title: Дело C-38/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Испания) — Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria/Samir Zaizoune (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Общи стандарти и процедури във връзка с връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 — Национална правна уредба, предвиждаща в случай на незаконно пребиваване да се наложи според обстоятелствата глоба или извеждане)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Испания) — Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria/Samir Zaizoune
   (Дело C-38/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури във връзка с връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 - Национална правна уредба, предвиждаща в случай на незаконно пребиваване да се наложи според обстоятелствата глоба или извеждане))
   (2015/C 205/11)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria

      Ответник: Samir Zaizoune

      Диспозитив

   Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, и в частност член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 във връзка с член 4, параграфи 2 и 3 от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че тя не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, която предвижда в случай на незаконно пребиваване на граждани на трети страни на територията на тази държава да се наложи според обстоятелствата или глоба, или извеждане, като всяка от двете мерки изключва другата.

      (1)  ОВ C 93, 29.3.2014 г.


title: Дело C-278/05: Решение на Съда (втори състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Carol Marilyn Robins, John Burnett/Secretary of State for Work and Pensions (Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател — Директива 80/987/ЕИО — Транспониране — член 8 — Допълнителни пенсионни схеми, създадени от една компания или между компании — Обезщетения за старост — Закрила на придобити права — Обхват на закрилата — Отговорност на държава-членка за неправилно транспониране на директива — Условия)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/6

         Решение на Съда (втори състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Carol Marilyn Robins, John Burnett/Secretary of State for Work and Pensions
   (Дело C-278/05) (1)

   (Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател - Директива 80/987/ЕИО - Транспониране - член 8 - Допълнителни пенсионни схеми, създадени от една компания или между компании - Обезщетения за старост - Закрила на придобити права - Обхват на закрилата - Отговорност на държава-членка за неправилно транспониране на директива - Условия)
   (2007/C 56/09)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Страни в главното производство

      Ищци: Carol Marilyn Robins, John Burnett

      Ответник: Secretary of State for Work and Pensions
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на член 8 от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23; Специално издание 2007 г., глава 05, том 01, стр. 197) — Съдържание на задължението за закрила на придобитите или евентуални права на работници и служители във връзка с обезщетенията за старост
   Диспозитив

               1.

               Член 8 от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател трябва да бъде тълкуван в смисъл, че при неплатежоспособност на работодателя и недостиг на средствата от допълнителните пенсионни схеми, създадени от една компания или между компании, финансирането на придобитите права за обезщетения за старост не трябва задължително да бъде осигурено от самите държави-членки, нито трябва да бъде пълно.

               2.

               Система за закрила като тази, която е предмет на основния спор, е несъвместима с член 8 от Директива 80/987.

               3.

               В случай на неправилно транспониране на член 8 от Директива 80/987, отговорността на съответната държава-членка може да бъде търсена при условие, че бъде констатирано явно и тежко незачитане от тази държава на границите, които се налагат на нейното право на преценка.

      (1)  ОВ C 243, 1.10.2005 г.


title: Дело C-129/14 PPU: Решение на Съда (голям състав) от 27 май 2004 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg — Германия) — наказателно производство срещу Zoran Spasic (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 50 и 52 — Принципът ne bis in idem — Конвенция за прилагане на Споразумението от Шенген — Член 54 — Понятие за „изпълнена“ санкция и за санкция „в процес на изпълнение)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/13

         Решение на Съда (голям състав) от 27 май 2004 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg — Германия) — наказателно производство срещу Zoran Spasic
   (Дело C-129/14 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 50 и 52 - Принципът ne bis in idem - Конвенция за прилагане на Споразумението от Шенген - Член 54 - Понятие за „изпълнена“ санкция и за санкция „в процес на изпълнение))
   2014/C 253/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Страна в главното производство

   Zoran Spasic

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Nürnberg — Тълкуване на член 54 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген във връзка с член 50 от Хартата на основните права — Принципът „ne bis in idem“ — Условие санкцията да е изпълнена, да е в процес на изпълнение или да не може да се изпълни по силата на законите в договарящата страна, в която е произнесена — Лице, което е осъдено за същото деяние в друга държава членка, като му е наложено наказание лишаване от свобода и глоба, но което не е изтърпяло наказанието лишаване от свобода.

      Диспозитив

               1)

               Член 54 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници, подписана в Шенген на 19 юни 1990 г. и влязла в сила на 26 март 1995 г., който като условие за прилагането на принципа ne bis in idem предвижда, когато лицето е осъдено, санкцията да „е изпълнена“ или да „е в процес на изпълнение“, е съвместим с член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз, който гарантира този принцип.

               2)

               Член 54 от Конвенцията трябва да се тълкува в смисъл, че ако само е платена глобата, наложена като наказание на лице, осъдено със същото решение на съд в друга държава членка и на наказание лишаване от свобода, което не е приведено в изпълнение, не може да се приеме, че санкцията е изпълнена или е в процес на изпълнение по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело T-323/14: Жалба, подадена на 7 май 2014 г.  — Bankia/СХВП — Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia)

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/25

         Жалба, подадена на 7 май 2014 г. — Bankia/СХВП — Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia)
   (Дело T-323/14)
   2014/C 261/48
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: SA (Валенсия, Испания) (представител: F. De Barba, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Banco ActivoBank (Portugal), SA (Лисабон, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав от 14 февруари 2014 г. по преписки R 649/2013-2 и R 744/2013-2, като регистрира заявка за марка на Общността №o1 0 1 25  284„BANKIA“ за всички стоки и услуги;

               —

               да осъди възразяващия и/или СХВП да заплати разноските на заявителя/жалбоподателя във връзка с настоящото обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Bankia“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 38, 41 и 45 — заявка за марка на Общността № 1 0 1 25  284

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Banco ActivoBank (Portugal), SA

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната словна марка „BANKY“ за услуги от клас 36

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата на BANKIA S.A. и уважава частично жалбата на Banco ActivoBank (Portugal), SA, като отказва регистрация на оспорената марка за по-широк кръг услуги

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009


title: Дело T-330/12: Решение на Общия съд от 24 юни 2014 г.  — Hut.com/СХВП — Intersport France (THE HUT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „THE HUT“  — По-ранна национална словна марка „LA HUTTE“  — Относително основание за отказ — Опасност от объркване — Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/26

         Решение на Общия съд от 24 юни 2014 г. — Hut.com/СХВП — Intersport France (THE HUT)
   (Дело T-330/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „THE HUT“ - По-ранна национална словна марка „LA HUTTE“ - Относително основание за отказ - Опасност от объркване - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (EО) № 207/2009))
   2014/C 253/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Hut.com Ltd (Northwich, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Intersport France (Longjumeau, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 27 април 2012 г. (дело R 814/2011-2) относно производство по възражение между Intersport France и The Hut.com Ltd

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда The Hut.com Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 295, 29.9.2012 г.


title: Дело T-505/13: Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Stichting Sona и Nao/Комисия

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/63

         Жалба, подадена на 20 септември 2013 г. — Stichting Sona и Nao/Комисия
   (Дело T-505/13)
   2013/C 344/117
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Sona (Кюрасао, бивши Нидерландски Антили) и Nao NV (Кюрасао) (представители: R. Martens, K. Beirnaert и A. Van Vaerenbergh, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 28 юни 2013 г., с което за изпълнението на единния програмен документ за Нидерландските Антили по 10-ия Европейския фонд за развитие (ЕФР) не е избрано Stichting Sona като упълномощен орган, за което жалбоподателите са били известени едва в края на юли 2013 г.,

               —

               да отмени решението на Комисията, с което задачите във връзка с изпълнението на този програмен документ са възложени на International Management Group (IMG).

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват седем правни основания.

               1.

               Първото правно основание се отнася до нарушение на презумпцията за невиновност, правото на защита, правото на защита на личните данни и тайната на разследването или поверителността на разследването, които са защитени по силата на член 8 и член 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 6 и член 8 от ЕКПЧ и член 16 ДФЕС.
               Жалбоподателите посочват, че ответникът е изпратил на нидерландското правителство преписка относно висящо пред Европейската служба за борба с измамите (OLAF) производство, в която въпреки че не се съдържа (окончателен) доклад жалбоподателите изрично са посочени и в която Комисията съобщава или поне ясно създава впечатлението, че жалбоподателите са участвали в нерегламентирани действия в рамките на управлението по деветия проект на Европейския фонд за развитие, и в която въз основа на това твърдение Комисията е взела решение да не възложи на жалбоподателите управлението по 10-ия Европейския фонд за развитие за проектите за бившите Нидерландски Антили. При това жалбоподателите никога не са били назовани от OLAF като „участници“, в резултат на което жалбоподателите никога не са знаели, че трябва да се защитават като „участници“; по този начин им е било невъзможно да се защитават, тъй като и до този момент не знаят срещу какви конкретни обвинения трябва да се защитават.

               2.

               Като второ правно основание се посочва нарушение на основния принцип на оправданите правни очаквания, тъй като по отношение на жалбоподателите е създадено очакване, че ще им бъде възложено изпълнението по 10-ия Европейски фонд за развитие във връзка с бившите Нидерландските Антили.

               3.

               Като трето правно основание се посочва нарушение на основния принцип на пропорционалност, тъй като Комисията изключва жалбоподателите единствено въз основа на „предварителни констатации“ в разследване на OLAF, в което се посочват „възможни проблеми“.

               4.

               Четвъртото правно основание е нарушение на задължението за изслушване.

               5.

               Петото правно основание се отнася до нарушение на основния принцип на прозрачност съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 215/2008 (1) и нарушение на задължението за мотивиране.

               6.

               Шестото правно основание е нарушение на член 18 от Регламент (ЕО) № 2304/2002 (2) и на единния програмен документ за 10-ия Европейски фонд за развитие.

               7.

               Като седмо правно основание се изтъква нарушение на член 29 от Регламент (ЕО) № 215/2008, тъй като не са изпълнени предпоставките изпълнението на финансирането в рамките на общото управление да се делегира на IMG. Поради тази причина второто обжалвано решение също било незаконосъобразно.

      (1)  Регламент (ЕО) № 215/2008 на Съвета от 18 февруари 2008 година относно Финансовия регламент, приложим за 10-ия Европейски фонд за развитие (ОВ L 78, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2304/2002 на Комисията от 20 декември 2002 година за прилагане на Решение 2001/822/ЕО на Съвета относно асоциирането на отвъдморските страни и територии към Европейската общност („Решение за отвъдморско асоцииране“) (ОВ L 348, стр. 82; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 30, стр. 233).


title: Дело T-85/04: Решение на Първоинстанционния съд от 30 януари 2008 г. — Strack/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата — Период на оценяване 2001 г./2002 г. — Законосъобразност на производството по атестиране)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 30 януари 2008 г. — Strack/Комисия
   (Дело T-85/04) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад за развитие на кариерата - Период на оценяване 2001 г./2002 г. - Законосъобразност на производството по атестиране)
   (2008/C 64/51)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Wasserliesch, Германия) (представители: първоначално J. Mosar, след това F. Gengler и P. Goergen, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. Krämer и A. Manville)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна по отношение на жалбоподателя на оценяването за периода 2001 г./2002 г., и от друга страна, искане за отмяна на решението за приемане на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за този период.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението за приемане на доклада за развитие на кариерата на г-н Guido Strack за периода на оценяване 2001 г./2002 г.

               2)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.


title: Дело C-417/14 RX: Решение на Съда (състав по преразглеждането) от 9 септември 2014 г. за преразглеждане на решение на Общия съд (състав по жалбите), постановено на 10 юли 2014 г. по дело T-401/11 P, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Европейска комисия

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/21

      Решение на Съда (състав по преразглеждането) от 9 септември 2014 г. за преразглеждане на решение на Общия съд (състав по жалбите), постановено на 10 юли 2014 г. по дело T-401/11 P, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Европейска комисия
      (Дело C-417/14 RX)
      (2014/C 395/26)
      Език на производството: италиански

         Страни в производството пред Общия съд

         Жалбоподател: Livio Missir Mamachi di Lusignano (представители: Fabrizio di Gianni, Renato Antonini, Gabriele Coppo и Aldo Scalini, avvocati)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Въпроси, които са предмет на преразглеждането

      Преразглеждането се отнася до това дали решението на Общия съд на Европейския съюз, Missir Mamachi di Lusignano/Комисия (T-401/11 P, EU:T:2014:625) накърнява единството или съгласуваността на правото на Съюза, доколкото Общият съд, в качеството му на юрисдикция по обжалване, е постановил, че е компетентен да се произнесе като първа инстанция по иск за извъндоговорна отговорност на Съюза,

                  —

                  основан на неизпълнение от институция на нейното задължение да осигури защита на своите длъжностни лица,

                  —

                  предявен от трети лица в качеството им на правоприемници на починало длъжностно лице, както и в качеството им на членове на семейството на подобно длъжностно лице, и който

                  —

                  цели поправянето на неимуществените вреди, претърпени от самото починало длъжностно лице, както и на имуществените и неимуществените вреди, претърпени от тези трети лица.

            Приканва посочените в член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз заинтересовани лица и страните в производството пред Общия съд на Европейския съюз в срок от един месец, считано от връчването на настоящото решение, да представят своите писмени становища по посочения въпрос пред Съда на Европейския съюз.


title: Дело T-725/16: Жалба, подадена на 13 октомври 2016 г. — Palos Caravina/CdT

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/32

         Жалба, подадена на 13 октомври 2016 г. — Palos Caravina/CdT
   (Дело T-725/16)
   (2016/C 462/42)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maria José Palos Caravina (Люксембург, Люксембург) (представители: A. Salerno и P. Singer, avocats)

      Ответник: Център за преводи за органите на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на ОН на CDT, което отхвърля нейното искане да получи достъп до решението за назначаване на г-жа [X] в екипа за преводи от испански език, обявено през октомври 2015 г., и ако е необходимо, решението на същия ОН от 5 юли 2016 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба срещу първото решение;

               —

               да осъди ответника да заплати всички направени в производството съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателката изтъква едно основание, изведено от нарушение на член 25 от Правилника за длъжностните лица.
   Всъщност тя счита, че обявеното „пристигане“ на дадено лице в определена служба изобщо не изпълнява изискването за публикуване на решенията за назначаване, предвидено от този член, и при липсата на редовно публикуване всеки член на персонала има право да изисква достъп до съответното решение за назначаване. Ето защо в случая Органът по назначаването (ОН) на Центъра за преводи за органите на Европейския съюз (CDT) нарушил това право, приемайки обжалваното решение, а именно, решението от 23 декември 2015 г., с което ѝ се отказва достъп до това решение.
   Жалбоподателката счита също така, че не е релевантно на това право, произтичащо от член 25 от Правилника за длъжностните лица, да се противопоставя Регламент № 45/2001 относно защитата на личните данни, тъй като, дори да се предположи, че решението за назначаване би могло да попадне в обхвата на данните, защитени този регламент, член 25 би трябвало да се счита за lex specialis, който предоставя на трети лица право на достъп.


title: Дело C-121/13: Определение на председателя на трети състав на Съда от 7 май 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Wedding — Германия) — Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft/Xceed Holding Ltd.

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/18

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 7 май 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Wedding — Германия) — Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft/Xceed Holding Ltd.
   (Дело C-121/13) (1)

   2014/C 261/28
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 164, 8.6.2013 г.


title: Дело T-350/16: Жалба, подадена на 1 юли 2016 г. — Kinepolis Group/Комисия

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/39

         Жалба, подадена на 1 юли 2016 г. — Kinepolis Group/Комисия
   (Дело T-350/16)
   (2016/C 296/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kinepolis Group (Брюксел, Белгия) (представители: H. Gilliams и J. Bocken, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на допълнителната печалба SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от Решението;

               —

               при всички положения да отмени членове 2—4 от Решението в частта, в която тези членове (а) изискват възстановяване от субекти, различни от тези, на които е било издадено „данъчно постановление относно допълнителна печалба“ съгласно даденото в Решението определение, и (б) изискват възстановяване в размер, равен на сумата, спестена от бенефициера от данъци, без да позволяват на Белгия да отчете в действителност извършените от друга данъчна администрация завишаващи корекции;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Като първото основание се посочва допусната явна грешка в преценката, превишаване на правомощията и липса на мотиви в частта, в която в Решението на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на допълнителната печалба SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия, се твърди наличието на схема за помощи.

               2.

               Като второ основание се твърди нарушение на член 107 от ДФЕС и на задължението за излагане на мотиви, и допусната явна грешка в преценката в частта, в която обжалваното решение определя предполагаемата схема като селективна мярка.

               3.

               Като трето основание се посочва нарушение на член 107 от ДФЕС и допусната явна грешка в преценката в частта, в която в обжалваното решение се твърди, че предполагаемата схема предоставя предимство.

               4.

               Като четвърто основание се посочва нарушение на член 107 от ДФЕС, нарушение на оправданите правни очаквания, допусната явна грешка в преценката, превишаване на правомощията в частта, в която обжалваното решение разпорежда Белгия да възстанови помощта.


title: Дело C-455/14 P: Жалба, подадена на 29 септември 2014 г. от H срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 10 юли 2014 г. по дело T-271/10, H/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Полицейска мисия на Европейския съюз в Босна и Херцеговина ( „ПМЕС“ )

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/10

         Жалба, подадена на 29 септември 2014 г. от H срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 10 юли 2014 г. по дело T-271/10, H/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Полицейска мисия на Европейския съюз в Босна и Херцеговина („ПМЕС“)
   (Дело C-455/14 P)
   (2014/C 448/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: H (представител: M. Velardo, avvocato)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определението на Общия съд от 10 юни 2014 г. по дело T-271/10 H/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия и „ПМЕС“ в частта, в която се отхвърля жалбата му, от една страна, за отмяна на решението от 7 април 2010 г., подписано от ръководителя на отдела по човешки ресурси на ПМЕС, с което жалбоподателят е преназначен на поста „Criminal Justice Adviser-Prosecutor“ в регионалния офис на Баня Лука (Босна и Херцеговина), и от друга страна, при условията на евентуалност, за отмяна на решението от 30 април 2010 г., подписано от ръководителя на мисията, посочен в член 6 от Решение 2009/906/ОВППС на Съвета от 8 декември 2009 година относно Полицейската мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина (БиХ) (1), както и, на второ място, искане за присъждане на обезщетение,

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,

               —

               да осъди ответника в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква следните основания:

               —

               нарушение на правото на защита,

               —

               нарушение на член 114 от Процедурния правилник,

               —

               грешка при прилагане на правото,

               —

               нарушение на правото на Съюза.

      (1)  ОВ L 322, стр. 22.


title: Дело T-43/08: Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. — Shetland Islands Council/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/36

         Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. — Shetland Islands Council/Комисия
   (Дело T-43/08)
   (2008/C 92/72)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Shetland Islands Council (представители: E. Whiteford, Barrister, R. Murray, Solicitor и R. Thompson QC)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да бъдат отменени членове 3, 4 и 5 от решението и

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят е орган на власт, който е правил плащания в риболовния сектор в рамките на две общи програми за подпомагане, наречени „Подпомагане на риболова и преработващата промишленост“ и „Подпомагане на рибовъдната промишленост“, състоящи се от различни видове схеми за подпомагане. Комисията е приела, че помощта, която Обединеното кралство e въвело въз основа на „Схема за подобряване на рибните заводи“, е несъвместима с общия пазар в частта, която се отнася до сумата от 92 007 GBP, изплатена на 13 август 1997 г., 7 януари 1999 г., 25 февруари 1999 г., 10 декември 1999 г., 19 януари 2001 г. и 15 декември 2004 г.
   С жалбата си жалбоподателят иска, на основание член 230 от Договора за ЕО, частична отмяна на Решение на Комисията C 38/2006 (ex NN 93/2005) от 13 ноември 2007 г. относно „Схема за подобряване на рибните заводи“, прилагана в Обединеното кралство. Жалбоподателят иска, по-специално, отмяна на членове 3, 4 и 5 от обжалваното решение поради това, че Комисията е допуснала грешка като е приела, че възстановяването на помощите е съвместимо с:

               (1)

               Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) на Съвета № 659/1999 (1), и

               (2)

               общите принципи на правната сигурност и защитата на оправданите правни очаквания, и на равно третиране.

      (1)  Регламент на Съвета (ЕО) № 659/1999 от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OВ L 83, стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-176/12: Решение на Общия съд от 22 януари 2015 г.  — Bank Tejarat/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Грешка в преценката)

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/14

         Решение на Общия съд от 22 януари 2015 г. — Bank Tejarat/Съвет
   (Дело T-176/12) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Грешка в преценката))
   (2015/C 081/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Tejarat (Техеран, Иран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla и Z. Burbeza, solicitors, D. Wyatt, QC, и R. Blakeley, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и S. Cook)

      Предмет

   Искане за частична отмяна с незабавно действие на Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 19, стр. 22), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 54/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 19, стр. 1) и на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 709/2012 на Съвета от 2 август 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 (ОВ L 208, стр. 2).

      Диспозитив

               1)

               Отменя, в частите, които се отнасят до Bank Tejarat:

                           —

                           точка I Б 2 от приложение I към Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран,

                           —

                           точка I Б 2 от приложение I към Регламент за изпълнение (ЕС) № 54/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран,

                           —

                           точка I В 105 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010,

                           —

                           точка 5 от приложение II към Регламент за изпълнение (ЕС) № 709/2012 на Съвета от 2 август 2012 година за прилагане на Регламент № 267/2012.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Правните последици на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС, изменена с Решение 2012/35, се запазват по отношение на Bank Tejarat до влизане в сила на отмяната на Регламент № 267/2012 и на Регламент за изпълнение № 709/2012.

               4)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски..

      (1)  ОВ C 174, 16.6.2012 г.


title: Дело T-685/14: Определение на Общия съд от 17 юли 2015 г. — EEB/Комисия (Околна среда — Регламент (ЕО) №o1367/2006 — Решение на Комисията относно нотифицирането от Република България на преходния национален план, посочен в член 32 от Директива 2010/75/ЕС относно емисиите от промишлеността — Отказ за вътрешно преразглеждане — Мярка с индивидуален характер — Орхуска конвенция — Срок за обжалване — Просрочие — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/36

         Определение на Общия съд от 17 юли 2015 г. — EEB/Комисия
   (Дело T-685/14) (1)

   ((Околна среда - Регламент (ЕО) №o1367/2006 - Решение на Комисията относно нотифицирането от Република България на преходния национален план, посочен в член 32 от Директива 2010/75/ЕС относно емисиите от промишлеността - Отказ за вътрешно преразглеждане - Мярка с индивидуален характер - Орхуска конвенция - Срок за обжалване - Просрочие - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание))
   (2015/C 381/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Environmental Bureau (EEB) (Брюксел, Белгия) (представител: S. Podskalská, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin, С. Петрова и G. Wilms)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на Решение 2014/2002 окончателен на Комисията от 31 март 2014 г., относно нотифицирането от Република България на преходния национален план, посочен в член 32 от Директива 2010/75/ЕС относно емисиите от промишлеността и, от друга страна, искане за отмяна на Решение Ares (2014) 2317513 на Комисията от 11 юли 2014 г., с което се обявява за недопустимо искането на жалбоподателя за преразглеждане от страна на Комисията на решението ѝ от 31 март 2014 т..

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Осъжда European Environmental Bureau (EEB) да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               4)

               EEB, Комисията, Парламентът и Съветът понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

      (1)  ОВ C 431, 1.12.2014 г.


title: Дело T-451/07: Определение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2008 г. — WellBiz/СХВП — Wild (WELLBIZ) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/44

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2008 г. — WellBiz/СХВП — Wild (WELLBIZ)
   (Дело T-451/07) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   (2008/C 223/76)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: WellBiz Verein (Eschen, Лихтенщайн) (представител: M. Schnetzer, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Германия)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 2 октомври 2007 г. (преписка R 1575/2006-1), свързано с процедура по възражение между WellBiz Verein и Rudolf Wild GmbH & Co. KG.
   Диспозитив

               1)

               Основанието за постановяване на решение по съществото на жалбата е отпаднало.

               2)

               Осъжда жалбоподателя и ответника да понесат направените от тях разноски.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело C-543/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 22 декември 2009 г. — Deutsche Telekom AG/Федерална република Германия

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/8

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 22 декември 2009 г. — Deutsche Telekom AG/Федерална република Германия
   (Дело C-543/09)
   2010/C 80/15
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: Deutsche Telekom AG

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Встъпила страна: GoYellow GmbH, Telix AG

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 25, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (1) да се тълкува в смисъл, че на държавите членки е разрешено да задължават предприятия, предоставило телефонни номера на абонати, да предоставят на разположение данни относно абонати, на които тези предприятия не са предоставили лично телефонни номера, с цел създаването на публично достъпни услуги за информация или изготвянето на телефонни указатели, доколкото предприятието разполага с тези данни?

               2.

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос:
               Трябва ли член 12 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (2) да се тълкува в смисъл, че налагането на посоченото по-горе задължение посредством националния законодател зависи от това, дали другият доставчик на телефонни услуги, съответно неговите абонати, са съгласни или най-малкото не се противопоставят?

      (1)  ОВ L 108, стр. 51, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213

      (2)  ОВ L 201, стр. 37, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63


title: Дело T-211/12: Жалба, подадена на 14 май 2012 г. — Hübner/СХВП — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/12

         Жалба, подадена на 14 май 2012 г. — Hübner/СХВП — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)
   (Дело T-211/12)
   2012/C 209/21
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Anton Hübner GmbH & Co. KG (Ehrenkirchen, Германия) (представител: A Kirchgäßner, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG (Neuss, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2012 г. по преписка R 351/2011-1, както следва: да се отмени решението на отдела по споровете като се уважи жалбата в нейната цялост и да се отхвърли възражението в неговата цялост,

               —

               да се осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, включително разноските по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „Original silicea Kieselsäure-Gel“ за стоки от класове 3 и 5 — заявление № 8 178 576

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната словна марка „Silesia“ за стоки от класове 2, 3, 5, 29, 30, 32 и 33

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 2, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-43/12: Жалба, подадена на 30 март 2012 г. — ZZ/EIGE

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/21

         Жалба, подадена на 30 март 2012 г. — ZZ/EIGE
   (Дело F-43/12)
   2012/C 200/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. T. Bontinck и адв. S. Woog)

      Ответник: Европейски институт за равенство между половете (EIGE)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на EIGE за отхвърляне на искането на жалбоподателя за получаване на надбавките за заемане на управленска длъжност за периода 1 юни—30 септември 2011 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 12 януари 2012 г. на директорката на EIGE, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за получаване на надбавките за заемане на управленска длъжност за периода 1 юни 2010 г.—30 септември 2011 г., потвърдено вследствие на жалбата по административен ред на жалбоподателя с решението от 27 февруари 2012 г. на служителя по човешки ресурси на EIGE;

               —

               да се разпореди изплащането на надбавките за заемане на управленска длъжност за периода 1 юни 2010 г.—30 септември 2011 г., заедно с лихва за забава, чийто размер следва да се изчисли въз основа на фиксирания от Европейската централна банка лихвен процент за основните операции по рефинансиране, плюс два процентни пункта, считано от 30 септември 2011 г.;

               —

               да се осъди Европейският институт за равенство между половете да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-61/07: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/64

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-61/07) (1)

   (2008/C 301/120)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело T-146/06: Решение на Първоинстанционния съд от 13 февруари 2008 г. Sanofi-Aventis/СХВП — GD Searle (ATURION) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността ATURION — По-ранна национална словна марка URION — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на прилика на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 13 февруари 2008 г. Sanofi-Aventis/СХВП — GD Searle (ATURION)
   (Дело T-146/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността ATURION - По-ранна национална словна марка URION - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 79/54)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Sanofi-Aventis SA (Париж, Франция) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. García Murillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: GD Searle LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени американски щати)
   Предмет
   Жалба срещу Решение № R 227/2005-1 на Първи апелативен състав от 3 февруари 2006 г. относно процедура по възражение между Sanofi-Aventis SA и GD Searle LLC.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sanofi-Aventis SA да заплати направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.08.2006 г.


title: Дело T-571/08: Определение на Общия съд от 14 юли 2010 г. — Германия/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Разпореждане за предоставяне на информация — Неподлежащ на обжалване акт — Недопустимост)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/36

         Определение на Общия съд от 14 юли 2010 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-571/08) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Разпореждане за предоставяне на информация - Неподлежащ на обжалване акт - Недопустимост)
   2010/C 234/64
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и B. Klein)

      Ответник: Европейска комисия (представител: B. Martenczuk)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, което се съдържало в писмото на Комисията от 30 октомври 2008 г. относно разпореждане за предоставяне на информация в процедура за държавна помощ в полза на Deutsche Post AG [C 36/2007 (ex NN 25/2007)].

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да плати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-532/14: Определение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — Alsharghawi/Съвет (Жалба за отмяна — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки с оглед на положението в Либия — Замразяване на средства и на икономически ресурси — Срок за обжалване — Начален момент — Недопустимост)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/23

         Определение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Alsharghawi/Съвет
   (Дело T-532/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки с оглед на положението в Либия - Замразяване на средства и на икономически ресурси - Срок за обжалване - Начален момент - Недопустимост))
   (2015/C 056/33)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Йоханесбург, Южна Африка) (представител: É. Moutet, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и V. Piessevaux)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/137/ОВППС на Съвета от 28 февруари 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 58, стр. 53), и, от друга страна, на Решение 2011/178/ОВППС на Съвета от 23 март 2011 година за изменение на Решение 2011/137 (ОВ L 78, стр. 24), в частта, в която се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Bashir Saleh Bashir Alsharghawi да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-317/06: Определение на Първоинстанционния съд от 7 юни 2007 г. — Panrico/СХВП — HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/45

         Определение на Първоинстанционния съд от 7 юни 2007 г. — Panrico/СХВП — HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)
   (Дело T-317/06) (1)

   (2007/C 199/86)

      Език на производството: испански

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-286/06: Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г.  — Torres/СХВП — Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността TORRE DE GAZATE — По-ранни национални и международни словни марки TORRES и LAS TORRES — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/43

         Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — Torres/СХВП — Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE)
   (Дело T-286/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността TORRE DE GAZATE - По-ранни национални и международни словни марки TORRES и LAS TORRES - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване)
   (2009/C 44/74)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Mondéjar Ortuño и J. García Murillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Vinícola de Tomelloso, SCL (представител: J.L. Casajuana Espinosa, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 27 юли 2006 г. (преписка R 421/2004-2) относно процедура по възражение между Miguel Torres SA и Vinícola de Tomelloso, SCL.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата

               2)

               Осъжда Miguel Torres, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело C-639/11: Иск, предявен на 13 декември 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/16

         Иск, предявен на 13 декември 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-639/11)
   2012/C 73/29
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms, G. Zavvos и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като предвижда, че за да бъдат регистрирани новите леки автомобили или по-рано регистрираните в други държави членки леки автомобили с кормилни уредби отдясно, е необходимо воланът на тези автомобили да бъде преместен отляво, Република Полша нарушава задълженията си по член 2a от Директива 70/311/ЕИО (1) — по отношение на типовото одобрение за кормилните уредби, по член 4, параграф 3 от Рамкова директива 2007/46/ЕО (2) — по отношение на типовото одобрение на Общността за моторните превозни, както и по член 34 от Договора за функциониране на Европейския съюз;

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията упреква Република Полша, че е нарушила член 2а от специалната Директива 70/311/ЕИО, член 4, параграф 3 от Рамкова директива 2007/46/ЕО, както и член 34 ДФЕС.
   В Република Полша движението по пътищата е дясно. Съгласно полското законодателство, за да се регистрира дадено моторно превозно средство, е необходимо да бъде издадено удостоверение, че е преминат технически преглед. Въз основа на предвиденото в наредбите на Министъра на инфраструктурата (3) се приема автоматично, че техническият преглед не е преминат, ако съответният автомобил е с десен волан (тоест се приема, че техническото състояние на автомобила не съответства на приложимите технически изисквания). В резултат на това леки автомобили с десен волан, допуснати до експлоатация и регистрирани в държави членки с ляво движение по пътищата, като например Великобритания, Ирландия, Малта и Кипър, не могат да бъдат регистрирани в Полша. Полските органи не зачитат също така и предходната регистрация на такива автомобили в други държави членки с дясно движение.
   Според Комисията обстоятелството, че не е възможно в Полша да се регистрират (нови и употребявани) леки автомобили, внесени в Полша от държави членки с ляво движение по пътищата — главно от граждани, възползвали се от предоставеното им от правото на Съюза предимство на свободно движение, — не може да бъде обосновано с императивното съображение от обществен интерес, което се явява гарантирането на безопасността на движението по пътищата.
   Комисията смята, че ако автомобилите с десен волан, които не са регистрирани в Полша, могат да се използват в тази държава без каквото и да е друго ограничение, забраната за тяхната регистрация не е подходящо и при никакви обстоятелства не е и пропорционално средство за постигане на преследваната цел.
   Комисията изтъква, че именно дълготрайното използване на такива автомобили по пътищата с дясно движение позволява да се придобие рутина при шофирането, а от гледна точка на безопасността на движението по пътищата —не представлява по-голяма заплаха от епизодичното/временно придвижване в такъв вид автомобили. Освен това според Комисията на разположение са други, по-малко ограничителни мерки — например инсталирането на допълнително огледало, с които би могло да се помогне на водача на автомобила с десен волан да се приспособи към особеностите на дясното движение.

      (1)  Директива 70/311/ЕИО на Съвета от 8 юни 1970 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно кормилните уредби на моторните превозни средства и на техните ремаркета (ОВ L 133, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г. глава 13, том 1, стр. 76).

      (2)  Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 263, стр. 1).

      (3)  Член 9, параграф 2 от Наредбата от 31 декември 2012 г., точка 5.1. от Приложение I към Наредбата на Министъра на инфраструктурата от 16 декември 2003 г., както и точка 6.1. от Приложение I към Наредбата на Министъра на инфраструктурата от 18 септември 2009 г., заменяща и отменяща Наредбата от 16 декември 2003 г.


title: Дело C-15/11: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 12 януари 2011 г. — Leopold Sommer/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/3

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 12 януари 2011 г. — Leopold Sommer/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien
   (Дело C-15/11)
   2011/C 113/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Leopold Sommer

      Ответник: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

      Преюдициални въпроси

               1.

               Приложима ли е Директива 2004/114/ЕО (1) на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност (наричана по-нататък „Директива 2004/114/ЕО“) в Австрия по отношение на български студент с оглед на точка 14, първа или трета алинея от раздел 1 „Свободно движение на хора“ от Приложение VI: Списък по член 20 на Протокола: Преходни мерки, България (2)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, правото на Съюза, и по-специално член 17 от Директива 2004/114/ЕО, допуска ли съществуването на национална правна уредба, като приложимите в главното производство разпоредби от Ausländerbeschäftigungsgesetz (Закон за трудовата заетост на чужденците), която изисква да се извърши проучване на положението на пазара на труда преди да се издаде разрешение за трудова заетост на работодател за наемането на работа на студент, пребиваващ на федералната територия вече повече от една година ([член 17,] параграф 3 от Директива 2004/114/ЕО), и освен това обвързва издаването на разрешението за трудова заетост с допълнителни условия, в случай на превишаване на определен максимален брой наети на работа чужденци?

      (1)  OB L 375, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 94.

      (2)  Протокол относно условията и договореностите за приемането на Република България и на Румъния в Европейския съюз - Приложение VI: Списък по член 20 на Протокола: Преходни мерки, България - 1. Свободно движение на хора (ОВ L 157, стр. 104).


title: Дело T-564/10: Решение на Общия съд от 26 юни 2014 г.  — Quimitécnica.com и De Mello/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на фосфатите за храна за животни — Глоби — Разсрочено плащане — Решение на Комисията, с което се изисква учредяване на банкова гаранция — Задължение за мотивиране — Пропорционалност)

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/22

         Решение на Общия съд от 26 юни 2014 г. — Quimitécnica.com и De Mello/Комисия
   (Дело T-564/10) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на фосфатите за храна за животни - Глоби - Разсрочено плащане - Решение на Комисията, с което се изисква учредяване на банкова гаранция - Задължение за мотивиране - Пропорционалност))
   2014/C 261/43
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподатели: Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA (Лордело, Португалия) и José de Mello — Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Лисабон, Португалия) (представители: J. Calheiros и A. de Albuquerque, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Mongin, V. Bottka и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от M. Marques Mendes, адвокат)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на решението, което според жалбоподателите се съдържа в писмото от счетоводството на Комисията от 8 октомври 2010 г. относно плащането на глобата, наложена на жалбоподателите с Решение C (2010) 5004 окончателен на Комисията от 20 юли 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.886 — Фосфати за храна за животни), доколкото с това писмо се изисква учредяването на банкова гаранция при банка с дългосрочен рейтинг „АА“, за да може плащането на глобата да бъде разсрочено.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA и José de Mello — Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA понасят направените от тях съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 55, 19.2.2011 г.


title: Дело T-65/14: Жалба, подадена на 28 януари 2014 г.  — Bank Refah Kargaran/Съвет

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/43

         Жалба, подадена на 28 януари 2014 г. — Bank Refah Kargaran/Съвет
   (Дело T-65/14)
   2014/C 135/55
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Refah Kargaran (Техеран, Иран) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година, доколкото засяга жалбоподателя;

               —

               да отмени Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година, доколкото засяга жалбоподателя;

               —

               да обяви за неприложим по отношение на него Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година;

               —

               да обяви за неприложимо по отношение на него Решение 2010/413/ОВППС;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени регламента за изпълнение и решението, посочени в първите две части на настоящите искания, считано от 20 януари 2014 г.;

               —

               да разпореди на Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага осем правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от липса на мотиви, в нарушение на член 296 ДФЕС, доколкото регламентът за изпълнение, който включва жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителни мерки, не посочвал изрично правното основание, на което е приет.

               2.

               Второ правно основание, изведено от липса на правна основа, доколкото правната основа на обжалвания регламент за изпълнение била Регламент № 267/2012 (1), който трябвало да бъде преценен като неприложим спрямо жалбоподателя, доколкото от една страна той е бил приет в нарушение на задължението за мотивиране, установено в член 296 ДФЕС и в нарушение на член 215 ДФЕС и от друга страна, неговият член 23, параграф 2, буква г), който представлявал правното основание за вписването на жалбоподателя в списъка в приложение IX към Регламент № 267/2012, нарушавал Договорите и Хартата на основните права на Европейския съюз.

               3.

               Трето, четвърто, пето и шесто правно основание, изведени съответно i) от грешка при прилагане на правото, ii) от фактическа грешка и явна грешка в преценката, iii) от нарушение на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита и iv) от нарушение на принципа на пропорционалност.

               4.

               Седмо правно основание, изведено от това, че член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413 (2), което представлявало правното основание на наложената на жалбоподателя санкция, трябвало да бъде обявено за неприложимо спрямо него, тъй като тази разпоредба противоречала на Договорите, на Хартата на основните права и на принципа на пропорционалност. Жалбоподателят изтъква, че решението да бъде вписан в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителни мерки трябва поради това да бъде отменено.

               5.

               Осмо правно основание, изведено от това, че оспорената санкция била незаконосъобразна, считано от 20 януари 2014 г., след като Съветът бил признал на тази дата, че Иран е преустановил ядрените си дейности, които били причината за санкцията. Жалбоподателят изтъква, че поради това санкцията става безпредметна.

      (1)  Регламент (ЕС) №o267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година, относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (OВ L 88, стp. 1).

      (2)  Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година, относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (OВ L 195, стp. 39).


title: Дело F-85/06: Решение на Съда на публичната служба от 9 октомври 2007 г. — Bellantone/Сметна палата (Публична служба — Длъжностни лица — Временно нает служител, назначен за длъжностно лице — Предизвестие за прекратяване на служебното правоотношение — Обезщетение при напускане — Добавка за дневни разходи — Имуществена вреда)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/42

         Решение на Съда на публичната служба от 9 октомври 2007 г. — Bellantone/Сметна палата
   (Дело F-85/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Временно нает служител, назначен за длъжностно лице - Предизвестие за прекратяване на служебното правоотношение - Обезщетение при напускане - Добавка за дневни разходи - Имуществена вреда)
   (2007/C 283/75)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Gerardo Bellantone (Люксембург, Люксембург) [представители: T. Bontinck и J. Feld, avocats]

      Ответник: Сметна палата на Европейските общности [представители: T. Kennedy, J.-M. Stenier и G. Corstens,]
   Предмет
   От една страна, отмяна на Решението на Генералния секретар на Сметната палата от 30 март 2006 г., с което е отхвърлена жалбата на ищеца, бивш временно нает служител, назначен за длъжностно лице, относно изплащането на остатъка от компенсацията, заместваща допълнително предизвестие, на обезщетението при напускане и на добавката за дневни разходи, и от друга страна — искане за обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Г-н Bellantone понася три четвърти от своите съдебни разноски.

               3)

               Сметната палата на Европейските общности понася, наред със собствените съдебни разноски, и една четвърт от тези на г-н Bellantone.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 18.


title: Дело C-562/16: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 7 ноември 2016 г. — Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/13

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 7 ноември 2016 г. — Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH
   (Дело C-562/16)
   (2017/C 046/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищци: Peter Roßnagel, Alexandre Schröter

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Промяната на резервацията с прехвърляне на пътника на друг полет попада ли в хипотезата на член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1)?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен:
               Трябва ли тази разпоредба да се прилага и когато резервацията е променена не от въздушния превозвач, а от туроператора?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-240/14 P: Решение на Общия съд от 26 февруари 2016 г. — Bodson и др./ЕИБ (Обжалване — Публична служба — Персонал на ЕИБ — Договорен характер на трудовото правоотношение — Реформа на системата на заплащане и неговото увеличаване в ЕИБ — Задължение за мотивиране — Изопачаване — Грешки при прилагане на правото)

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/24

         Решение на Общия съд от 26 февруари 2016 г. — Bodson и др./ЕИБ
   (Дело T-240/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Договорен характер на трудовото правоотношение - Реформа на системата на заплащане и неговото увеличаване в ЕИБ - Задължение за мотивиране - Изопачаване - Грешки при прилагане на правото))
   (2016/C 118/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Jean-Pierre Bodson (Люксембург, Люксембург); Dalila Bundy (Косн-е-Ромен, Франция); Didier Dulieu (Руси-льо-Вилаж, Франция); Marie-Christel Heger (Носпелт, Люксембург); Evangelos Kourgias (Сенингерберг, Люксембург); Manuel Sutil (Люксембург); Patrick Vanhoudt (Гондеранж, Люксембург) и Henry von Blumenthal (Бергем, Люксембург) (представител: L. Levi, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (представители: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams и G. Nuvoli, подпомагани от P.-E. Partsch, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 12 февруари 2014 г., Bodson и др./ЕИБ (F-73/12, СбСПС, EU:F:2014:16), с искане за неговата отмяна.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Bodson и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) в настоящото съдебно производство.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-157/17: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 март 2017 г. — X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/27

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 27 март 2017 г. — X/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-157/17)
   (2017/C 168/35)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Други страни: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) на установен извън Нидерландия инвестиционен фонд да не бъде възстановяван удържаният нидерландски данък върху дивидентите, които фондът е получил от установени в Нидерландия дружества, защото този фонд няма задължение да удържа нидерландския данък върху дивидентите, като се има предвид, че данъкът върху дивидентите се възстановява на установено в Нидерландия предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, което ежегодно разпределя на притежателите на дялове или дялови участия във фонда доходите си от инвестиции, след удържане на нидерландския данък върху дивидентите?

               2)

               Допуска ли член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) на установен извън Нидерландия инвестиционен фонд да бъде отказано възстановяване на нидерландския данък върху дивидентите, което се предоставя на нидерландско предприятие за колективно инвестиране с фискален характер, при положение че вследствие на това този фонд би претърпял неблагоприятни последици при привличането на живеещи или установени в Нидерландия инвеститори?


title: Дело C-408/09: Преюдициално запитване, отправено от Município de Barcelos (Португалия) на 23 октомври 2009 г. — Município de Barcelos/Португалска държава

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/14

         Преюдициално запитване, отправено от Município de Barcelos (Португалия) на 23 октомври 2009 г. — Município de Barcelos/Португалска държава
   (Дело C-408/09)
   2010/C 134/22
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Município de Barcelos

      Страни в главното производство

      Ищец: Município de Barcelos

      Ответник: Португалска държава
   С Определение от 12 февруари 2010 година Съдът (седми състав) обяви, че е явно некомпетентен да отговори на въпроса, поставен от Município de Barcelos.


title: Дело C-356/11: Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 7 юли 2011 г. — O, S

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/36

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 7 юли 2011 г. — O, S
   (Дело C-356/11)
   2011/C 269/74
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: O, S

      Ответник: Maahanmuuttovirasto

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли член 20 ДФЕС да бъде отказано издаването на разрешение за пребиваване на гражданин на трета държава, тъй като не са осигурени средствата за неговата издръжка, предвид семейните отношения между засегнатите лица в конктетния случай, в който съпругата на гражданина на третата държава упражнява родителските права върху дете с гражданство на Съюза, но гражданинът на третата държава не е нито родител на това дете, нито упражнява родителските права спрямо него?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: Следва ли въздействието на член 20 ДФЕС да се оценява по различен начин предвид обстоятелството, че гражданинът на третата държава няма разрешение за пребиваване, но живее съвместно със съпругата си и с детето с гражданство на Съюза, върху което тя упражнява родителските права?


title: Дело T-219/14: Жалба, подадена на 2 април 2014 г.  — Regione autonoma della Sardegna/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/49

         Жалба, подадена на 2 април 2014 г. — Regione autonoma della Sardegna/Комисия
   (Дело T-219/14)
   2014/C 175/68
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Regione autonoma della Sardegna (представители: T. Ledda, S. Sau, G. Roberti, G. Bellitti и I. Perego, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени, изцяло или частично, обжалваното решение доколкото:

                           —

                           Комисията квалифицира като държавна помощ компенсацията за обществени услуги съгласно регионален закон № 15 от 7 август 2012 г. и капиталовата вноска, решена на общото събрание на акционерите на Saremar на 15 юни 2012 г.,

                           —

                           Комисията приема, че тези мерки са несъвместими с вътрешния пазар и разпорежда възстановяването им.,

               —

               на основание член 277 ДФЕС, да обяви за незаконосъобразни и неприложими член 4, буква е) от Решение 2012/21/ЕС и точка 9 от Рамката на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.);

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски за настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Европейската комисия от 22 януари 2014 г. относно мерки за помощ SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C) предприети от Regione Sardegna в полза на Saremar. Това решение обявява за противоречаща на вътрешния пазар помощта, която жалбоподателят бил отпуснал на Saremar за осигуряване на услуга от общ интерес за каботажен превоз между Сардиния и континента, извършвана през 2011 — 2012 г., с цел осигуряване на оптимален достъп за ползвателите.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Ответникът нарушил член 106 параграф 2 ДФЕС, като преценил погрешно фактите и не мотивирал в достатъчна степен решението си, доколкото след неправилното определяне на задълженията за обществена услуга на Saremar, той не само допуснал явна грешка в преценката, но и се намесил по същество при решенията на държавата членка, като по този начин е повлиял на решенията ѝ относно икономическата и социална политика;

               2.

               Ответникът нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС и член 106 параграф 2 ДФЕС като приел, че в случая не са изпълнени условията, установени в съдебната практика Altmark. В това отношение Комисията преценила погрешно фактите и не мотивирала в достатъчна степен решението си като приела, inter alia, че пазарът предлагал подходящи и достатъчни гаранции за гарантиране на необходимите обществени услуги, определени от Regione Sardegna;

               3.

               Ответникът нарушил член 106 параграф 2 ДФЕС, както и Решения № № 2005/824/ЕО и 2012/21/ЕС, преценил погрешно фактите и не мотивирал в достатъчна степен решението си, доколкото (i) приел, че Решение 2005/824/ЕО за неприложимо ratione temporis; (ii) приел, във всички случаи, че установените в посочените решения принципи не били спазени в настоящия случай;

               4.

               Ответникът нарушил член 106 параграф 2 ДФЕС, преценил погрешно фактите и не мотивирал в достатъчна степен решението си, доколкото квалифицирал дружеството Saremar като предприятие в затруднено положение по смисъла на Насоките на ЕС за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение;

               5.

               Ответникът нарушил член 106 параграф 2 ДФЕС като преценил погрешно фактическите и правни обстоятелства, доколкото приел, че не са изпълнени условията за съвместимост на мярката, установени в Рамката на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.);

               6.

               на последно място, ответникът нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС и преценил погрешно фактическите и правни обстоятелства във връзка с естеството на извършената от Regione Sardegna рекапитализация на дружеството Saremar, като приел, че тя предоставяла предимство на Saremar и във всички случаи не съответствала на принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика.


title: Дело C-132/14: Жалба, подадена на 21 март 2014 г.  — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/24

         Жалба, подадена на 21 март 2014 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-132/14)
   2014/C 175/30
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: I. Liukkonen и L. Visaggio)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 1385/2013 на Съвета от 17 декември 2013 година за изменение на регламенти (ЕО) № 850/98 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и регламенти (ЕО) № 1069/2009, (ЕС) № 1379/2013 и (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с изменението на статуса на Майот по отношение на Европейския съюз (1),

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Европейският парламент иска да се отмени Регламент (ЕС) № 1385/2013, който Съветът е приел на правно основание член 349 ДФЕС.
   Парламентът оспорва направения от Съвета избор на правно основание, тъй като член 349 ДФЕС не е правна основа на всички приети мерки, а само на тези от тях, които представляват дерогиране на прилагането на правото на Съюза в Майот. Обжалваният регламент обаче урежда и въпроси относно общата политика в областта на рибарството, както и за защита на общественото здраве, без тези мерки да са обосновани от особената структурна социална и икономическа ситуация в Майот.
   Според Парламента разглежданият акт е трябвало в съответствие с различните уреждани от него въпроси да бъде приет на основание член 43, параграф 2, член 168, параграф 4, буква б) и член 349 ДФЕС, а не само на основание на последния член.

      (1)  ОВ L 354, стр. 86.


title: Дело C-640/16 P: Жалба, подадена на 9 декември 2016 г. от Greenpeace Energy eG срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 26 септември 2016 г. по дело T-382/15, Greenpeace Energy eG/Европейска комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/19

         Жалба, подадена на 9 декември 2016 г. от Greenpeace Energy eG срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 26 септември 2016 г. по дело T-382/15, Greenpeace Energy eG/Европейска комисия
   (Дело C-640/16 P)
   (2017/C 038/25)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Greenpeace Energy eG (представители: D. Fouquet, S. Michaels, J. Nysten, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени определението на Общия съд от 26 септември 2016 г. по дело T-382/15, Greenpeace Energy eG, доколкото засяга жалбоподателя,

               —

               да върне делото на Общия съд, който да се произнесе,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително разходите за адвокат и пътуване.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните пет основания:

               1.

               Общият съд очевидно приел, че съгласно член 263, четвърта алинея, предложение трето ДФЕС подзаконовите актове, които по силата на тази разпоредба могат да бъдат атакувани, трябва да са с общо приложение. С оглед обаче както на формулировката, така и на историята на създаване на тази разпоредба, в частност на намеренията на законодателя, подобна правна теза трябвало да се оцени като юридически неправилна.

               2.

               Общият съд изглежда възприел становището, че при изискването за пряко засягане при правните актове, които не включват мерки за изпълнение, са налице два самостоятелни критерия, подлежащи на отделно разглеждане. В настоящия случай обаче това трябвало да бъде отречено, тъй като, от една страна, не били необходими никакви последващи мерки за изпълнение по смисъла на тази разпоредба нито от Обединеното кралство, нито от Европейската комисия, и от друга, с предоставянето на помощта незабавно настъпили последици за пазара, т.е. жалбоподателят непосредствено усетил последици за конкуренцията.

               3.

               Общият съд критикувал недостатъчните данни, изложени от жалбоподателя, за прякото му и лично засягане. С това обаче Общият съд игнорирал предоставената информация, или поне не я разгледал достатъчно задълбочено.

               4.

               Общият съд изглежда приел, че възможността за индивидуализиране съгласно член 263, четвърта алинея, предложение второ ДФЕС в съзвучие с практиката, изведена с дело Plaumann, следва да бъде отхвърлена, когато може да има други предприятия, които по подобие на жалбоподателя са засегнати от последиците за конкуренцията, настъпили с предоставянето на помощта. С оглед на съдебната практика, и по-специално на дело C-309/89, Codorniu, обаче това изглеждало неправилно, дори ограничително тълкуване. В допълнение, жалбоподателят препраща към твърденията си относно фактическата обстановка, които били изложени в жалбата пред Общия съд и от които била видна достатъчната възможност за индивидуализиране, но които Общият съд очевидно или не преценил, или не преценил достатъчно задълбочено.

               5.

               Общият съд изглежда възприел становището, че националните съдилища могат да предоставят ефективна правна защита срещу решението на Комисията за разрешаване на помощ. Това щяло да означава, че със задължаването на държавите членки да установят подходящи правни средства (член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС) законодателят на Съюза е желал да остави проверката на отделните актове на институциите на Съюза, като например на Европейската комисия, на съдилищата на държавите членки. Това становище обаче не намирало опора нито в практиката на Съда на Европейския съюз относно актовете на Съюза, нито в съществуващите способи за съдебна защита, нито по-специално в разделението на правомощията между националните съдилища и Европейската комисия в областта на правото на държавни помощи, и съответно трябвало да бъде счетено за юридически неправилно.


title: Дело T-341/09: Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava и др./СХВП (TXAKOLI) (Марка на Общността — Заявка за колективна словна марка на Общността „TXAKOLI“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 66, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/21

         Решение на Общия съд от 17 май 2011 г. — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava и др./СХВП (TXAKOLI)
   (Дело T-341/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за колективна словна марка на Общността „TXAKOLI“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 66, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)
   2011/C 186/39
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava (Amurrio, Испания); Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia (Leioa, Испания) и Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria (Getaria, Испания) (представители: J. Grimau Muñoz и J. Villamor Muguerza, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 4 юни 2009 г. (преписка R 197/2009-2) относно заявка за регистрация на словния знак „TXAKOLI“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava, Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia и Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело T-413/07: Жалба, подадена на 14 ноември 2007 г. — Bayern Innovativ/СХВП — Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/24

         Жалба, подадена на 14 ноември 2007 г. — Bayern Innovativ/СХВП — Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)
   (Дело T-413/07)
   (2008/C 8/44)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Bayern Innovativ — Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH (Нюрнберг, Германия) (представители: A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Life Sciences Partners Perstock N.V. (Амстердам, Нидерландия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 2 август 2007 г. по преписка R 1545/2006-1 относно марка на Общността № 3 585 957 („LifeScience“);

               —

               да се отхвърли изцяло възражение № B 795 270, направено от противната страна;

               —

               да се разпореди на СХВП да регистрира марка на Общността № 3 585 957 („LifeScience“), както е публикувана;

               —

               ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски, свързани с производството пред Първоинстанционния съд, а противната страна да се осъди да заплати разноските, свързани с административното производство пред апелативния състав

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка на Общността, съдържаща цветно изображение на ДНК-спирала, овал, решетка, както и словните елементи „LifeScience“, изписани отдолу, за стоки и услуги по класове 16, 35, 36, 41 и 42 — заявка № 3 585 957.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Life Sciences Partners Perstock N.V.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността, съдържаща цветно изображение на гола жена, обвита от ДНК-спирала, със словните елементи „Life Sciences Partners“ за услуги по класове 35 и 36 — заявка № 2 136 026.

      Решение на отдела по споровете: приема възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета.


title: Дело C-697/15: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 28 декември 2015 г. — MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/24

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 28 декември 2015 г. — MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)
   (Дело C-697/15)
   (2016/C 106/25)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: MB Srl

      Ответник: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли общностните принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност, наред с принципите за свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги, предвидени в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и произтичащите от тях принципи на равнопоставеност, недискриминация, взаимно признаване, пропорционалност и прозрачност, предвидени (последно) в Директива № 2014/24/ЕС (1), национална правна уредба като италианската, произтичаща от тълкуването на разпоредбите на член 87, параграф 4 и на член 86, параграф 3а от Законодателен декрет № 163 от 2006 г. във връзка с член 26, параграф 6 от Законодателен декрет № 81 от 2008 г., дадено в изпълнение на правомощието за еднакво прилагане и тълкуване на закона, на основание член 99 от codice del processo amministrativo, в решения на пленума на Consiglio di Stato № 3 и № 9 от 2015 г., съгласно която липсата на отделно отразяване на разходите за безопасност в предприятието в икономическите оферти в процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, води във всички случаи до отстраняването на фирма оферент, дори ако изискването за отделно отразяване не е било посочено нито в условията за обществената поръчка, нито в приложения формуляр за представяне на офертите, и дори независимо от обстоятелството, че по същество в офертата са включени минималните разходи за безопасност в предприятието?

      (1)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, стр 65).


title: Дело C-13/17: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 12 януари 2017 г. — Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/6

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 12 януари 2017 г. — Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances
   (Дело C-13/17)
   (2017/C 095/12)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fédération des entreprises de la beauté

      Ответници: Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли да се приеме, че възможността за признаване на еквивалентността на обученията, с която разполагат държавите членки съгласно член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти (1), се отнася само до обученията, провеждани в трети спрямо Европейския съюз държави?

               2)

               Разпоредбите на член 10, параграф 2 от Регламента позволяват ли на държавите членки да определят дисциплините, които могат да бъдат приети за „подобни“ на медицината, фармацията или токсикологията, и равнищата на квалификация, отговарящи на установените в Регламента изисквания?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, по какви критерии дадени дисциплини могат да бъдат определяни като „подобни“ на медицината, фармацията или токсикологията?

      (1)  ОВ L 342, стр. 59.