title: Дело C-86/16 P: Жалба, подадена на 12 февруари 2016 г. от Kenzo Tsujimoto срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 декември 2016 г. по дело T-522/13, Kenzo Tsujimoto/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/28

         Жалба, подадена на 12 февруари 2016 г. от Kenzo Tsujimoto срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 2 декември 2016 г. по дело T-522/13, Kenzo Tsujimoto/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-86/16 P)
   (2016/C 335/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (представители: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, Rechtsanwältinnen, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Kenzo

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда да:

               —

               отмени решението на Общия съд (първи състав) от 2 декември 2015 г. по дело T-522/13,

               —

               да постанови окончателно решение по спора,

               —

               да осъди EUIPO и Kenzo S.A. да заплатят съдебните разноски, включително тези в производството пред апелативния състав.

      Основания и основни доводи

               1.

                     Нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009

               И двете възражения, направени от KENZO S.A., се основават на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (1). И в двата случая апелативният състав е взел предвид доказателства в подкрепа на репутацията на търговската марка, която се твърди с подадената от ответника пред отдела по споровете жалба, и намира, че марката е била реално използвана. Безспорно е, че въпросните документи са представени след изтичането на срока за представяне на доказателства за съществуването, валидността и обхвата на защита на по-ранното право по смисъла на член 19, параграф 1 от Регламент № 2868/95 (2). Съгласно член 19, параграфи 1 и 2 и член 20 от Регламент № 2868/95 възражение на основание на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 трябва да бъде отхвърлено, ако в определения от Службата срок ответникът не успее да докаже репутацията на марката. Въпреки това Общият съд заключва, че апелативният състав има правото на преценка дали въпросните доказателства следвало да се вземат предвид в подкрепа на твърдението за репутацията, както и че съставът се е възползвал от правото си на преценка и е изложил надлежни мотиви защо е приел доказателствата. Жалбоподателят, от друга страна, счита, че разбирането на Общия съд за съществуването на право на преценка за апелативния състав е неправилно и представлява грешка при прилагане на правото, какво и неправилно прилагане на член 19, параграфи 1 и 2 и член 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95.
               Жалбоподателят е наясно с твърдението на другите страни в производството, че въпросът дали е допустимо да се вземат предвид документите, представени в подкрепа на реалното използване на марката, а по този начин и на твърдението относно репутацията ѝ, се урежда не от член 20, параграф 1 от Регламент № 2868/95, а съгласно специалната процесуална норма в член 50, параграф 1, изречение трето от Регламент № 2868/95 относно производството пред апелативния състав.
               Дори и ако се допусне, че член 50, параграф 1, изречение трето от Регламент № 2868/95 предоставя право на преценка на апелативния състав, жалбоподателят заявява, че апелативният състав го е упражнил неправилно и че Общият съд неправилно е приложил член 76, параграф 2 като е потвърдил съображенията на апелативния състав за наличието на право на преценка въз основа на неразривната връзка между доказване на използването и на репутацията на марката. Всъщност апелативният състав дори не е определил обхвата на правото си на преценка, тъй като не е определил дали в конкретния случай съставът трябва да се ограничи при упражняването му или не. Ако апелативният състав бе упражнил правото си на преценка правилно, той е трябвало да стори това ограничително — в съответствие с решението под делото Rintisch (Case C-120/12 P, Bernhard Rintisch срещу OHIM). С оглед на конкретните обстоятелства единственият начин за правилно упражняване на правото на преценка би било да не се вземат предвид документите, подкрепящи твърдението относно репутацията на марката. Общият съд не е съобразил факта, че апелативният състав е определил неправилно обхвата на своето право на преценка и да го упражни в рамките на този обхват, като по този начин е нарушил член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009.

               2.

                     Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009

               Жалбоподателят твърди, че Общият съд не е сравнил марки „KENZO“ и „KENZO ESTATE“, взети заедно, и така е нарушил член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009. Освен това жалбоподателят заявява, че Общият съд е възприел твърдението относно репутацията въз основа на документи, които при правилно прилагане на правото и надлежно упражняване на правото на преценка от стана на апелативния състав не биха били взети предвид. На следващо място, твърди, че Общият съд не е извършил необходимата глобална оценка във връзка с заключението си, че е възможно оспорваната търговска марка да бъде свързвана с по-ранна марка и да се стигне до несправедливо облагодетелстване от репутацията ѝ. На последно място, жалбоподателят счита, че апелативният състав и Общия съд неправилно са заключили, че жалбоподателят не е доказал използване „без основание“по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 78, 2009 г., стp. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, 1995 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело F-98/09: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 септември 2011 г. — Whitehead/Европейска централна банка (Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Годишно изменение на заплатите и премиите — Процедура за 2008 г. — Годишна процедура за оценка — Критерии за преценка — Съгласуване с Комитета по персонала — Вземане предвид на отпуските по болест — Определяне на целите)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/36

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 септември 2011 г. — Whitehead/Европейска централна банка
   (Дело F-98/09) (1)

   (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Годишно изменение на заплатите и премиите - Процедура за 2008 г. - Годишна процедура за оценка - Критерии за преценка - Съгласуване с Комитета по персонала - Вземане предвид на отпуските по болест - Определяне на целите)
   2011/C 340/71
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sarah Whitehead (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка (представители: първоначално F. Feyerbacher и G. Nuvoli, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat, впоследствие E. Carlini и G. Nuvoli, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Най-напред, искането на жалбоподателката да се отмени решението на ЕЦБ, с което ѝ се предоставя увеличение на заплатата в размер на 2 точки в рамките на Annual Salary and Bonus Review за 2008 г., както и да ѝ бъде възстановена разликата между полученото увеличение на заплатата и това, на което тя твърди, че има право. На второ място, искането за обезщетение за претърпените неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-жа Whitehead понася направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската централна банка.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г., стр. 82.


title: Дело C-87/12: Решение на Съда (втори състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration (Гражданство на Съюза — Член 20 ДФЕС — Право на пребиваване на гражданите на трети страни, членове на семейството на гражданин на Съюза, който не е използвал правото си на свободно движение — Основни права)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/27

         Решение на Съда (втори състав) от 8 май 2013 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Дело C-87/12) (1)

   (Гражданство на Съюза - Член 20 ДФЕС - Право на пребиваване на гражданите на трети страни, членове на семейството на гражданин на Съюза, който не е използвал правото си на свободно движение - Основни права)
   2013/C 225/44
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga

      Ответник: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour administrative — Тълкуване на член 20 ДФЕС и членове 20, 21, 24, 33 и 34 от Хартата на основните права — Гражданство на Съюза — Право на европейски гражданин да се събере с членовете на своето семейство, граждани на трети държави, при липса на действително упражняване на свободата на движение и на право на пребиваване в друга държава членка, а не тази, на която е гражданин.

      Диспозитив

   Член 20 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да откаже на гражданин на трета страна да пребивава на нейна територия, въпреки че този гражданин иска да живее с член на своето семейство, който е гражданин на Европейския съюз, живее в тази държава членка и е неин гражданин и никога не е използвал правото си на свободно движение като гражданин на Съюза, при условие че отказът няма да лиши съответния гражданин на Съюза от възможността действително да упражнява най-съществената част от правата, които му предоставя статутът на гражданин на Съюза.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело T-521/10: Определение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — Confortel Gestión/СХВП — Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/21

         Определение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — Confortel Gestión/СХВП — Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)
   (Дело T-521/10) (1)

   2011/C 362/33
   Език на производството: испански
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело C-561/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 5 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Riigikohus — Естония) — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium (Обществени поръчки — Процедура на договаряне с публикуване на обявление за поръчка — Възможност за възлагащия орган да преговаря по оферти, които не отговарят на задължителните изисквания на техническите спецификации, посочени в документацията за поръчката)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/16

         Решение на Съда (четвърти състав) от 5 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Riigikohus — Естония) — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium
   (Дело C-561/12) (1)

   (Обществени поръчки - Процедура на договаряне с публикуване на обявление за поръчка - Възможност за възлагащия орган да преговаря по оферти, които не отговарят на задължителните изисквания на техническите спецификации, посочени в документацията за поръчката)
   2014/C 45/28
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Riigikohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Nordecon AS, Ramboll Eesti AS

      Ответник: Rahandusministeerium

      Предмет

   Преюдициално запитване — Riigikohus — Тълкуване на член 30, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Процедура на договаряне с публикуване на обявление за обществена поръчка — Наличие или липса на възможност за възлагащия орган да започне преговори по оферти, които не отговарят на задължителните изисквания, съдържащи се в техническите спецификации съгласно документацията за обществената поръчка — Технически спецификации, изменени в хода на преговорите — Възможност да се възложи обществената поръчка на оферент, чиято оферта не съответства на тези технически спецификации

      Диспозитив

   Член 30, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги не допуска възможността възлагащият орган да преговаря с оферентите, чийто оферти не съответстват на предвидените в техническите спецификации на поръчката задължителни изисквания.

      (1)  ОВ C 38, 9.2.2013 г.


title: Дело C-363/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 18 март 2014 г. (преюдициално запитване от The Equality Tribunal — Ирландия) — Z/A Government Department, the Board of Management of a Community School (Преюдициално запитване  — Социална политика  — Директива 2006/54/ЕО  — Равно третиране на работници от мъжки и женски пол  — Майка, ползвала се от заместващо майчинство, която има дете при условията на споразумение за заместващо майчинство  — Отказ да ѝ бъде предоставен платен отпуск, равностоен на отпуск по майчинство или на отпуск за осиновяване  — Конвенция на Организацията на Обединените нации за правата на хората с увреждания  — Директива 2000/78/ЕО  — Равно третиране в областта на заетостта и професиите  — Забрана на всякаква дискриминация, основана на увреждане  — Майка, ползвала се заместващо майчинство, която не може да износи бременност  — Наличие на увреждане  — Валидност на Директиви 2006/54 и 2000/78)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 18 март 2014 г. (преюдициално запитване от The Equality Tribunal — Ирландия) — Z/A Government Department, the Board of Management of a Community School
   (Дело C-363/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2006/54/ЕО - Равно третиране на работници от мъжки и женски пол - Майка, ползвала се от заместващо майчинство, която има дете при условията на споразумение за заместващо майчинство - Отказ да ѝ бъде предоставен платен отпуск, равностоен на отпуск по майчинство или на отпуск за осиновяване - Конвенция на Организацията на Обединените нации за правата на хората с увреждания - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Забрана на всякаква дискриминация, основана на увреждане - Майка, ползвала се заместващо майчинство, която не може да износи бременност - Наличие на увреждане - Валидност на Директиви 2006/54 и 2000/78))
   2014/C 142/07
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   The Equality Tribunal

      Страни в главното производство

      Ищец: Z

      Ответници: A Government Department, the Board of Management of a Community School

      Предмет

   Преюдициално запитване — The Equality Tribunal (Ирландия) — Тълкуване на членове 4 и 14 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262) — Тълкуване на член 3, параграф 1 и на член 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) —Биологична майка, прибягнала до заместващо майчинство — Лице, страдащо от физически недъг, който e пречка за раждането на дете — Право на отпуск по майчинство

      Диспозитив

               1)

               Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите, по-конкретно членове 4 и 14 от нея, трябва да се тълкуват в смисъл, че отказът да бъде разрешен равностоен на отпуск по майчинство платен отпуск на работничка в качеството ѝ на майка, ползвала се от заместващо майчинство, която има дете при условията на споразумение за заместващо майчинство, не представлява дискриминация, основана на пола.
               Положението на такава майка, ползвала се от заместващо майчинство, във връзка с разрешаването на отпуск за осиновяване, не попада в приложното поле на тази директива.

               2)

               Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че отказът да се разреши равностоен на отпуск по майчинство или на отпуск за осиновяване платен отпуск на работничка, която не може да износи бременност и е прибягнала до споразумение за заместващо майчинство, не представлява дискриминация, основана на увреждане.
               Валидността на тази директива не може да се преценява от гледна точка на Конвенцията на ООН, но доколкото е възможно, посочената директива трябва да се тълкува в съответствие с тази конвенция.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело T-235/13: Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — Gopack/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/38

         Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — Gopack/Комисия
   (Дело T-235/13)
   2013/C 171/75
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Gopack (Manosque, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


|

Решение на Съда от 10 декември 2010 година по дело E-10/10 — Надзорният орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия (Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2005/36/ЕО относно признаването на професионалните квалификации)

Официален вестник n° C 148 , 19/05/2011 стр. 0005 - 0005

		Решение на Съдаот 10 декември 2010 годинапо дело E-10/10Надзорният орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия(Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2005/36/ЕО относно признаването на професионалните квалификации)2011/C 148/05По дело E-10/10 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСКАНЕ за постановяване, че с неприемането или с неуведомяването в предвидения срок на Надзорния орган на ЕАСТ относно мерките, необходими за пълното транспониране в националното законодателство на актовете, посочени в точка 1 и точка 1, второ тире от приложение VII към Споразумението за ЕИП, а именно Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, изменен с Регламент (ЕО) № 1430/2007 на Комисията от 5 декември 2007 г. за изменение на приложения II и III към Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно признаването на професионалните квалификации, всеки от които е адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Кралство Норвегия не е изпълнило своите задължения съгласно член 63, параграф 1 от директивата и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson и Henrik Bull (съдия-докладчик), съдии, излезе с решение на 10 декември 2010 г., чийто диспозитив постановява:С настоящото Съдът:1. Постановява, че с неприемането в предвидения срок на мерките, необходими за транспониране на акта, посочен в точка 1 от приложение VII към Споразумението за ЕИП, а именно Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, изменен с Регламент (ЕО) № 1430/2007 на Комисията от 5 декември 2007 г. за изменение на приложения II и III към Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Кралство Норвегия не е изпълнило своите задължения съгласно член 63, параграф 1 от директивата и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП.2. Нарежда на Кралство Норвегия да поеме разноските по съдебното производство.--------------------------------------------------


title: Дело T-582/08: Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Carpent Languages/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки — Организиране на събрания и конференции — Отхвърляне на оферта, подадена от оферент — Възлагане на поръчката на друг оферент — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Равно третиране)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/37

      Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Carpent Languages/Комисия
      (Дело T-582/08) (1)

      (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Организиране на събрания и конференции - Отхвърляне на оферта, подадена от оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Равно третиране)
      (2010/C 288/71)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Carpent Languages (Брюксел, Белгия) (представител: P. Goergen, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Simon и E. Manhaeve, подпомагани от F. Tulkens и V. Ost, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на Комисията от 30 октомври 2008 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя оферта за лот № 4 „Предоставяне на екипи за устен превод в зависимост от езиковите нужди на всяка проява“ от обществената поръчка VT/2008/036 (Многостранни рамкови договори за услуги за организиране на събрания и конференции) и на решението на Комисията от 17 ноември 2008 г., с което лот № 4 се възлага на друго дружество, както и искане да се осъди Комисията да обезщети вредите в случай, че Общият съд не уважи искането за отмяна на решението, с което се отхвърля офертата, подадена от оферента

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Carpent Languages SPRL да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело T-203/16: Определение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Комисия (Държавни помощи — Жалба до Комисията — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Произнасяне от страна на Комисията, с което се преустановява неправомерното бездействие — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/21

         Определение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Комисия
   (Дело T-203/16) (1)

   ((Държавни помощи - Жалба до Комисията - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Произнасяне от страна на Комисията, с което се преустановява неправомерното бездействие - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 178/28)
   Език на производството: датски

      Страни

      Ищец: Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark (Икаст, Дания) (представител: N. Gade, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Recchia и S. Maaløe)

      Предмет

   Искане по член 265 ДФЕС да се установи, че Комисията неправомерно не е спазила сроковете за предварителната процедура по разглеждане на държавните помощи и, след като е започнала официалната процедура по разследване, неправомерно не е взела решение по подадената от ищеца жалба относно държавните помощи

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по иска.

               2)

               Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 232, 27.6.2016 г.


title: Дело T-215/07: Определение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Donnici/Парламент (Десезиране)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/43

         Определение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Donnici/Парламент
   (Дело T-215/07) (1)

   (Десезиране)
   (2008/C 51/80)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Beniamino Donnici (Castrolibero, Италия) (представители: M. Sanino, G.M. Roberti, I. Perego и P. Salvatore, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, N. Lorenz и L. Visaggio)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение на Европейския парламент от 24 май 2007 г. относно проверката на пълномощията на Beniamino Donnici [2007/2121 (REG)], с което мандатът на последния като член на Европейския парламент е обявен за недействителен.
   Диспозитив

               1)

               Първоинстанционният съд се десезира по дело Т-215/07 в полза на Съда, за да може последният да се произнесе по искането за отмяна.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело T-476/08: Решение на Общия съд от 15 декември 2009 г. — Media-Saturn/СХВП (BEST BUY) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността BEST BUY — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/35

         Решение на Общия съд от 15 декември 2009 г. — Media-Saturn/СХВП (BEST BUY)
   (Дело T-476/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BEST BUY“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 37/47
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Media-Saturn-Holding GmbH (Ingolstadt, Германия) (представители: първоначално K. Lewinsky, впоследствие C.-R. Haarmann и E. Warnke, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 август 2008 г. (Преписка № R 591/2008-4) относно заявка за регистриране на фигуративния знак „BEST BUY“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Media-Saturn-Holding GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело T-77/12: Жалба, подадена на 16 февруари 2012 г. — Wahl/СХВП — Tenacta Group (bellissima)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/30

         Жалба, подадена на 16 февруари 2012 г. — Wahl/СХВП — Tenacta Group (bellissima)
   (Дело T-77/12)
   2012/C 109/60
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wahl GmbH (Unterkirnach, Германия) (представител: T. Kieser, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tenacta Group SpA (Azzano S. Paolo, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да промени решението на втори апелативен състав от 21 ноември 2011 г., с което се отхвърля основаващото се на марка на Общността № 004534889 възражение № B1560781 от 2 ноември 2009 г.;

               —

               при условията на евентуалност, да промени решението на втори апелативен състав от 21 ноември 2011 г., с което се отхвърля основаващото се на марка на Общността № 004534889 възражение № B1560781 от 2 ноември 2009 г. срещу регистрацията на заявената марка за стоки от клас 7;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „bellissima“ за стоки от класове 7 и 8 (заявка за регистрация № 8 406 704).

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: TENACTA GROUP SpA.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка „bellissima IMETEC“ за стоки от класове 9 и 11 (Марка на Общността № 4 534 889).

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като между конфликтните марки не съществува вероятност от объркване.


title: Дело T-688/15 P: Решение на Общия съд от 14 февруари 2017 г. — Schönberger/Сметна палата (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2011 г. — Решение да не се повиши жалбоподателят в степен AD 13 — Отхвърляне на жалбата на първа инстанция, след връщане от Общия съд за ново разглеждане, като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна — Възможност за повишаване)

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/10

         Решение на Общия съд от 14 февруари 2017 г. — Schönberger/Сметна палата
   (Дело T-688/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2011 г. - Решение да не се повиши жалбоподателят в степен AD 13 - Отхвърляне на жалбата на първа инстанция, след връщане от Общия съд за ново разглеждане, като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна - Възможност за повишаване))
   (2017/C 095/17)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Schönberger (Люксембург, Люксембург) (представител: O. Mader, avocat)

      Друга страна в производството: Сметна палата на Европейския съюз (представители: Í. Ní Riagáin Düro и B. Schäfer)

      Предмет

   Жалба срещу определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 30 септември 2015 г., Schönberger/Сметна палата (F-14/12 RENV, EU:F:2015:112), насочена към отмяната на това определение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Peter Schönberger понася направените от него съдебни разноски и тези, направени от Сметната палата на Европейския съюз в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело C-339/14: Решение на Съда (десети състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg — Германия) — Наказателно производство срещу Andreas Wittmann (Преюдициално запитване — Директива 2006/126/ЕО — Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства — Временна забрана — Издаване на свидетелство за управление в една държава членка преди влизането в сила на временна забрана в държавата членка на обичайно пребиваване — Основания за непризнаване на валидността на издаденото от друга държава членка свидетелство за управление в държавата членка на обичайно пребиваване)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/19

         Решение на Съда (десети състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg — Германия) — Наказателно производство срещу Andreas Wittmann
   (Дело C-339/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2006/126/ЕО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Временна забрана - Издаване на свидетелство за управление в една държава членка преди влизането в сила на временна забрана в държавата членка на обичайно пребиваване - Основания за непризнаване на валидността на издаденото от друга държава членка свидетелство за управление в държавата членка на обичайно пребиваване))
   (2015/C 236/27)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Страна в главното производство

   Andreas Wittmann

      Диспозитив

   Член 11, параграф 4, втора алинея от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства трябва да се тълкува в смисъл, че когато държавата членка по обичайното пребиваване на лицето не може да отнеме свидетелството за управление на това лице, водач на моторно превозно средство, защото то вече му е било отнето с предходно решение, и затова наложи на това лице мярката забрана да му се издава ново свидетелство за управление за определен срок, тази мярка трябва да се разглежда като мярка за ограничаване, временно отнемане или отнемане на свидетелството за управление по смисъла на тази разпоредба и като последица от това ще е пречка за признаването на валидността на всяко свидетелство за управление, издадено от друга държава членка преди изтичането на този срок. Обстоятелството, че съдебното решение, с което е постановена тази мярка, влиза в сила след издаването на свидетелството за управление във втората държава, е без значение в това отношение, при положение че въпросното свидетелство е получено след постановяването на съдебното решение и че основанията за мярката са били налице към датата на издаване на това свидетелство.

      (1)  ОВ C 372, 20.10.2014 г.


title: Дело T-164/08: Жалба, подадена на 30 април 2008 г. — Италия/Комисия и EPSO

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/22

         Жалба, подадена на 30 април 2008 г. — Италия/Комисия и EPSO
   (Дело T-164/08)
   (2008/C 158/36)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответници: Комисия на Европейските общности и Европейска служба за подбор на персонал
   Искания на жалбоподателя

               —

               Отмяна на обявлението за открит конкурс EPSO/AD/125/08 (AD 7 и AD 9) за съставяне на резервен списък за назначаване съответно на 4 (канал „Комисия“) и на 9 (канал „Други институции“) лекари, публикувано в изданията на английски, френски и немски език на
                     Официален вестник на Европейските общности C 48 А от 21 февруари 2008 г.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основни доводи са идентични с изложените по дело T-117/08, Италия/Комисия (1).

      (1)  Все още непубликувано в ОВ.


title: Дело T-231/12: Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — Rocket Dog Brands/СХВП — Julius-K9 (JULIUS K9) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „JULIUS K9“ — По-ранни фигуративни марки на Общността „K9“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/21

         Решение на Общия съд от 17 май 2013 г. — Rocket Dog Brands/СХВП — Julius-K9 (JULIUS K9)
   (Дело T-231/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „JULIUS K9“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „K9“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 189/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rocket Dog Brands LLC (Хейуърд, Съединени щати) (представител: C. Aikens, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Julius-K9 bt (Сигетсентмиклош, Унгария)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 март 2012 г. (преписка R 1124/2011-4), постановено в производство по възражение между Rocket Dog Brands LLC и Julius-K9 bt

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Rocket Dog Brands LLC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело C-345/08: Решение на Съда (трети състав) от 10 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Schwerin, Германия) — Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern (Свободно движение на работници — Член 39 ЕО — Отказ за допускане до подготвителен юридически стаж за регламентираните юридически професии — Кандидат, който е получил дипломата си по право в друга държава членка — Критерии за признаване на равностойността на придобитите знания)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/10

         Решение на Съда (трети състав) от 10 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Schwerin, Германия) — Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   (Дело C-345/08) (1)

   (Свободно движение на работници - Член 39 ЕО - Отказ за допускане до подготвителен юридически стаж за регламентираните юридически професии - Кандидат, който е получил дипломата си по право в друга държава членка - Критерии за признаване на равностойността на придобитите знания)
   2010/C 24/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Страни в главното производство

      Ищец: Krzysztof Pesla

      Ответник: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Schwerin — Тълкуване на член 39 от Договора за ЕО — Решение, с което се отказва допускането на кандидат, получил дипломата си по право в друга държава членка, до юридически стаж за подготовка за регламентираните юридически професии — Критерии за проверка на еквивалентността на образованието

      Диспозитив

               1.

               Член 39 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че знанията, които трябва да се вземат като отправна точка за целите на преценката на равностойността на образованието в резултат на искане за пряко допускане до подготвителен стаж за юридическите професии, без да се полагат предвидените за това изпити, са знанията, удостоверени посредством квалификацията, изисквана в държавата членка, където кандидатът иска да бъде допуснат до такъв стаж.

               2.

               Член 39 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато компетентните власти на дадена държава членка разглеждат искане на гражданин на друга държава членка да бъде допуснат до период на практическо обучение с цел последващо упражняване на регламентирана юридическа професия като подготвителния стаж, този член не налага сам по себе си в рамките на изискваното от общностното право изследване на равностойността тези власти да изискват от кандидата само ниво на юридическите знания, по-ниско от знанията, удостоверени посредством квалификацията, която се изисква в тази държава членка за допускане до такъв период на практическо обучение. Следва да се уточни все пак, от една страна, че посоченият член допуска и по-голяма гъвкавост по отношение на изискваната квалификация, и от друга страна, че е важно възможността за частично признаване на знанията, удостоверени посредством доказаните от заинтересованото лице квалификации, да не остава чисто фиктивна на практика, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело C-329/07: Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/29

         Иск, предявен на 13 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-329/07)
   (2007/C 211/54)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: W. Wils)

      Ответник: Френска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (1) и, във всеки случай, като не е уведомила Комисията за това, Френската република не е изпълнила задълженията, които произтичат за нея от тази директива;

               —

               да се осъди Френската република да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/48/ЕО е изтекъл на 29 април 2006 г.

      (1)  ОВ L 157, стр. 45 и — поправка — ОВ L 195, стр. 16.


title: Дело C-247/15 P: Жалба, подадена на 27 май 2015 г. от Maxcom Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 март 2015 г. по дело T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Съвет на Европейския съюз

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/8

         Жалба, подадена на 27 май 2015 г. от Maxcom Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 март 2015 г. по дело T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-247/15 P)
   (2015/C 262/10)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Maxcom Ltd (представители: L. Ruessmann, адвокат, J. Beck, Solicitor)

      Други страни в производството: Chin Haur Indonesia, PT; Съвет на Европейския съюз; Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               Да обяви жалбата за допустима и основателна;

               —

               Да отмени решението на Общия съд по отношение на втората част на първото основание;

               —

               Да отхвърли в неговата цялост първото основание на жалбоподателя в първоинстанционното производство;

               —

               Да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството по обжалване в рамките на производството по обжалване и във връзка с неговото встъпване пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква следните доводи:

               —

               Очевидно неоснователно Общият съд е приел, че съгласно член 13, параграф 1, от основния регламент (1), Съветът не е можел да прави извод за съществуването на претоварвания, извършвани от жалбоподателя в първоинстанционното производство въз основа на обстоятелството, че (i) той не е истински индонезийски производител и (ii) че той не е извършвал комплектоване, което да е надхвърлило определените в член 13, параграф 2 от основния регламент прагове.

               —

               При условията на евентуалност: отмяна на Регламент № 501/2013 (2), доколкото той се отнася до жалбоподателя в първоинстанционното производство, не е основателен, макар и изводите на Съвета за съществуването на претоварвания да са неправилни, тъй като Общият съд е потвърдил, че жалбоподателят в първоинстанционното производство е извършвал комплектоване, което не е надхвърляло праговете, определени в член 13, параграф 2, от основния регламент и също така е потвърдил съществуването на съвкупност от други критерии, които се изискват, за да бъде отказано на жалбоподателя в първоинстанционнното производство освобождаване от мерките срещу заобикалянето.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (JO L 343, p. 51).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 501/2013 НА СЪВЕТА от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) № 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис
   (ОВ L 153, стр. 1).


title: Дело T-412/16: Жалба, подадена на 31 юли 2016 г. — Bena Properties/Съвет

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/19

      Жалба, подадена на 31 юли 2016 г. — Bena Properties/Съвет
      (Дело T-412/16)
      (2016/C 364/16)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Bena Properties Co. SA (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, адвокат)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата му за допустима и основателна,

                  —

                  съответно да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 от 27 май 2016 г., както и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет основания, които по същество са идентични или сходни с изложените в рамките на дело T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Съвет.


title: Дело F-60/11: Жалба, подадена на 25 май 2011 г. — ZZ/ЕЦБ

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/35

         Жалба, подадена на 25 май 2011 г. — ZZ/ЕЦБ
   (Дело F-60/11)
   2011/C 211/71
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)

      Ответник: Европейска централна банка

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на ЕЦБ за потвърждаване на предходното ѝ решение, с което жалбоподателят временно се отстранява от длъжност, считано от 5 август 2010 г., и искане за обезщетение.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ЕЦБ от 23 ноември 2010 г. за потвърждаване на решението от 4 август 2010 г., с което жалбоподателят временно се отстранява от длъжност и ако е необходимо да се отмени решението от 15 март 2011 г. за отхвърляне на специалната жалба,

               —

               вследствие на това да се разпореди пълното възстановяване на жалбоподателя на работа, като това обстоятелство се оповести по подходящ начин, за да се възстанови доброто име на жалбоподателя,

               —

               във всички случаи да се присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди, оценени ex aequo et bono на 20 000 EUR,

               —

               да се осъди ЕЦБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-459/07: Решение на Съда (трети състав) от 2 април 2009 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Австрия) — Veli Elshani/Hauptzollamt Linz (Митнически кодекс на Общността — Член 202 и член 233, първа алинея, буква г) — Възникване на митническо задължение — Неправомерно въвеждане на стоки — Задържане заедно с отнемане — Погасяване на митническо задължение — Момент, в който трябва да се извърши задържането)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/12

         Решение на Съда (трети състав) от 2 април 2009 г. (преюдициално запитване от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Австрия) — Veli Elshani/Hauptzollamt Linz
   (Дело C-459/07) (1)

   (Митнически кодекс на Общността - Член 202 и член 233, първа алинея, буква г) - Възникване на митническо задължение - Неправомерно въвеждане на стоки - Задържане заедно с отнемане - Погасяване на митническо задължение - Момент, в който трябва да се извърши задържането)
   2009/C 141/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz

      Страни в главното производство

      Ищец: Veli Elshani

      Ответник: Hauptzollamt Linz

      Предмет

   Преюдициално запитване — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Тълкуване на член 202 и член 233, първа алинея, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността — Погасяване на митническо задължение свързано със задържането на стоки при неправомерното им въвеждане —Задържане на стоки в държавата-членка по местоназначение — Отклонение на стоки — Момент на погасяване на задължението

      Диспозитив

               1)

               Член 202 и член 233, първа алинея, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че за да доведе до погасяване на митническото задължение, задържането на неправомерно въведените на митническата територия на Общността стоки трябва да бъде извършено, преди тези стоки да преминат първото митническо бюро, разположено във вътрешността на тази територия.

               2)

               Не е необходимо да се отговаря на втория въпрос.

      (1)  ОВ C 297, 08.12.2007 г.


title: Дело C-663/11: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Oradea (Румъния) на 27 декември 2011 г. — SC Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/3

         Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Oradea (Румъния) на 27 декември 2011 г. — SC Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Дело C-663/11)
   2012/C 89/05
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Oradea

      Страни в главното производство

      Въззивник: SC Scandic Distilleries SA

      Въззиваем: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Преюдициални въпроси

               1.

               В противоречие ли е с европейското право (с членове 7 и 22 от Директива 92/12/ЕИО (1), съответно със съображенията на тази директива) отказът на румънските данъчни власти да уважат искане за възстановяване на акцизите, доколкото:

                           а)

                           търговецът, който иска възстановяване на акцизите, е удостоверил изпълнението на всички технически условия, предвидени в националното законодателство за допустимостта на исканията за възстановяване и по-конкретно: (i) за удостоверяване на плащането на акцизите в Румъния; (ii) за удостоверяване на изпращането на акцизните стоки в друга държава членка;

                           б)

                           съгласно изискванията на румънското данъчно законодателство (член 1926 Cod fiscal, член 184 от Методологичните норми, предвидени в Решение на правителството № 44/2004 и в Приложение № 11 към Дял VII от Cod fiscal), някои от документите, които е трябвало да придружават искането за възстановяване, е било възможно да бъдат представени едва след доставката на акцизните стоки в друга държава членка;

                           в)

                           румънското данъчно законодателство (член 184, алинея 4 от Методологичните норми, препращащ към член 135 от Cod procedură fiscală) предвижда общ срок от 5 години за всяко искане за възстановяване/връщане?

               2.

               Трябва ли член 22, параграф 1, буква а) от Директива 92/12/ЕИО, да се тълкува в смисъл, че неподаването от търговеца на искане за възстановяване на акцизите в държавата членка, в която те са платени, преди доставката на акцизните стоки за друга държава членка, в която стоките са предназначени за потребление, води до погасяване на правото на търговеца да получи възстановяване на платените акцизи?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, в съответствие е ли е с принципа за данъчния неутралитет решението за погасяване на правото на търговеца на възстановяване на акцизите, което погасяване в крайна сметка води до двойно облагане на едни и същи акцизни стоки (в държавата членка, в която акцизните стоки са първоначално освободени за потребление и съответно в държавата членка, в която стоките са предназначени за потребление)?

               4.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, може ли да се приеме, че изключително краткият срок от датата на плащането на акцизите за освободените за потребление в държава членка стоки до датата на изпращането на акцизните стоки за друга държава членка, в която те са предназначени за потребление, е в съответствие с принципите на равностойност и ефективност? В този аспект релевантен ли е фактът, че срокът по общия ред, в който може да се иска възстановяване/връщане на платен данък, такса или вноска в съответната държава членка, е значително по-дълъг?

      (1)  Директива № 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129).


title: Дело T-520/14: Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — bd breyton-design/СХВП (RACE GTP) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „RACE GTP“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/33

         Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — bd breyton-design/СХВП (RACE GTP)
   (Дело T-520/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „RACE GTP“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 016/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: bd breyton-design GmbH (Щоках, Германия) (представители: T. Raab и H. Lauf, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 27 март 2014 г. (преписка R 1230/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „RACE GTP“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда bd breyton-design GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-402/12: Решение на Общия съд от 16 април 2015 г. — Schlyter/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 2, трето тире — Изключение във връзка със защитата на целите на дейностите по разследване — Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Член 6, параграф 1 — Подробно становище на Комисията по проект за постановление относно годишната декларация за вещества, съществуващи под формата на наночастици, за който е отправено уведомление до Комисията от френските власти съгласно разпоредбите на Директива 98/34/ЕО — Отказ на достъп)

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/11

         Решение на Общия съд от 16 април 2015 г. — Schlyter/Комисия
   (Дело T-402/12) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 2, трето тире - Изключение във връзка със защитата на целите на дейностите по разследване - Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Член 6, параграф 1 - Подробно становище на Комисията по проект за постановление относно годишната декларация за вещества, съществуващи под формата на наночастици, за който е отправено уведомление до Комисията от френските власти съгласно разпоредбите на Директива 98/34/ЕО - Отказ на достъп))
   (2015/C 190/13)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Carl Schlyter (Линшьопинг, Швеция) (представители: O. Brouwer и S. Schubert, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira, A. Tokár и C. Zadra)

      Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Република Финландия (представител: S. Hartikainen) и Кралство Швеция (представители: първоначално A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, C. Stege, S. Johannesson и H. Karlsson, впоследствие A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg и C. Hagerman)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Френска република (представители: B. Beaupère-Manokha, D. Colas и F. Fize)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията от 27 юни 2012 г., с което в срока на изчакване е отказан достъп до нейното подробно становище по проект за постановление относно съдържанието и условията за представяне на годишната декларация за вещества, съществуващи под формата на наночастици (2011/673/F), за който ѝ е отправено уведомление от френските власти съгласно Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207), изменена с Директива 98/48/EО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г. (ОВ L 217, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 282).

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Европейската комисия от 27 юни 2012 г., с което в срока на изчакване е отказан достъп до нейното подробно становище по проект за постановление относно съдържанието и условията за представяне на годишната декларация за вещества, съществуващи под формата на наночастици (2011/673/F), за който ѝ е отправено уведомление от френските власти съгласно Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, изменена с Директива 98/48/EО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година.

               2)

               Комисията понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на г-н Carl Schlyter.

               3)

               Френската република, Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г.


title: Дело T-601/15: Иск, предявен на 22 октомври 2015 г. — CEVA/Комисия

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/28

         Иск, предявен на 22 октомври 2015 г. — CEVA/Комисия
   (Дело T-601/15)
   (2015/C 429/36)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Франция) (представител: E. De Boissieu, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да осъди Комисията да заплати на CEVA сумата от 59  103,21 EUR в съответствие с Grant Agreement;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С настоящия иск ищецът иска Комисията да бъде осъдена да заплати първия транш от финансовата помощ, отпусната въз основа на договора SEABIOPLAS и на нейното споразумение за отпускане на безвъзмездни средства („Grant Agreement“) във връзка с проект за изследвания и технологично развитие „Водораслите, продукт на устойчивото развитие на аквакултурата, като суровина за биоразградими пластмаси на биологична основа“, след направено от Комисията въз основа на заключението на финансов одит на OLAF служебно прихващане за същата сума за събиране изплатените на ищеца суми по договора PROTOP.
   В подкрепа на иска си по същество ищецът излага само едно основание, изведено от допуснати от Комисията грешки, които се отразявали на събирането чрез прихващане на вземания, изплатени от Комисията на ищеца. Във връзка с това ищецът по същество твърди, че не били налице условията за прихващане. Първо, вземането на Комисията срещу ищеца не било нито сигурно, нито изискуемо. След това, Комисията не била спазила член 87, параграф 2 относно събирането на вземанията чрез прихващане и член 88 относно събирането при неизвършване на доброволно плащане от Делегирания регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза. Накрая ищецът твърди, че Комисията няма никакъв иск на договорна основа срещу него. При условията на евентуалност, в случай че Общият съд прецени, че прихващането е обосновано, ищецът твърди, че пълното възстановяване на получената от него субсидия противоречи на принципа на пропорционалност и би представлявало неоснователно обогатяване за Комисията.


title: Дело F-68/15: Жалба, подадена на 27 април 2015 г. — ZZ/Frontex

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/49

         Жалба, подадена на 27 април 2015 г. — ZZ/Frontex
   (Дело F-68/15)
   (2015/C 245/60)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: S. Pappas, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз (Frontex)

      Предмет и описание на производството

   Отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя за 2009 г. и искане за обезщетяване на неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени докладът за оценка от 4 юли 2014 г., който е изпратен на жалбоподателя на 12 юли 2014 г., доколкото с него се изменя първоначалният доклад,

               —

               да се осъди Frontex да заплати обезщетение за вреди в размер на 4  000 EUR,

               —

               да се осъди Frontex да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-646/16: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 15 декември 2016 г. — Khadija Jafari, Zainab Jafari

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/23

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 15 декември 2016 г. — Khadija Jafari, Zainab Jafari
   (Дело C-646/16)
   (2017/C 053/30)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Khadija Jafari, Zainab Jafari

      Ответник: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли при тълкуването на член 2, буква м), и членове 12 и 13 от Регламент (ЕС) № 604/2013 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (преработен текст), наричан по-нататък „Регламент Дъблин III“, да се вземат предвид други актове, с които Регламент Дъблин III има допирни точки, или на горепосочените разпоредби следва да се придава отделно от тези актове значение?

               2)

               В случай че разпоредбите на Регламент Дъблин III следва да се тълкуват отделно от други актове:

                           a)

                           Следва ли фактическото толериране от страна на държава членка на влизането на нейна територия с единственото намерение за транзитно преминаване през същата държава членка и за подаване на молба за международна закрила в друга държава членка да се счита за „виза“ по смисъла на член 2, буква м) от Регламент Дъблин III с оглед на условията, които са налице в случаите по главното производство и се характеризират с настъпването си във време, през което националните органи на държавите, които играят най-съществена роля, са изправени пред приток на изключително голям брой хора, искащи да преминат транзитно през тяхната територия?
                           Ако отговорът на втория въпрос, буква а) е утвърдителен:

                           б)

                           Следва ли с оглед на фактическото толериране на влизането с намерение за транзитно преминаване да се приеме, че „визата“ изгубва своята валидност с излизането от съответната държава членка?

                           в)

                           Следва ли с оглед на фактическото толериране на влизането с намерение за транзитно преминаване да се приеме, че „визата“ продължава да бъде валидна, докато лицето все още не е излязло от съответната държава членка, или макар лицето все още да не е излязло от страната, „визата“ губи валидността си към момента, в който кандидатът окончателно се откаже от намерението си да влезе в друга държава членка?

                           г)

                           Следва ли поради отказа на кандидата от намерението му да влезе в държавата членка, която е била неговата първоначална цел, да се приеме, че по смисъла на член 12, параграф 5 от Регламента Дъблин III е налице измама, извършена след издаването на „визата“, и че следователно държавата членка, издала „визата“, не е компетентна?
                           Ако отговорът на втория въпрос, буква а) е отрицателен:

                           д)

                           Следва ли изразът „кандидат, незаконно е пресякъл по суша, по море или по въздух границата на държава членка, в която е влязъл, идвайки от трета държава“ в член 13, параграф 1 от Регламент Дъблин III да се разбира в смисъл, че при посочените специални условия в случаите по главното производство следва да се приеме, че не е налице незаконно пресичане на външната граница?

               3)

               В случай че разпоредбите на Регламент Дъблин III следва да се тълкуват във връзка с други актове:

                           a)

                           Следва ли при преценката за наличието на „незаконно пресичане“ на границата по смисъла на член 13, параграф 1 от Регламент Дъблин III специално да се вземе предвид обстоятелството дали са изпълнени условията за влизане съгласно Кодекса на шенгенските граници, и по-конкретно съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 562/2006 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите, която разпоредба е релевантна за случаите по главното производство поради момента на влизането във въпросната държава членка?
                           Ако отговорът на третия въпрос, буква а) е отрицателен:

                           б)

                           Кои разпоредби от правото на Съюза следва да се вземат специално предвид при преценката дали е налице „незаконно пресичане“ на границата по смисъла на член 13, параграф 1 от Регламент Дъблин III?
                           Ако отговорът на третия въпрос, буква а) е утвърдителен:

                           в)

                           Предвид условията в случаите по главното производство, които се характеризират с настъпването си във време, през което националните органи на държавите, които играят най-съществена роля, са изправени пред приток на изключително голям брой хора, искащи да преминат транзитно през тяхната територия, следва ли фактическото толериране от страна на държава членка, без тя да проверява обстоятелствата по конкретния случай, на влизането на нейна територия с единственото намерение за транзитно преминаване през същата държава членка и за подаване на молба за международна закрила в друга държава членка да се счита за разрешение за разглежданото влизане по смисъла на член 5, параграф 4, буква в) от Кодекса на шенгенските граници?
                           Ако отговорът на третия въпрос, букви а) и в) е утвърдителен:

                           г)

                           Следва ли въз основа на разрешението за влизане по член 5, параграф 4, буква в) от Кодекса на шенгенските граници да се приеме, че е налице разрешение, равностойно на виза по смисъла на член 5, параграф 1, буква б) от Кодекса на шенгенските граници, и следователно, че е налице „виза“ по смисъла на член 2, буква м) от Регламент Дъблин III, поради което при прилагането на разпоредбите за определяне на компетентната държава членка съгласно Регламент Дъблин III трябва да се вземе предвид и член 12 от него?
                           Ако отговорът на третия въпрос, букви а), в) и г) е утвърдителен:

                           д)

                           Следва ли с оглед на фактическото толериране на влизането с намерение за транзитно преминаване да се приеме, че „визата“ е изгубила валидността си с излизането на лицето от съответната държава членка?

                           е)

                           Следва ли с оглед на фактическото толериране на влизането с намерение за транзитно преминаване да се приеме, че „визата“ продължава да бъде валидна, докато лицето все още не е излязло от съответната държава членка, или макар лицето все още да не е излязло от страната, „визата“ губи валидността си към момента, в който кандидатът окончателно се откаже от намерението си да влезе в друга държава членка?

                           ж)

                           Следва ли поради отказа на кандидата от намерението си да влезе в държавата членка, която е била неговата първоначална цел, да се приеме, че по смисъла на член 12, параграф 5 от Регламента Дъблин III е налице измама, извършена след издаването на „визата“, и че следователно държавата членка, издала „визата“, не е компетентна?
                           Ако отговорът на третия въпрос, букви а) и в) е утвърдителен, но отговорът на третия въпрос, буква г) е отрицателен:

                           з)

                           Следва ли изразът „кандидат, незаконно е пресякъл по суша, по море или по въздух границата на държава членка, в която е влязъл, идвайки от трета държава“ в член 13, параграф 1 от Регламент Дъблин III да се разбира в смисъл, че при посочените специални условия, които са налице в случаите по главното производство, преминаването през границата, което трябва да се квалифицира като разрешение за влизане по смисъла на член 5, параграф 4, буква в) от Кодекса на шенгенските граници, не следва се счита за незаконно пресичане на външната граница?

      (1)  ОВ L 180, стр. 31.

      (2)  Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ. L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5).


title: Дело C-455/15 PPU: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Varbergs tingsrätt — Швеция) — P/Q (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 23, буква а) — Основания за непризнаване на решенията по дела, свързани с родителска отговорност — Обществен ред)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Varbergs tingsrätt — Швеция) — P/Q
   (Дело C-455/15 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Член 23, буква а) - Основания за непризнаване на решенията по дела, свързани с родителска отговорност - Обществен ред))
   (2016/C 016/15)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Varbergs tingsrätt

      Страни в главното производство

      Ищец: P

      Ответник: Q

      Диспозитив

   Член 23, буква а) от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че когато не е налице явно нарушение — предвид най-добрия интерес на детето — на правна норма, считана за съществена в правния ред на държава членка, или на право, признато като основно в нейния правен ред, тази разпоредба не позволява на съда на тази държава членка, който смята, че въпросите относно упражняването на родителските права по отношение на дадено дете са от неговата компетентност, да откаже да признае решението на съд на друга държава членка, който се е произнесъл относно упражняването на родителските права по отношение на това дете.

      (1)  ОВ C 346, 19.10.2015 г.


title: Дело T-410/16: Решение на Общия съд от 18 май 2017 г. — Makhlouf/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на финансови средства — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката — Право на чест — Право на собственост — Презумпция за невиновност — Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза — Пропорционалност)

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/23

         Решение на Общия съд от 18 май 2017 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-410/16) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на финансови средства - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Право на чест - Право на собственост - Презумпция за невиновност - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Пропорционалност))
   (2017/C 221/32)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Rami Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Kyriakopoulou, G. Étienne и A. Vitro, впоследствие S. Kyriakopoulou и A. Vitro, след това S. Kyriakopoulou и J. Bauerschmidt)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, L. Havas и R. Tricot)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение ОВППС/2016/850 на Съвета от 27 май 2016 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 141, 2016 г., стр. 125) и последващите актове за изпълнението му, доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Rami Makhlouf да понесе собствените си разноски и разноските на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г.


title: Дело T-789/14: Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/EUIPO — Meissen Keramik („MEISSEN“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MEISSEN“ — По-ранни словни и фигуративна национални марки и марки на Европейския съюз „MEISSEN“, „MEISSENER PORZELLAN“, „HAUS MEISSEN“, „Meissen“ и „Meissener Porzellan“ — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Отличителен характер и репутация на по-ранните марки — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 — Реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 — Член 15, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/41

         Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/EUIPO — Meissen Keramik („MEISSEN“)
   (Дело T-789/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MEISSEN“ - По-ранни словни и фигуративна национални марки и марки на Европейския съюз „MEISSEN“, „MEISSENER PORZELLAN“, „HAUS MEISSEN“, „Meissen“ и „Meissener Porzellan“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Отличителен характер и репутация на по-ранните марки - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 - Реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 - Член 15, параграф 1 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 270/45)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Майсен, Германия) (представители: O. Spuhler и M. Geitz, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила пред Общия съд: Meissen Keramik GmbH (Майсен) (представители: M. Vohwinkel и K. Gennen, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 септември 2014 г. (съединени преписки R 1182/2013-4 и R 1245/2013-4), относно производство по възражение между Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen и Meissen Keramik.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-663/16 P: Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. от Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 октомври 2016 г. по дело T-669/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH/Европейска агенция по химикали

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/25

         Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. от Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 октомври 2016 г. по дело T-669/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH/Европейска агенция по химикали
   (Дело C-663/16 P)
   (2017/C 053/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (представители: M. Grunchard, avocate, K. Van Maldegem, avocat, P. Sellar, Advocate)

      Друга страна в производството: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени определението на Общия съд по дело T-669/15; и

               —

               да се произнесе по недопустимостта и да върне делото на Общия съд за разглеждане по същество;

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд, който да се произнесе по допустимостта на жалбата за отмяна на оспорения акт, подадена от жалбоподателите, и съответно след това да постанови решение по същество;

               —

               да осъди ответника да плати всички съдебни разноски по производството (включително разноските, свързани с възражението за недопустимост пред Общия съд).

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите твърдят, че Общият съд е тълкувал и приложил неправилно закона, което го е довело до грешка при прилагане на правото, а именно обявяване за недопустима на жалбата за отмяна на оспорения акт, подадена от жалбоподателите.
   По-конкретно, жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал редица грешки в мотивите си и в тълкуването на приложимата към положението на жалбоподателите правна уредба. Това е довело до следните грешки при прилагане на правото, допуснати от Общия съд:

               —

               Общият съд е тълкувал и приложил неправилно член 130, параграф 1 от своя Процедурен правилник, като е навлязъл в разглеждане на спора по същество;

               —

               Общият съд е тълкувал и приложил неправилно член 130, параграф 7 от своя Процедурен правилник, като не е отложил произнасянето си по недопустимостта, докато не изслуша пълно изложение на доводите по същество.

         Освен това, като е обявил жалбата на жалбоподателите за недопустима, Общият съд е нарушил правото им на защита, правото им на достъп до правосъдие и задължението за излагане на мотиви, които се числят към основните права на лицата и следователно отразяват общи принципи на правото на ЕС.
   Поради тези причини жалбоподателите твърдят, че определението на Общия съд по дело T-669/15 трябва да бъде отменено и Съдът да се произнесе по недопустимостта и да върне делото на Общия съд за разглеждане по същество.


title: Дело F-18/09: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 ноември 2011 г. — Merhzaoui/Съвет ( „Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Класиране в степен — Местни служители, назначени за длъжностни лица — Член 10 от приложение XIII към Правилника — Член 3 от приложението към УРДС — Процедура по повишаване за 2008 г. — Съпоставяне на заслугите между длъжностни лица от кариерен поток AST — Процедура, основаваща се на атестационните доклади за 2005/2006 г. — Критерий за нивото на изпълняваните отговорности“ )

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/22

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 ноември 2011 г. — Merhzaoui/Съвет
   (Дело F-18/09) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Класиране в степен - Местни служители, назначени за длъжностни лица - Член 10 от приложение XIII към Правилника - Член 3 от приложението към УРДС - Процедура по повишаване за 2008 г. - Съпоставяне на заслугите между длъжностни лица от кариерен поток AST - Процедура, основаваща се на атестационните доклади за 2005/2006 г. - Критерий за нивото на изпълняваните отговорности)
   2012/C 138/41
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mohamed Merhzaoui (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и G. Kimberley)

      Предмет

   От една страна, отмяна на решението за назначаване на жалбоподателя в кариерния поток AST 1–7. От друга страна, отмяна на решението да не бъде повишен в хода на процедурата за повишаване за 2008 г. в степен AST 2, както и отмяна на решенията за повишаване в тази степен на длъжностни лица с по-малко заслуги

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Merhzaoui понася както направените от него съдебни разноски, така и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г., стр. 46.


title: Дело T-19/07: Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Systran и Systran Luxembourg/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Процедура за възлагане на обществена поръчка за осъществяване на проект във връзка с поддръжката и лингвистичното подобряване на системата за машинен превод на Комисията — Изходни кодове за пусната на пазара компютърна програма — Нарушение на авторското право — Неразрешено разкриване на ноу-хау — Иск за обезщетение — Спор, който не е свързан с договор — Допустимост — Действителна и сигурна вреда — Причинно-следствена връзка — Предварително определен размер на вредата)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/9

         Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Systran и Systran Luxembourg/Комисия
   (Дело T-19/07) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Процедура за възлагане на обществена поръчка за осъществяване на проект във връзка с поддръжката и лингвистичното подобряване на системата за машинен превод на Комисията - Изходни кодове за пусната на пазара компютърна програма - Нарушение на авторското право - Неразрешено разкриване на ноу-хау - Иск за обезщетение - Спор, който не е свързан с договор - Допустимост - Действителна и сигурна вреда - Причинно-следствена връзка - Предварително определен размер на вредата)
   2011/C 38/12
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищци: Systran SA (Париж, Франция) и Systran Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург) (представители: J.-P. Spitzer и E. De Boissieu, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално E. Montaguti и M. F. Benyon, впоследствие E. Traversa и E. Montaguti, подпомагани от A. Berenboom и M. Isgour, avocats)

      Предмет

   Иск за обезщетение за вредите, които ищците твърдят, че са претърпели поради нарушенията, допуснати вследствие на процедура на Комисията за възлагане на обществена поръчка във връзка с поддръжката и лингвистичното подобряване на системата ѝ за машинен превод

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на Systran SA предварително определено по размер обезщетение от 12 001 000 EUR.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело T-39/16: Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/СХВП — Fink (NANA FINK)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/43

         Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/СХВП — Fink (NANA FINK)
   (Дело T-39/16)
   (2016/C 106/51)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Бремен, Германия) (представител: T. Boddien, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nadine Fink (Базел, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: международна регистрация на фигуративна марка със словни елементи „NANA FINK“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката № IR 1 111 651

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 12 ноември 2015 г. по преписка R 679/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение относно производство по възражение B 2 125 543 (международна регистрация на марка № IR 1 111 651);

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-248/13: Иск, подаден на 6 май 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/25

         Иск, подаден на 6 май 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-248/13)
   2013/C 171/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Currall, J.-P. Keppenne и D. Martin)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца

               —

               да се постанови, че с неприемането на предложението на Комисията за Регламент на Съвета за адаптиране, считано от 1 юли 2012 г., на заплатите и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз, както и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тези заплати и пенсии, Съветът не е изпълнил задълженията си по Правилника за длъжностните лица

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящия иск ищецът твърди, че Съветът неправомерно се е въздържал да приеме Предложението за регламент на Комисията за адаптиране на заплатите и пенсиите на длъжностните лица по реда на член 3 от приложение ХI към Правилника за длъжностните лица, въпреки че съгласно императивната формулировка на този член методът за годишно адаптиране на тези заплати и пенсии представлява автоматична процедура, която не предоставя никаква възможност за преценка на Съвета. Посоченият член всъщност го задължава да приеме предложението на Комисията преди 31 декември на текущата година. Комисията упреква Съвета, че е констатирал само липсата на квалифицирано мнозинство сред членовете си, за да приеме предложението на Комисията, което се отнася, от една страна, до адаптирането на заплатите, и от друга страна — до предвидените в приложение ХI към Правилника корекционни коефициенти. Според ищеца Съветът всъщност приложил, без да се мотивира, член 10 от приложение ХI, незачитайки правомощията на Комисията и на Парламента. По този начин Съветът не само нарушил посочените разпоредби, но и принципа на институционално равновесие, като осъществил злоупотреба с власт.


title: Дело C-299/11: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 15 юни 2011 г. — Staatssecretaris van Financiën/Gemeente Vlaardingen

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/26

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 15 юни 2011 г. — Staatssecretaris van Financiën/Gemeente Vlaardingen
   (Дело C-299/11)
   2011/C 269/48
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: Gemeente Vlaardingen

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 5, параграф 7, буква a) във връзка с член 5, параграф 5 и член 11, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива (1) да се тълкува в смисъл, че държава членка има право да облага с данък върху добавената стойност ((ДДС)) ползването от данъчнозадълженото лице на недвижим имот за целите на упражняваната стопанска дейност, което ползване е освободено от ДДС, ако

               —

               този недвижим имот представлява (построен) обект върху поземлен имот на данъчнозадълженото лице и е изграден по негово възлагане срещу възнаграждение от трето лице и ако

               —

               данъчнозадълженото лице използва в миналото този поземлен имот за (същите) освободени от ДДС стопански цели и все още не е извършвало приспадане на ДДС в тази връзка,

         като в резултат на това на данъчнозадълженото лице се начислява ДДС върху поземления имот, т.е. върху неговата стойност?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).


title: Дело T-331/12: Решение на Общия съд от 26 февруари 2014 г.  — Sartorius Lab Instruments/СХВП (жълта дъга от кръг, разположена на долния ръб на електронен дисплей) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, съставена от жълта дъга от кръг, разположена на долния ръб на електронен дисплей — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/35

         Решение на Общия съд от 26 февруари 2014 г. — Sartorius Lab Instruments/СХВП (жълта дъга от кръг, разположена на долния ръб на електронен дисплей)
   (Дело T-331/12) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, съставена от жълта дъга от кръг, разположена на долния ръб на електронен дисплей - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 102/55
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG (Гьотинген, Германия), допуснато да замести Sartorius Weighing Technology GmbH (представител: K. Welkerling, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 3 май 2012 г. (дело R 1783/2011-1) относно заявка за регистрация на знак, представляващ жълта дъга от кръг, разположена на долния ръб на дисплей, като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело F-12/07 AJ: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 септември 2007 г. — O'Connor/Комисия (Правна помощ)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/69

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 септември 2007 г. — O'Connor/Комисия
   (Дело F-12/07 AJ)
   (Правна помощ)
   (2007/C 269/126)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Elizabeth O'Connor (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и M. Velardo)
   Предмет на делото
   Молба за предоставяне на правна помощ
   Диспозитив на определението
   Молбата за предоставяне на правна помощ по дело F 12/07 AJ, O'Connor/Комисия се отхвърля.


title: Решение на Съда от 15 май 2013 година по дело E-13/12 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неизпълнение задължения от страна по Споразумението — Директива 90/167/ЕИО на Съвета от 26 март 1990 г. относно определяне на условията, регулиращи подготовката, пускането на пазара и използването на медикаментозни фуражи в Общността)

text:
               26.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/10

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 15 май 2013 година
   по дело E-13/12
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Неизпълнение задължения от страна по Споразумението — Директива 90/167/ЕИО на Съвета от 26 март 1990 г. относно определяне на условията, регулиращи подготовката, пускането на пазара и използването на медикаментозни фуражи в Общността)
   2013/C 277/08
   По дело Е-13/12 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСК за постановяване, че като не е приела в предвидените срокове или не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за мерките, необходими за транспонирането в своето законодателство на акта, посочен в точка 10 от част 7.1 на глава I от приложение I към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 90/167/ЕИО на Съвета от 26 март 1990 г. относно определяне на условията, регулиращи подготовката, пускането на пазара и използването на медикаментозни фуражи в Общността), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 15 от директивата и по член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав: Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдия, на 15 май 2013 г. излезе с решение, чийто диспозитив постановява:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като не е приела в предвидените срокове мерките, необходими за транспонирането в своето законодателство на акта, посочен в точка 10 от част 7.1 на глава I от приложение I към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 90/167/ЕИО на Съвета от 26 март 1990 г. относно определяне на условията, регулиращи подготовката, пускането на пазара и използването на медикаментозни фуражи в Общността, адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, или не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тях, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 15 от директивата и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.