услуги по смисъла на член 9, параграф 1, втора алинея от Директива 2006/112, изменена с Директива 2006/138, това лице трябва да се счита за лице, упражняващо „икономическа дейност“ по смисъла на посочената разпоредба и следователно трябва да се счита за данъчнозадължено за данък върху добавената стойност лице.
   Обстоятелството, че това лице е „земеделски производител, обхванат от режима на единна данъчна ставка“ по смисъла на член 295, параграф 1, точка 3 от Директива 2006/112, изменена с Директива 2006/138, е без значение в това отношение.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело C-74/13: Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 12 февруари 2013 г. — GSV Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-Alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/7

         Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 12 февруари 2013 г. — GSV Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-Alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Дело C-74/13)
   2013/C 164/12
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: GSV Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-Alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли да се счита, че материал

                           —

                           с бял цвят,

                           —

                           с правоъгълна форма,

                           —

                           съставен от тъкан,

                           —

                           изтъкан със сплитка гаце,

                           —

                           чийто вътък се състои от две нишки,

                           —

                           които, преплитайки се помежду си, обгръщат нишките на основата,

                           —

                           с отвори на тъканта с размер 4 × 4 mm,

                           —

                           с размер 100 cm × 201 cm,

                           —

                           чиито влакна са стъклени и са обвити с покритие от пластмасов съполимер на стирен-акрилат,

                           —

                           не е произведен от ровинг,

                           —

                           чието тегло на квадратен метър е 136 g/m2,

                           —

                           с линейна плътност на основните нишки 415 tex,

                           —

                           и с линейна плътност на вътъка 132 tex,

                     отговаря на характеристиките на материалите, посочени в съображение 14 и в член 1, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 138/2011 (1) на Комисията от 16 февруари 2011 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на определени мрежести тъкани от стъклени влакна с произход от Китайската народна република, които представляват

                           —

                           мрежести тъкани

                           —

                           от стъклени влакна,

                           —

                           с размер на отворите повече от 1,8 mm както на дължина, така и на широчина,

                           —

                           с тегло над 35 g/m2,

                     и поради това код по ТАРИК 7019590010 следва да се тълкува в смисъл, че описаният по-горе материал попада в него, като се вземат предвид също така тарифната класификация и текстовете на различните езици на разпоредбите на общностното право?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, може ли на основание на общностния правен ред да се освободи от заплащането на антидъмпингово мито физическо или юридическо лице, което като се доверява на публикувания на неговия национален език текст на разпоредба — без да се увери, че текстовете на други езици нямат евентуално различно значение — и основавайки се на общото и всеизвестно разбиране на буквалния текст на разпоредбата на своя език, внася на територията на Европейския съюз произведен извън посочената територия продукт, като счита, че съгласно известния му текст на съответния език, този продукт не попада в категорията на продуктите, които се облагат с антидъмпингово мито, макар в конкретния случай след сравняването на текстовете на различни езици на общностната правна разпоредба да може да се установи, че в общностното право всъщност се предвижда облагане на продукта с антидъмпингово мито?

      (1)  Регламент (ЕС) № 138/2011 на Комисията от 16 февруари 2011 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на определени мрежести тъкани от стъклени влакна с произход от Китайската народна република (ОВ L 43, стр. 9).


title: Дело C-150/11: Решение на Съда (втори състав) от 6 септември 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 1999/37/ЕО — Документи за регистрация на превозни средства — Превозни средства, регистрирани по-рано в друга държава членка — Смяна на собственика — Задължение за преглед за проверка на техническата изправност — Искане за представяне на свидетелство за съответствие — Преглед за проверка на техническата изправност, извършен в друга държава членка — Непризнаване — Липса на обосновка)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/5

         Решение на Съда (втори състав) от 6 септември 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-150/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 1999/37/ЕО - Документи за регистрация на превозни средства - Превозни средства, регистрирани по-рано в друга държава членка - Смяна на собственика - Задължение за преглед за проверка на техническата изправност - Искане за представяне на свидетелство за съответствие - Преглед за проверка на техническата изправност, извършен в друга държава членка - Непризнаване - Липса на обосновка)
   2012/C 355/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и A. Marghelis)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: T. Materne и J.-C. Halleux, подпомагани от адв. F. Libert и адв. S. Rodrigues)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 34 ДФЕС и на Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 година относно документите за регистрация на превозни средства (ОВ L 138, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 74) — Национална правна уредба, която изисква представянето на сертификат за съответствие на превозно средство с оглед прегледа за проверка на техническата изправност преди регистрацията на превозно средство, регистрирано по-рано в друга държава членка — Непризнаване на резултатите от прегледа, извършен в други държави членки — Ограничение на свободното движение на стоки — Липса на основания за въвеждането му

      Диспозитив

               1.

               Като изисква системно освен представянето на свидетелството за регистрация, и представянето на свидетелство за съответствие на превозно средство с оглед на прегледа за проверка на техническата изправност, предхождащ регистрацията на превозно средство, регистрирано по-рано в друга държава членка, и като подлага превозните средства, които сменят собственика си, на преглед за проверка на техническата изправност преди регистрирането им, без да отчете резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност, извършен в друга държава членка, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по силата на член 4 от Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 година относно документите за регистрация на превозни средства, изменена с Директива 2006/103/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година, и на член 34 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 160, 28.5.2011 г.


title: Дело C-257/07: Решение на Съда (шести състав) от 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/17/ЕО — Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Нетранспониране в предписания срок)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/26

         Решение на Съда (шести състав) от 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-257/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/17/ЕО - Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги - Нетранспониране в предписания срок)
   (2008/C 51/43)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Kukovec и K. Nyberg)

      Ответник: Кралство Швеция (представител: A. Falk)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети в предвидения за това срок необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело T-75/16 P: Определение на Общия съд от 3 май 2017 г. — De Nicola/ЕИБ (Обжалване — Публична служба — Персонал на ЕИБ — Атестиране — Доклад за кариерното развитие — Оценка за 2010 г. — Грешки при прилагане на правото — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/18

         Определение на Общия съд от 3 май 2017 г. — De Nicola/ЕИБ
   (Дело T-75/16 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Атестиране - Доклад за кариерното развитие - Оценка за 2010 г. - Грешки при прилагане на правото - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
   (2017/C 202/31)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: G. Ferabecoli, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално G. Nuvoli и T. Gilliams, впоследствие G. Nuvoli и G. Faedo, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (постановено от състав от един съдия) от 18 декември 2015 г., De Nicola/ЕИБ (F-128/11, EU:F:2015:168), и насочена към отмяната на това определение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Carlo De Nicola понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.


title: Дело T-191/09: Жалба, подадена на 14 май 2009 г. — HIT Trading и Berkman Forwarding/Комисия

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/53

         Жалба, подадена на 14 май 2009 г. — HIT Trading и Berkman Forwarding/Комисия
   (Дело T-191/09)
   2009/C 180/99
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: HIT Trading BV (Barneveld, Нидерландия) и Berkman Forwarding BV (Barendrecht, Нидерландия) (представител: mr. Jansen, advocaat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               HIT Trading BV иска да бъде отменено решението на Комисията от 12 февруари 2009 г. по преписка REC 08/01 и да се установи, че последващото събиране на вносни и антидъмпингови мита трябва да се отхвърли, тъй като опрощаването на тези мита е обосновано.

      Правни основания и основни доводи

   Според жалбоподателите Комисията неправилно изхожда от позицията, че последващото събиране на вносни и антидъмпингови мита било обосновано. Освен това Комисията неправилно била установила, че не съществували никакви особени обстоятелства по смисъла на член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 302, стр. 1).
   Жалбоподателите посочват следните правни основания:

               —

               Комисията установила, че пакистанските митнически власти били допуснали грешка по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент № 2913/92 по отношение на преференциалния произход. Във връзка с непреференциалния произход Комисията неправилно изхождала от позицията, че тази грешка не била грешка по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент № 2913/92.

               —

               Комисията неправилно изхожда от позицията, че жалбоподателите не били усърдни по отношение на подадените след 10 септември 2004 г. декларации.

               —

               При изследване на въпроса дали последващото събиране можело да се отхвърли или дали съществували особени обстоятелства Комисията неправилно била нарушила задълженията си.

               —

               Комисията смятала, че пакистанските митнически власти допуснали грешка по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от Регламент № 2913/92 по отношение на преференциалния произход. Във връзка с непреференциалния произход Комисията неправилно изхождала от позицията, че при тази грешка не ставало въпрос за особени обстоятелства по смисъла на член 239 от Регламент № 2913/92.

               —

               От обжалваното решение не следвало, че Комисията действително е претеглила интереса на Общността от спазването на митническите разпоредби и интереса на добросъвестния вносител да не претърпи вреди отвъд нормалния търговски риск.

               —

               От обжалваното решение не следвало, че Комисията е взела предвид всички релевантни факти при преценката дали в конкретния случай ставало въпрос за особени обстоятелства.


title: Дело C-384/14: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia n ° 44 de Barcelona (Испания), постъпило на 11 август 2014 г.  — Alta Realitat S.L./Erlock Films y Ulrich Thomsen

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/3

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona (Испания), постъпило на 11 август 2014 г. — Alta Realitat S.L./Erlock Films y Ulrich Thomsen
   (Дело C-384/14)
   2014/C 388/04
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Alta Realitat S.L.

      Ответник: Erlock Films y Ulrich Thomsen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че националният съд, който разглежда делото, има право, въз основа на материалите, с които разполага, да извърши преценка дали даден адресат разбира конкретен език?

               2)

               Следва ли член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 да се тълкува в смисъл, че след като националният съд, разглеждащ делото, е установил въз основа на материалите, с които разполага, че адресатът разбира конкретен език, връчващото лице не трябва да предоставя на този адресат възможността да откаже получаването на документи?

               3)

               Следва ли член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 да се тълкува в смисъл, че ако адресатът на съобщение откаже да получи документ, съставен на даден език, и съдът, който разглежда делото, е установил, че адресатът владее в достатъчна степен този език, отказът да се получи документът е неоснователен и съдът, разглеждащ делото, има право да приложи предвидените в националното законодателство последици при неоснователен отказ да се получи съобщение, включително — ако това е предвидено в националните процесуални норми на държавата по произход — да приеме връчването за редовно?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите-членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета (ОВ L 324, стр. 79).


title: Дело C-257/08: Иск, предявен на 17 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Италия

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/32

         Иск, предявен на 17 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Италия
   (Дело C-257/08)
   (2008/C 209/47)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и L. Prete)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2006/22/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/559/ЕИО на Съвета, или във всички случаи като не е уведомила Комисията за приемането на такива разпоредби, Италианската република не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 1 април 2007 г.

      (1)  ОВ L 102, стp. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 187.


title: Дело T-239/08: Жалба, подадена на 13 юни 2008 г. — Comtec Translations/Комисия

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/60

         Жалба, подадена на 13 юни 2008 г. — Comtec Translations/Комисия
   (Дело T-239/08)
   (2008/C 209/107)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Comtec Translations Ltd (Leamington Spa, Обединено кралство) (представители: L. R. Scott и E. Bentley, Solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението и да се върне преписката за повторно разглеждане на офертата на жалбоподателя;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отмени Решението на Комисията от 16 април 2008 г., с което се отхвърля подадената от него оферта в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка за сключване на рамкови договори за превод на документи, свързани с политиките и администрацията на Европейския съюз от всички официални езици на ЕС на английски (обявление за обществена поръчка № FL-GEN07-EN) (1). Причината, за да не се приеме офертата на жалбоподателя е недостатъчен технически и професионален капацитет и липсата на доказан професионален опит или недостатъчен такъв.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно единствено правно основание. Той твърди, че административната процедура не е надлежно проведена и са нарушени неговите процесуални права. Жалбоподателят посочва, че успешно е осигурявал няколко години превод на английски език в Комисията, в рамките на първоначално подписани и редовно подновявани договори, за които той е получавал задоволителни оценки относно качеството на предоставените услуги. Жалбоподателят твърди, че с решението на Комисията за оценка не е взето предвид или неправилно е взето предвид успешното представяне на жалбоподателя при изпълнението на заданията за превод за Комисията в продължение на 12 години, нито пък са взети предвид документите, доказващи техническите и професионалните квалификации на персонала, на ръководителите по качеството и на подизпълнителите на жалбоподателя.

      (1)  Обявление за обществена поръчка, публикувано в : OB 2007 г., S 180 — 219517


title: Дело T-632/15: Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. — Tillotts Pharma/СХВП — Ferring („OCTASA“)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/69

         Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. — Tillotts Pharma/СХВП — Ferring („OCTASA“)
   (Дело T-632/15)
   (2016/C 027/87)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tillotts Pharma AG (Райнфелден, Швейцария) (представител: M. Douglas, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferring BV (Хофдорп, Нидерландия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „OCTASA“ — заявка за регистрация № 8 169 881

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 септември 2015 г. по преписка R 2386/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските.

      Изложено основание

   Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-75/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 14 февруари 2013 г. — SEK Zollagentur GmbH/Hauptzollamt Gießen

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/8

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 14 февруари 2013 г. — SEK Zollagentur GmbH/Hauptzollamt Gießen
   (Дело C-75/13)
   2013/C 147/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SEK Zollagentur GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Gießen

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли съответните разпоредби на Регламент № (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по специално член 50 да се тълкува в смисъл, че стока, която е оставена на дадено лице за временно складиране на одобрено от митническите органи място се отклонява от митнически надзор, когато тя се декларира за режим транзит, но не се придружава реално от издадените транзитни документи за планирания транспорт и не е представена пред получаващото митническо учреждение?
   Ако отговорът на първия въпрос е положителен: В такъв случай, дали лицето, което като одобрен изпращач е въвело стоките в режим транзит, е длъжник съгласно член 203, параграф 3, първо тире от Митническия кодекс или съгласно член 203, параграф 3, четвърто тире от Митническия кодекс?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.


title: Дело F-116/11: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2013 г. — Vacca/Комисия (Публична служба — Конкурс на общо основание — Обявление за конкурс EPSO/AD/207/11 — Недопускане до изпитите — Тестове за достъп — Анулиране на въпроси — Информация за кандидатите)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/85

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 юни 2013 г. — Vacca/Комисия
   (Дело F-116/11) (1)

   (Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AD/207/11 - Недопускане до изпитите - Тестове за достъп - Анулиране на въпроси - Информация за кандидатите)
   2013/C 225/195
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Annalisa Vacca (Люксембург, Люксембург) (представител: A. Salerno, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение за недопускане на жалбоподателя до изпитите в рамките на конкурс EPSO/AD/207/11

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на г-жа Vacca сумата 500 EUR.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати две трети от направените от г-жа Vacca съдебни разноски, като понесе направените свои съдебни разноски.

               4.

               Г-жа Vacca понася една трета от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2013 г., стр. 69.