title: Дело C-93/09: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия) на 6 март 2009 г. — Hartmut Eifert/Land Hessen

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/24

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия) на 6 март 2009 г. — Hartmut Eifert/Land Hessen
   (Дело C-93/09)
   2009/C 113/46
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Страни в главното производство

      Ищец: Hartmut Eifert

      Ответник: Land Hessen

      Встъпила страна: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Преюдициални въпроси

               1)

               Невалидни ли са член 42, параграф 1, точка 8б и член 44а от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193), въведени с Регламент (ЕО) № 1437/2007 на Съвета от 26 ноември 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 322, стр. 1)?

               2)

               Регламент (ЕО) № 259/2008 на Комисията от 18 март 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно публикуването на информация за получателите на средства от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 76, стр. 28)

                           а)

                           невалиден ли е,

                           б)

                           или е валиден само защото Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L 105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51) е невалидна?

                     Ако разпоредбите, посочени в първия и втория въпрос, са валидни:

                           3)

                           Трябва ли член 18, параграф 2, второ тире от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10), да се тълкува в смисъл, че публикуването съгласно Регламент (ЕО) № 259/2008 на Комисията от 18 март 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно публикуването на информация за получателите на средства от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), може да се осъществи само ако е проведена предвидената в този член процедура, която замества уведомяването на надзорния орган?

                           4)

                           Трябва ли член 20 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) да се тълкува в смисъл, че публикуването съгласно Регламент (ЕО) № 259/2008 на Комисията от 18 март 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно публикуването на информация за получателите на средства от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), може да се осъществи само ако е извършена предварителната проверка, която националното право предвижда за този случай?

                           5)

                           Ако отговорът на четвъртия въпрос е утвърдителен: трябва ли член 20 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) да се тълкува в смисъл, че дадена предварителна проверка няма действие, ако е извършена въз основа на регистър по смисъла на член 18, параграф 2, второ тире от същата директива, който не съдържа необходимата информация?

                           6)

                           Трябва ли член 7 — и по-специално буква д) в конкретния случай — от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10), да се тълкува в смисъл, че не допуска практика да се съхраняват IP адресите на потребителите на интернет сайт, ако последните не са дали изрично съгласие?


title: Дело C-519/08: Определение на Съда (седми състав) от 24 април 2009 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon, Гърция) — Archontia Koukou/Elliniko Dimosio (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Клаузи 5 и 8 от Рамковото споразумение относно срочната работа — Срочни трудови договори в обществения сектор — Последователни договори — Намаляване на общото ниво на закрила на работниците — Мерки за предотвратяване на злоупотреби — Санкции — Абсолютна забрана за преобразуването на срочни трудови договори в договори с неопределена продължителност в обществения сектор — Последици от неправилно транспониране на директива — Конформно тълкуване)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/17

         Определение на Съда (седми състав) от 24 април 2009 г. (преюдициално запитване от Monomeles Protodikeio Athinon, Гърция) — Archontia Koukou/Elliniko Dimosio
   (Дело C-519/08) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Клаузи 5 и 8 от Рамковото споразумение относно срочната работа - Срочни трудови договори в обществения сектор - Последователни договори - Намаляване на общото ниво на закрила на работниците - Мерки за предотвратяване на злоупотреби - Санкции - Абсолютна забрана за преобразуването на срочни трудови договори в договори с неопределена продължителност в обществения сектор - Последици от неправилно транспониране на директива - Конформно тълкуване)
   2009/C 205/31
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Страни в главното производство

      Ищец: Archontia Koukou

      Ответник: Elliniko Dimosio

      Предмет

   Преюдициално запитване — Monomeles Protodikeio Rethymnis — Тълкуване на клаузи 5 и 3 от Приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Обективни причини, обосноваващи подновяването без ограничение на последователни срочни трудови договори в обществения сектор — Задължение, наложено от национална правна уредба за сключване на такива договори — Забрана за приемане на правна уредба за транспониране, намаляваща нивото на закрила на работниците — Понятие за намаляване

      Диспозитив

               1)

               Клауза 5, точка 1, буква а) от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа като приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска използването на последователни срочни трудови договори, което да се обосновава само с това че е предвидено от обща законова или подзаконова разпоредба на държава-членка. Напротив, понятието „обективни причини“ по смисъла на посочената клауза изисква използването на този особен вид трудово правоотношение, както е предвидено в националната правна уредба, да е обосновано от наличието на конкретни обстоятелства, свързани по-конкретно с разглежданата дейност и с условията за упражняването ѝ.

               2)

               Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която, като налага спазването на максимална обща продължителност на последователните срочни трудови договори като мярка за предотвратяване на злоупотребата, произтичаща от използването на подобни договори, предвижда изключения от това ограничение по отношение на някои категории работници, при положение че последните се ползват най-малко от една от посочените в тази клауза мерки за предотвратяване на злоупотребата, произтичаща от използването на последователни срочни трудови договори.

               3)

               Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда като мярка за санкциониране на злоупотребата, произтичаща от използването на последователни срочни трудови договори изплащането на заплатата и на обезщетение, както и наказателни и дисциплинарни санкции, доколкото — като това следва да се провери от запитващата юрисдикция — условията за прилагане, както и ефективното прилагане на релевантните разпоредби на вътрешното право, ги превръщат в адекватна мярка за санкциониране на злоупотребата, произтичаща от използването от публичната администрация на последователни срочни трудови договори.

               4)

               Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че доколкото — като това следва да се провери от запитващата юрисдикция — във вътрешния правов ред на съответната държава-членка няма други ефективни мерки в обществения сектор за недопускане и, ако е необходимо, за санкциониране на злоупотребата, произтичаща от използването на последователни срочни трудови договори, тази клауза не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, при положение че последната не се прилага ratione temporis към последователните срочни трудови договори, които са сключени или подновени след изтичането на предвидения в Директива 1999/70 срок за транспонирането ѝ, след като вече не са действали към датата на влизане в сила на тази правна уредба или към който и да е момент в периода от три месеца, предхождащ тази дата.

               5)

               При обстоятелства като тези по делото по главното производство клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че когато във вътрешния правов ред на съответната държава-членка в разглежданата област има други ефективни мерки за недопускане и, ако е необходимо, за санкциониране на злоупотребата, произтичаща от използването на последователни срочни трудови договори по смисъла на същата точка 1, тази клауза не изключва възможността за прилагане на национална правна норма, съдържаща абсолютна забрана само в обществения сектор за преобразуването в трудов договор с неопределена продължителност на поредица от срочни трудови договори, които, тъй като са имали за цел да задоволят устойчиви и дълготрайни нужди на работодателя, трябва да се разглеждат като неправомерни. Запитващата юрисдикция обаче трябва да прецени доколко условията за прилагане, както и ефективното прилагане на релевантните разпоредби на вътрешното право, ги превръщат в адекватна мярка, за да се предотврати и, ако е необходимо, да се санкционира злоупотребата, произтичаща от използването от публичната администрация на последователни срочни трудови договори.

               6)

               Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип допуска разглеждането на споровете относно злоупотребата, произтичаща от използването на срочни трудови договори в обществения сектор, да е от изключителната компетентност на административните юрисдикции. Запитващата юрисдикция обаче следва да следи за гарантирането на правото на ефективна съдебна защита при спазване на принципите на ефективност и равностойност.

               7)

               Клауза 8, точка 3 от Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която, с цел да се установи наличието на злоупотреба, произтичаща от използването на срочни трудови договори, предвижда допълнителни условия по отношение на предвидените от по-ранното вътрешно право, като по-специално член 8, параграф 3 от Закон 2112/1920 относно задължителното прекратяване на трудовия договор на наетите в частния сектор лица, при положение че — като това следва да се провери от запитващата юрисдикция — подобни условия засягат ограничена категория работници, които са сключили срочен трудов договор или са обезщетени чрез приемането на мерки за предотвратяване на злоупотребата, произтичаща от използването на последователни срочни трудови договори по смисъла на клауза 5, точка 1 от посоченото рамково споразумение.

               8)

               Запитващата юрисдикция следва да тълкува релевантните разпоредби на вътрешното право, доколкото е възможно, в съответствие с клауза 5, точка 1 и клауза 8, точка 3 от Рамковото споразумение относно срочната работа, както и в тази рамка да определи дали разпоредба на вътрешното право като член 8, параграф 3 от Закон 2112/1920 трябва да се приложи към спора по главното производство вместо други разпоредби на това право.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело T-122/13: Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. — Laboratoires Polive/СХВП — Arbora & Ausonia (dodie)

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/20

         Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. — Laboratoires Polive/СХВП — Arbora & Ausonia (dodie)
   (Дело T-122/13)
   2013/C 123/33
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Франция) (представител: A. Sion, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Arbora & Ausonia, SL (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, прието от втори апелативен състав на 28 ноември 2012 г.,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: (цветна) фигуративна марка „dodie“ за стоки от класове 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 18, 21, 25 и 28 — заявка за марка на Общността № 9 037 821

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска и португалска словни марки „DODOT“ за стоки от класове 3, 5, 10, 12, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 44

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение, уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация на марката във връзка с някои стоки от класове 3, 5, 8, 10, 11, 16, 18, 21, 25 и 28

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета


title: Дело T-355/06: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Koninklijke BAM Groep/Комисия (Конкуренция — Картели — Нидерландски пазар на битум за пътни настилки — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Вменяване на отговорност за неправомерното поведение — Продължителност на нарушението)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/16

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Koninklijke BAM Groep/Комисия
   (Дело T-355/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Вменяване на отговорност за неправомерното поведение - Продължителност на нарушението)
   2012/C 355/31
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Koninklijke BAM Groep NV (Bunnik, Нидерландия) (представители: M. Biesheuvel и J. de Pree, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, A. Nijenhuis и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2006) 4090, окончателен, на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член 81 [ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия) в частта, в която се отнася до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Koninklijke BAM Groep NV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело T-649/11: Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Cham/Съвет

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/20

         Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Cham/Съвет
   (Дело T-649/11)
   2012/C 39/38
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Cham Holding Co. SA (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви жалбата на жалбоподателя за допустима и в резултат на това:

               —

               да отмени Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент (ЕС) № 950/2011 на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Регламент (ЕС) № 442/2011 от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя, тъй като с тях той е включен в списъка на образуванията, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 442/2011 от 9 май 2011 година и в членове 3 и 4 от Решение 2011/273/ОВППС от 9 май 2011 година,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски по производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са идентични или сходни на тези, изложени в рамките на дело T-433/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


title: Дело C-121/10: Решение на Съда (голям състав) от 4 декември 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Член 108, параграфи 1 и 2 ДФЕС — Помощ за закупуване на земеделска земя, предоставена от Унгария — Компетентност на Съвета на Европейския съюз — Съществуваща схема за помощи — Подходящи мерки — Неразривна връзка между две схеми за помощи — Промяна в обстоятелствата — Извънредни обстоятелства — Икономическа криза — Явна грешка в преценката — Принцип на пропорционалност)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/3

         Решение на Съда (голям състав) от 4 декември 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-121/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Член 108, параграфи 1 и 2 ДФЕС - Помощ за закупуване на земеделска земя, предоставена от Унгария - Компетентност на Съвета на Европейския съюз - Съществуваща схема за помощи - Подходящи мерки - Неразривна връзка между две схеми за помощи - Промяна в обстоятелствата - Извънредни обстоятелства - Икономическа криза - Явна грешка в преценката - Принцип на пропорционалност)
   2014/C 45/05
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и L. Flynn, както и A. Stobiecka-Kuik и K. Walkerová)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Sitbon и F. Florindo Gijón)

      Встъпили страни, подпомагащи ответника: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и L. Liubertaitė), Унгария (представители: G. Koós и M. Fehér, както и K. Szíjjártó), Република Полша (представител: M. Szpunar)

      Предмет

   Жалба за отмяна — Отмяна на Решение 2009/1017/ЕС на Съвета от 22 декември 2009 година за предоставяне на държавна помощ от властите на Република Унгария за закупуване на земеделска земя между 1 януари 2010 г. и 31 декември 2013 г. (ОВ L 348, стр. 55) — Липса на компетентност — Злоупотреба с власт — Нарушение на принципа на лоялно сътрудничество между държавите членки и институциите — Явна грешка в преценката

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Литва, Унгария и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело F-112/12: Жалба, подадена на 4 октомври 2012 г. — ZZ и др./Комисия

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/35

         Жалба, подадена на 4 октомври 2012 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-112/12)
   2012/C 379/59
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. E. Marchal и адв. S. Orlandi)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяната на решенията за прехвърлянето на пенсионните права на жалбоподателите към пенсионната схема на Съюза, прилагащи новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отменят решенията за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателите на основание член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника, придобити преди тяхното постъпване на служба в Комисията;

               —

               доколкото е необходимо, да се отменят решенията за отхвърляне на техните административни жалби, които са идентични и насочени срещу решенията за прехвърляне на техните пенсионни права;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-689/13: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Италия) на 24 декември 2013 г.  — PFE/Airgest

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/22

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Италия) на 24 декември 2013 г. — PFE/Airgest
   (Дело C-689/13)
   2014/C 112/28
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Puligienica Facility Esco SpA (PFE)

      Ответник: Airgest SpA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Доколко принципите, изведени от Съда на Европейския съюз в Решение от 4 юли 2013 г. по дело C 100/12 във връзка с конкретната фактическа обстановка, предмет на преюдициалното запитване в това дело, при която само две предприятия участват в процедура по възлагане на обществени поръчки, са приложими, поради голямата прилика на фактическите обстоятелства по настоящия спор, и в разглеждания от настоящия съд случай, в който макар допуснатите до участие в процедурата по възлагане на поръчка предприятия да са били повече от две, те са били изключени от възложителя, без неучастващите в настоящия спор предприятия да са оспорили това, така че последният всъщност се отнася само до две предприятия?

               2)

               Доколкото са засегнати въпроси, при разрешаването на които може да намери приложение правото на Европейския съюз, налице ли е противоречие между последното и по-специално член 267 ДФЕС и член 99, параграф 3 от Административнопроцесуалния кодекс в частта, в която тази разпоредба установява задължение за всички състави и колегии на Consiglio di Stato да се съобразяват с всички правни принципи, прогласени от пленума, дори когато ясно личи, че последният е установил или може да е установил принцип, който противоречи или който е несъвместим с правото на Европейския съюз и по-специално:

               3)

               когато разглеждащите делото състави или колегии на Consiglio di Stato имат съмнения относно съответствието или съвместимостта с правото на Европейския съюз на вече прогласен от пленума правен принцип, длъжни ли са те да препратят делото на пленума с мотивирано определение за постановяване решение дори преди да могат да отправят преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз за установяване на съответствието или на съвместимостта на спорния правен принцип с правото на Европейския съюз или, обратно, посочените състави или колегии на Consiglio di Stato могат или дори са длъжни като последни национални съдебни инстанции да отправят самостоятелно, в качеството си на общи съдилища по прилагането на правото на Европейския съюз, преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз за правилното тълкуване на правото на Европейския съюз;

               4)

               ако отговорът на поставения в предходната алинея въпрос е в смисъл, че се признава правомощие/задължение на всички състави или колегии на Consiglio di Stato да отправят непосредствено преюдициални запитвания до Съда на Европейския съюз или че във всички случаи след като Съдът на Европейския съюз все пак се е произнесъл и на още по-силно основание когато последният се е произнесъл след пленума на Consiglio di Stato, като е установил несъответствие или липса на пълно съответствие между правилното тълкуване на правото на Европейския съюз и прогласен от пленума принцип на вътрешното право, могат ли или длъжни ли са съставите и колегиите на Consiglio di Stato, в качеството им на общи съдилища по прилагането на правото на Съюза, чиито решения не подлежат на обжалване, да приложат незабавно правилното тълкуване на правото на Европейския съюз, посочено от Съда на Европейския съюз или, обратно, дори и в тези случаи те остават задължени да препратят с мотивирано определение делото на пленума за постановяване на решение като по този начин прилагането на правото на Европейския съюз, вече установено с обвързваща сила от Съда на Европейския съюз, да се извършва изключително въз основа на преценката и на съдебната практика на пленума;

               5)

               на последно място, дали тълкуването на административнопроцесуалната система на Италианската република в смисъл, че предоставя изключително на преценката на пленума евентуалното решение за отправяне на преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз — или дори самото разрешаване на случая, макар то да следва пряко от прилагането на принципи на правото на Европейския съюз, вече установени от Съда на Европейския съюз — противоречи както на принципа на разумна продължителност на производството и на принципа на предоставяне на възможност за бързо обжалване във връзка с процедурите за възлагане на обществени поръчки, така и на изискването за пълно и непосредствено прилагане на правото на Европейския съюз от страна на всички съдилища във всички държави членки в съответствие с обвързващото тълкуване, установено от Съда на Европейския съюз, както и с оглед на най-широкото прилагане на принципите на „полезно действие“ и на предимство на правото на Европейския съюз по отношение на вътрешното (материално и процесуално) право на дадена държава членка (в настоящия случай по отношение на член 99, параграф 3 от Административнопроцесуалния кодекс на Италианската република)?


title: Дело T-326/06: Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2007 г. — Total/СХВП — Peterson (Beverly Hills Formula TOTAL PROTECTION)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/57

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2007 г. — Total/СХВП — Peterson (Beverly Hills Formula TOTAL PROTECTION)
   (Дело T-326/06) (1)

   (2007/C 211/106)

      Език на производството: английски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-595/14: Решение на Съда (трети състав) от 23 декември 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Замяна на обжалваното решение в хода на производството — Предмет на жалбата — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Подлагане на ново психоактивно вещество на контролни мерки — Приложима правна уредба след влизането в сила на Договора от Лисабон — Преходни разпоредби — Консултация с Европейския парламент)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/18

         Решение на Съда (трети състав) от 23 декември 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-595/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Замяна на обжалваното решение в хода на производството - Предмет на жалбата - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Подлагане на ново психоактивно вещество на контролни мерки - Приложима правна уредба след влизането в сила на Договора от Лисабон - Преходни разпоредби - Консултация с Европейския парламент))
   (2016/C 068/21)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola и M. Пенчева)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: K. Pleśniak и K. Michoel)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2014/688/ЕС на Съвета от 25 септември 2014 година за подлагане на 4-йодо-2,5-диметокси-N-(2-метоксибензил)фенилетиламин (25I-NBOMe), N-{[1-(диметиламино)циклохексил]метил}-3,4-дихлоробензамид (AH-7921), 3,4-метилендиоксипировалерон (MDPV) и 2-(етиламино)-2-(3-метоксифенил)циклохексанон (метоксетамин) на мерки за контрол.

               2)

               Оставя в сила правните последици на Решение за изпълнение 2014/688.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело T-520/13: Определение на Общия съд от 3 септември 2015 г. — Philip Morris Benelux/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Проектодоклад за оценка на въздействието, изготвен в рамките на предложение за преразглеждане на директивата за тютюневите изделия — Отказ за разрешаване на достъп — Оповестяване след подаване на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/27

         Определение на Общия съд от 3 септември 2015 г. — Philip Morris Benelux/Комисия
   (Дело T-520/13) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Проектодоклад за оценка на въздействието, изготвен в рамките на предложение за преразглеждане на директивата за тютюневите изделия - Отказ за разрешаване на достъп - Оповестяване след подаване на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 381/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Philip Morris Benelux (Антверпен, Белгия) (представители: K. Nordlander, адвокат, и P. Harrison, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европейската комисия от 15 юли 2013 г., с което на жалбоподателя се отказва достъп до проекта на доклад за анализ на въздействието, съпътстващ предложението на Комисията за преразглеждане на директивата за тютюневите изделия.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да понесе, освен собствените си съдебни разноски, и тези на Philip Morris Benelux.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-454/13: Жалба, подадена на 26 август 2013 г. — SNCM/Комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/41

         Жалба, подадена на 26 август 2013 г. — SNCM/Комисия
   (Дело T-454/13)
   2013/C 325/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société nationale maritime Corse Méditerranée (Марсилия, Франция) (представители: A. Winckler, F.-C. Laprévote, J.-P. Mignard и S. Mabile, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени на основание член 263 ДФЕС Решение C(2013) 1926 на Комисията от 2 май 2013 г.;

               —

               при условията на евентуалност да отмени решението частично, доколкото с него се приема, че размерът на помощта включва посочените в точка 218 от това решение обстоятелства;

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба жалбоподателят иска да се отмени Решение C(2013) 1926, окончателен, на Комисията от 2 май 2013 г., с което Комисията най-напред квалифицира като държавни помощи финансовите компенсации, изплатени на Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) и на Compagnie Méridionale de Navigation (CNM) за осъществени между Марсилия и Корсика през 2007 г. —2013 г. транспортни морски услуги в рамките на споразумение за обществена услуга. По-нататък Комисията обявява за съвместими с вътрешния пазар изплатените на SNCM и на CNM компенсации за предоставяните в течение на цялата година транспортни услуги (наричани по-нататък „услуга, определена като основна“), но обявява за несъвместими с вътрешния пазар компенсациите, изплатени за услугите, предоставени в пиковите периоди, които са периодите около Коледа, през февруари, в периода пролет—есен и/или през лятото (наричани по нататък „услуга, определена като допълнителна“). Накрая Комисията разпорежда да се възстановят помощите, обявени за несъвместими с вътрешния пазар (преписка за държавна помощ SA.22843 2012/C (ex 2012/NN).
   Жалбоподателят излага пет правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото правно основание е изведено от допуснати фактически грешки, грешки при прилагането на правото и явни грешки в преценката, доколкото Комисията неправилно приела, че „допълнителната“ услуга не представлява една услуга от общ икономически интерес. Жалбоподателят твърди, че по този начин Комисията:

                           —

                           допуснала грешка при прилагане на правото, като е ограничила признатата от Договора за функционирането на Европейския съюз широка свобода на преценка на държавите да определят своите обществени услуги;

                           —

                           приложила погрешен и неприложим в случая критерий за „действителна нужда“ от обществената услуга;

                           —

                           допуснала грешка при прилагане на правото, фактическа грешка и явна грешка в преценката, анализирайки поотделно „основната“ услуга и „допълнителната“ услуга;

                           —

                           допуснала явна грешка в преценката относно липсата на частна инициатива по отношение на „допълнителната“ услуга.

               2.

               Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото Комисията приела неправилно, че възлагането на споразумението за обществена услуга не отговаряло на четвъртия критерий, установен с Решение на Съда от 24 юли 2003 г. по дело Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (C 280/00, Recueil, стр. I 7747), въпреки че то е било следствие от открита и прозрачна обществена поръчка;

               3.

               Третото правно основание — при условията на евентуалност и ако се приеме, че компенсацията за „допълнителна“ услуга представлява помощ (quod non — е изведено от нарушението на член 106, параграф 2 ДФЕС и член 107 ДФЕС, на принципите на пропорционалност и на забраната за неоснователно обогатяване, както и от явна грешка в преценката при определянето на размера на помощта, подлежаща на възстановяване, доколкото при изчисляването на подлежащата на възстановяване помощ не били взети предвид нито направените от SNCM действителни допълнителни разходи по отношение на „допълнителната“ услуга, нито недостатъчната компенсация по отношение на „основната“ услуга, и при всички случаи изчисляването се основавало на неправилна преценка за частта на компенсацията, която е предоставена за „основната“ услуга и частта, която е предоставена за „допълнителната“ услуга.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушението на принципа на защита на оправданите правни очаквания, доколкото Комисията влязла в противоречие със собствената си практика на вземане на решения и приложила съобщението УОИИ (1), което не е било прието към датата на подписване на споразумение за обществена услуга. Освен това жалбоподателят твърди, че продължителността на процедурата била от естество да породи у него оправдани правни очаквания, които не позволявали Комисията да разпореди на националните органи възстановяването на помощите.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушението на принципа на равно третиране поради необоснованото прилагане на различно третиране между SNCM и други морски дружества.

      (1)  Съобщение на Комисията за прилагането на правилата на Европейския съюз към компенсацията, предоставена за предоставянето на услуги от общ икономически интерес (ОВ C 8, 2012 г., стр. 4).


title: Дело T-177/13: Жалба, подадена на 18 март 2013 г. — TestBioTech и др./Комисия

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/11

         Жалба, подадена на 18 март 2013 г. — TestBioTech и др./Комисия
   (Дело T-177/13)
   2013/C 178/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: TestBioTech eV (Мюнхен, Германия); European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV (Брауншвайг, Германия); и Sambucus eV (Фалде, Германия) (представители: K. Smith, QC, J. Stevenson, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени решението на Комисията от 8 януари 2013 г., с което се отхвърлят исканията на жалбоподателите за вътрешно преразглеждане на Решение № 2012/347/ЕС на Комисията от 28 юни 2012 година, с което на основание Регламент № 1829/2003 относно генетично модифицираните храни и фуражи се разрешава пускането на пазара от Monsanto Europe SA на заявената от него генетично модифицираната соя „MON 87701 × MON 89788“,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите и

               —

               да разпореди всякакви други евентуално подходящи мерки.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателите излагат четири основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че преценката на ЕОБС в смисъл, че соята е „до голяма степен еквивалентна“ на съответните компаратори, е незаконосъобразна, основава се на научна оценка, която не е проведена в съответствие с указанията на самия орган, и/или на явна грешка в преценката.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че пълната липса или недостатъчното внимание, което ЕОБХ отделя на потенциалните последици от взаимодействието/съчетанието между соята и други фактори, и/или липсата на оценка на токсичността, каквато ЕОБХ не е изискал, са в противоречие с неговите собствени указания и правни задължения, и/или представляват явна грешка в преценката.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че липсата на адекватна имунологична оценка, каквато ЕОБХ не е изискал, е в противоречие с неговите собствени указания и правни задължения, и/или представлява явна грешка в преценката.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че решението на ЕОБХ да не изиска последващо проследяване на потреблението след предоставяне на разрешението за пускане на пазара на соята, представлява явна грешка и/или е опорочено поради недостатъците, посочени в рамките на първите три правни основания.


title: Дело F-119/07: Жалба, подадена на 22 октомври 2007 г. — Strack/Комисия

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/32

         Жалба, подадена на 22 октомври 2007 г. — Strack/Комисия
   (Дело F-119/07)
   (2008/C 183/63)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Kьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията на Комисията от 30 май 2005 г., от 19 декември 2006 г., от 12 януари 2007 г. и от 20 юли 2007 г., доколкото с тях се отказва да се приложи процедура по независимо посредничество по всички спорове между жалбоподателя и ответника, както и навременна намеса на ответника и предприемане на мерки за разрешаване на конфликтите;

               —

               да се отменят решенията на Комисията от 26 февруари 2007 г. и от 20 юли 2007 г., доколкото с тях се отказва заплащане на авансово обезщетение съгласно член 19, параграф 4 от Общите правила относно осигуряването на длъжностните лица на Европейските общности за рисковете „злополука“ и „професионално заболяване“;

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер не по-малък от 15 000 EUR за неимуществени и морални вреди и за увреждане на здравето му, причинени от посочени в предишните искания решения; да се осъди Европейската комисия да заплати лихви за забава, считано от датата на подаване на жалбата с годишен лихвен процент, който е с два пункта по-висок от лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка относно нейните основни операции по рефинансиране;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Описание на спора
   Жалбоподателят основава първото и второто си искане на нарушение на задължението за полагане на грижа, което ответникът има по отношение на него, на нарушение на принципа на добро управление и на принципа на забраната за злоупотреба с власт, както и върху обстоятелството, че Решенията на Комисията са опорочени от грешки в преценката. Освен това по отношение на първите си две искания жалбоподателят изтъква, че решенията противоречат на член 25, параграф 2, второ изречение от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (наричан по-нататък „Правилника за длъжностните лица“) и нарушават основните права на физическа неприкосновеност и на защита на личния живот на жалбоподателя, уредени в член 3, параграфи 1 и 7 и в член 7 (и, що се отнася до второто искане, в членове 14 и 47) от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и в член 8 (и, що се отнася до второто искане, член 13) от Европейската конвенция за защита правата на човека.
   Освен това в подкрепа на второто си искане жалбоподателят изтъква, че обжалваните решения нарушават член 73 от Правилника за длъжностните лица и процедурните разпоредби, съдържащи се в Общите правила относно осигуряването на длъжностните лица на Европейските общности за рисковете „злополука“ и „професионално заболяване“, по-специално членове 15 и сл. от същия.
   В третото си искане жалбоподателят изтъква, че на основание на член 288, втора алинея от Договора за ЕО и на общите принципи на правото, той има право на обезщетение за поправяне на претърпените от него неимуществени вреди поради твърдяната служебна грешка на ответника.
   Четвъртото искане на жалбоподателя е ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски със съображението, че последният е предизвикал подаването на настоящата жалба с претендираните за лъжливи твърдения, че в решението си за отхвърляне на жалбата се е произнесъл по предполагаемото становище на лекарската комисия.


title: Дело C-23/09 P: Жалба, подадена на 19 януари 2009 г. от ecoblue AG срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 12 ноември 2008 г. по дело T-281/07, ecoblue AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/8

         Жалба, подадена на 19 януари 2009 г. от ecoblue AG срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (първи състав) на 12 ноември 2008 г. по дело T-281/07, ecoblue AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-23/09 P)
   2009/C 90/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ecoblue AG (представители: C. Osterrieth, T. Schmitz, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности, постановено на 12 ноември 2008 г. по дело T-281/07,

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 25 април 2007 г. (преписка R 0844/2006-1) относно заявка № 002871598 за регистрация на марката на Общността „Ecoblue“,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд неправилно е приложил член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, тъй като между конфликтните марки няма дори минимална прилика, за да се установи, че е налице вероятност от объркване.
   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд неправилно е приел, че наличието на отличителен характер на по-ранната марка, на което се основава възражението, представлява съществено изискване за наличието на вероятност от объркване. Първоинстанционният съд не разгледал този аспект на спора, а само сравнил двете конфликтни марки от визуална, фонетична и концептуална гледна точка, като че ли по-ранната марка имала средно изразен отличителен характер.
   Жалбоподателят поддържа също, че Първоинстанционният съд неправилно е приложил правилото, че потребителите по принцип отдават по-голямо значение на първата част от думите. След като двата словни елемента „Eco“ и „blue“ били еднакво описателни, потребителят автоматично щял да обърне по-голямо внимание на първата дума „Eco“, признавайки по този начин отличителния характер на двете марки.
   Той поддържа също така, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е приел, че концептуалната разлика между двете конфликтни марки е от първостепенно значение.


title: Дело T-181/08: Жалба, подадена на 16 май 2008 г. — Tay Za/Съвет

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/46

         Жалба, подадена на 16 май 2008 г. — Tay Za/Съвет
   (Дело T-181/08)
   (2008/C 171/87)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Pye Phyo Tay Za (Yangoon, Мианмар) (представители: D. Anderson QC, M. Lester, Barrister и G. Martin, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло Регламент 194/2008 от 25 февруари 2008 г. или в частта му, с която се засяга жалбоподателя и

               —

               да се осъди Съвета да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски в това производство.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят иска отмяна на Регламент (ЕО) № 194/2008 (1), доколкото той се прилага спрямо него, поради четири причини:
   Първо, жалбоподателят твърди, че регламентът е лишен от правилно правно основание. В този смисъл той твърди, че нито член 60 ЕО, нито член 301 ЕО предоставя на Съвета правомощието да замрази финансовите средства на лице, което не е свързано с военния режим в Бирма/Мианмар. Второ, ищецът твърди, че регламентът нарушава задължението за мотивиране по член 253 ЕО. По- конкретно, жалбоподателят твърди, че регламентът не посочва никакви причини защо жалбоподателят е бил включен в част Й от приложение VI към посочения регламент, която изброява членовете на правителството на Бирма и свързани с тях лица. Също така се твърди, че и Общата позиция № 2006/318/ОВППС (2), изискваща държавите-членки да не допускат жалбоподателя да влиза или да преминава през техните територии, не посочва никакви причини за включването на жалбоподателя в списъка, а просто го включва в списък под заглавие „Лица, които се облагодетелствуват от икономическите политики на правителството“. Трето, жалбоподателят твърди, че регламентът нарушава неговите основни права, тъй като той се намесва по непропорционален начин в неговите права на мирно ползуване на собствеността му, на справедлив процес и на ефективна правна защита. Четвърто, според жалбоподателя регламентът нарушава принципа на пропорционалност.

      (1)  Регламент (EО) № 194/2008 на Съвета от 25 февруари 2008 година за подновяване и засилване на ограничителните мерки по отношение на Бирма/Мианмар и за отмяна на Регламент (ЕО) № 817/2006 (ОВ L 66, 2008 г., стр. 1).

      (2)  Обща позиция № 2006/318/ОВППС на Съвета от 27 април 2006 година за подновяване на ограничителните мерки по отношение на Бирма/Мианмар (ОВ L 116, 2006 г., стр. 77), чийто срок е продължен до 30 април 2009 година с Обща позиция 2008/349/ОВППС на Съвета от 29 април 2008 г. (ОВ L 116, 2008 г., стр. 57).


title: Дело C-192/13 P: Жалба, подадена на 15 април 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 31 януари 2013 г. по дело T-235/11, Испания/Комисия

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/5

         Жалба, подадена на 15 април 2013 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 31 януари 2013 г. по дело T-235/11, Испания/Комисия
   (Дело C-192/13 P)
   2013/C 178/09
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи жалбата и да се отмени Решението на Общия съд от 31 януари 2013 г. по дело Испания/Комисия (T-235/11);

               —

               да се отмени отмяна на Решение на Комисията C(2011) 1023 окончателен от 18 февруари 2011 г., с което се намалява помощта от Кохезионния фонд по фазите на проекти, озаглавени „Доставка и инсталация на железопътно оборудване по високоскоростната линия Мадрид-Сарагоса-Барселона-френска граница. Отсечка Madrid-Lleida“ (CCI 1999.ES.16.C.PT.001); „Високоскоростната железопътна линия Мадрид-Барселона. Отсечка Lleida-Martorell (платформа, първа фаза)“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), „Високоскоростната линия Мадрид-Барселона. Отсечка Lleida-Martorel (платформа, 1-ва фаза)“ (CCI 2000.ES.16.C.PT. 001); „Високоскоростната линия Мадрид-Сарагоса-Барселона-френска граница. Железопътен достъп до Сарагоса“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.003) „Високоскоростната линия Мадрид-Сарагоса-Барселона-френска граница. Отсечка Lleida-Martorell. Подотсечка X-A (Olérdola — Avinyonet del Penedés)“ l. Подотсечка X-A (Olérdola Avinyonet del Penedés) (CCI 2001.ES.16.C.PT.007) и „Нов железопътен достъп до високоскоростната линия в Леванте. Подотсечка La Gineta-Albacete (платформа)“ (CCI 2004.ES.16.C.PT.014);

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

         Грешка в прилагането на правото по отношение на действието на срока, предвиден в член З, алинея 2 от приложение II към Регламент (ЕО) № 1164/94

       (1)

         на Съвета от 16 май 1994 г. за създаване на Кохезионен фонд
      . С изтичането на посочения срок Комисията вече няма възможност да приема каквито и да било мерки за финансова корекция и следователно е задължена да извърши плащането, а приложената корекция е незаконосъобразна.

         Грешка при прилагането на правото по отношение на понятието„възлагане“ по смисъла на Директива 93/38/ЕИО

       (2)

         на Съвета от 14 юни 1993 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и телекомуникационния сектор
      . Член 20, параграф 2, букви д) и е), от Директива 93/38 няма общо приложение по отношение на всички изменения на договорите за обществени поръчки, възложени в хода на тяхното изпълнение, а само по отношение на съществените изменения. Съществено изменение, съставляващо ново възлагане е налице само когато са изпълнени условията съгласно решението на дело Pressetext Nachrichtenagentur (3).

      (1)  ОВ L 130, стр. 1.

      (2)  ОВ L 199, стр. 84.

      (3)  Решение от 19 юни 2008 г. по дело pressetext Nachrichtenagentur (C-454/06, Сборник, стр. I-4401).


title: Дело C-56/12 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 септември 2013 г. — European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM)/Европейска комисия, Lexmark International Technology SA (Обжалване — Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазари на мастилените касети — Решение за отхвърляне на жалба — Липса на общностен интерес — Малка вероятност да се докаже наличието на нарушение на член 82 ЕО — Значение на тежестта на твърдяното нарушение)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/20

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 септември 2013 г. — European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM)/Европейска комисия, Lexmark International Technology SA
   (Дело C-56/12 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазари на мастилените касети - Решение за отхвърляне на жалба - Липса на общностен интерес - Малка вероятност да се докаже наличието на нарушение на член 82 ЕО - Значение на тежестта на твърдяното нарушение)
   2013/C 344/33
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) (представител: D. Ehle, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis и C. Hödlmayr, подпомагани от W. Berg, Rechtsanwalt), Lexmark International Technology

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (пети състав) от 24 ноември 2011 г. по дело EFIM/Комисия (T-296/09), с което този съд отхвърля искане за отмяна на Решение C(2009) 4125 на Комисията от 20 май 2009 г. за отказ по жалба COMP/C-3/39.391 във връзка с твърдения за нарушаване на членове 81 ЕО и 82 ЕО от дружествата Hewlett-Packard, Lexmark, Canon и Epson на пазарите на мастилени касети — Компетентност на Комисията — Задължения във връзка с проверката на жалбите — Липса на общностен интерес — Пропорционалност — Липса на мотиви — Нарушение на правото на защита — Известие на Комисията за разглеждането на жалбите.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 21.4.2012 г.


title: Дело C-47/07 P: Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г.  — Masdar (UK) Ltd/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Член 288, втора алинея ЕО — Жалба, основаваща се на неоснователно обогатяване на Общността — Програми за помощ от Общността — Нередности, извършени от съдоговорителя на Комисията — Услуги, предоставени от подизпълнител — Неплащане — Рискове, присъщи на стопанската дейност — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Задължение на административните органи на Общността за полагане на грижа)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/5

         Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. — Masdar (UK) Ltd/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-47/07 P) (1)

   (Обжалване - Член 288, втора алинея ЕО - Жалба, основаваща се на неоснователно обогатяване на Общността - Програми за помощ от Общността - Нередности, извършени от съдоговорителя на Комисията - Услуги, предоставени от подизпълнител - Неплащане - Рискове, присъщи на стопанската дейност - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Задължение на административните органи на Общността за полагане на грижа)
   (2009/C 44/08)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Masdar (UK) Ltd (представители: A. Bentley, QC и P. Green, Barrister)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Enegren и M. Wilderspin)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 16 ноември 2006 г. по дело Masdar (UK)/Комисия (Т-333/03), с което се отхвърля като неоснователен иск за обезщетение на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради отказа на Комисията да му заплати услугите, които твърди, че е предоставил в рамките на два проекта по програма ТАЦИС в Молдова и Русия
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Masdar (UK) Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82 от 14.4.2007 г.


title: Дело C-328/12: Решение на Съда (първи състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Ralph Schmid (синдик в производството по несъстоятелност срещу Aletta Zimmermman)/Lilly Hertel (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 1346/2000 — Производство по несъстоятелност — Отменителен иск, предявен при производство по несъстоятелност — Местоживеене на ответника в трета страна — Компетентност на съда на държавата членка, в която се намира центърът на основните интереси на длъжника)

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/5

         Решение на Съда (първи състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Ralph Schmid (синдик в производството по несъстоятелност срещу Aletta Zimmermman)/Lilly Hertel
   (Дело C-328/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 1346/2000 - Производство по несъстоятелност - Отменителен иск, предявен при производство по несъстоятелност - Местоживеене на ответника в трета страна - Компетентност на съда на държавата членка, в която се намира центърът на основните интереси на длъжника)
   2014/C 85/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ralph Schmid (синдик в производството по несъстоятелност срещу Aletta Zimmermman)

      Ответник: Lilly Hertel

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143) — Компетентност на съдилищата на държавата членка, в която се намира центърът на основните интереси на длъжника, да се произнесат по дела, произтичащи пряко от производството по несъстоятелност — Отменителен иск, предявен във връзка с производство по несъстоятелност (Insolvenzanfechtungsklage) и насочен срещу ответник с местоживеене в трета страна

      Диспозитив

   Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност трябва да се тълкува в смисъл, че съдилищата на държавата членка, на чиято територия е образувано производството по несъстоятелност, са компетентни да разгледат предявен във връзка с това производство отменителен иск срещу ответник, чието местоживеене не е на територията на държава членка.

      (1)  ОВ C 303, 6.10.2012 г.


title: Дело C-143/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 24 април 2008 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Reuter & Co. (Firma A.O.B.)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Земеделие — Регламент (ЕИО) № 3665/87 — Член 11 — Система на възстановявания при износа на земеделски продукти — Условие за предоставяне на възстановяването — Възстановяване, изплатено на износител след представяне на подправен от съдоговорителя му документ — Стока, която не е изнесена — Условия за налагане на санкции)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 24 април 2008 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Reuter & Co. (Firma A.O.B.)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-143/07) (1)

   (Земеделие - Регламент (ЕИО) № 3665/87 - Член 11 - Система на възстановявания при износа на земеделски продукти - Условие за предоставяне на възстановяването - Възстановяване, изплатено на износител след представяне на подправен от съдоговорителя му документ - Стока, която не е изнесена - Условия за налагане на санкции)
   (2008/C 142/13)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Hamburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Reuter & Co. (Firma A.O.B.)

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуването на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата на възстановявания при износа на земеделски продукти (ОВ L 351, стр. 1), изменен с Регламент (ЕО) № 2945/94 на Комисията от 2 декември 1994 г. (ОВ L 310, стр. 57) и на член 51 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 27, стр. 187) — Възстановяване, изплатено на износител, след представяне на подправен от трето лице документ — Условия за налагане на санкции
   Диспозитив
   Член 11, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата на възстановявания при износа на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 2945/94 на Комисията от 2 декември 1994 г., трябва да се тълкува в смисъл, че санкцията, която предвижда, е приложима спрямо износител, поискал възстановяване при износ за стока, която вследствие на измамното поведение на неговия съдоговорител не е изнесена.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело T-410/13: Жалба, подадена на 6 август 2013 г. — Bitiqi и др./Комисия и др.

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/33

         Жалба, подадена на 6 август 2013 г. — Bitiqi и др./Комисия и др.
   (Дело T-410/13)
   2013/C 325/55
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Burim Bitiqi (Лондон, Обединеното кралство), Arlinda Gjebrea (Прищина, Република Косово), Anna Gorska (Варшава, Полша), Agim Hajdini (Лондон), Josefa Martínez Estéve (Валенсия, Испания), Denis Vasile Miron (Букурещ, Румъния), James Nicholls (Swindon, Обединеното кралство), Zornitsa Popova Glodzhani (Варна, България), Andrei Mihai Popovici (Букурещ) и Amaia San José Ortiz (Llodio, Испания) (представители: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответници: Европейска комисия, Eulex Kosovo и Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да постанови:

                           —

                           отмяна на решенията от 27 май и 2 юли 2013 г. за неподновяване на договора на жалбоподателите;

                           —

                           осъждане на ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на принципа за консултиране с представителите на персонала, като персоналът е бил уведомен за последиците от решението за преструктуриране на мисията Eulex Kosovo едва след като решението е взето и ръководството се е противопоставило на консултация със синдикален представител.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на закрилата на работниците при колективно уволнение, доколкото към всяко от уволнените лица трябва да се прилага законодателството, действащо в неговата държава членка по произход, което предполага големи различия в правилата и предоставената закрила.

               3.

               Третото правно основание е изведено от злоупотреба с право при последователното използване на срочни договори.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране и за недопускане на дискриминация между категориите работници „seconded“ и „contracted“, доколкото съкращаването на работни места засягало в действителност само работниците от категорията „contracted“, а на персонала от категорията „seconded“ са предложени възможности за реорганизация.

               5.

               Петото правно основание, засягащо един от жалбоподателите, е изведено от нарушение на член 8 от Европейската социална харта, тъй като жалбоподателката е била уведомена за обжалваното решение в период, когато е била бременна и в отпуск по майчинство.


title: Дело C-283/15: Решение на Съда (първи състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Данъчно законодателство — Данък върху доходите — Гражданин на държава членка, който получава доходи на територията на тази държава членка и на територията на трета държава и пребивава на територията на друга държава членка — Данъчно предимство, целящо да се отчете личното и семейното му положение)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/15

         Решение на Съда (първи състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-283/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчно законодателство - Данък върху доходите - Гражданин на държава членка, който получава доходи на територията на тази държава членка и на територията на трета държава и пребивава на територията на друга държава членка - Данъчно предимство, целящо да се отчете личното и семейното му положение))
   (2017/C 104/22)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

               1)

               Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка, чието данъчно законодателство позволява да се приспадат „отрицателните доходи“, свързани с жилище, да отказва възможността за ползване на това приспадане на самостоятелно заето чуждестранно лице, когато то получава в тази държава членка 60 % от всичките си доходи и не получава в държавата членка, в която се намира жилището му, доход, който да му даде възможност да предяви там равностойно право на приспадане.

               2)

               Забраната, която произтича от отговора на първия въпрос, се отнася до всяка държава членка по заетостта, в която самостоятелно заето лице получава доходи, позволяващи му да предяви там равностойно право на приспадане, пропорционално на частта от тези доходи, получени във всяка от държавите членки по заетостта. В това отношение „държава членка по заетостта“ е всяка държава членка, която има правомощието да облага доходите от дейността на чуждестранно лице, получени на нейната територия, независимо от мястото, на което конкретно е упражнявана тази дейност.

               3)

               Обстоятелството, че съответното чуждестранно данъчнозадължено лице получава част от облагаемите си доходи не в държава членка, а в трета държава, е без значение за отговора на втория въпрос.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело C-314/07: Иск, предявен на 6 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/24

         Иск, предявен на 6 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-314/07)
   (2007/C 199/38)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и P. Costa de Oliveira, agentes)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 39 ЕО и по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 (1) на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността, тъй като при класирането на кандидати от външните конкурси за учители в Região Autónoma dos Açores е предоставила предимство на кандидатите по член 25, алинея 7, буква а) от областната Наредба-закон от 9 юни 2003 г. № 27/2003/А,

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Установените в член 25, алинея 7 от областната Наредба-закон от 9 юни 2003 г. № 27/2003/А критерии за предимство при класирането на кандидатите за назначение в училищния персонал и в областта на педагогиката в Região Autónoma dos Açores за период, не по-кратък от три години, водят до определена форма на дискриминация, основана на гражданството, в противоречие с общностните разпоредби в областта на свободното движение на работниците, независимо от факта, че те се прилагат и по отношение на португалски граждани, които пребивават в други части на страната. Проявата на дискриминация обхваща не само явната дискриминация, основана на гражданство, но и всички форми, които на практика водят до същите последици посредством прилагането на други разграничителни критерии.
   Според Комисията, доводът на португалските власти, че наличието на връзка на кандидата с Região Autónoma dos Açores е от естество да докаже желанието на кандидата да остане в областта, не може да се счита за определена цел, която е от естество да обоснове ограничаването на назначенията на кандидатите по въпросните външни конкурси.

      (1)  ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език 2007 г. глава 5, том 1, стр. 11.


title: Дело C-477/14: Решение на Съда (втори състав) от 4 май 2016 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Pillbox 38 (UK) Ltd/Secretary of State for Health (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Директива 2014/40/ЕС — Член 20 — Електронни цигари и контейнери за многократно пълнене — Валидност — Принцип на равно третиране — Принципи на пропорционалност и правна сигурност — Принцип на субсидиарност — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 16 и 17)

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/9

         Решение на Съда (втори състав) от 4 май 2016 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Pillbox 38 (UK) Ltd/Secretary of State for Health
   (Дело C-477/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Директива 2014/40/ЕС - Член 20 - Електронни цигари и контейнери за многократно пълнене - Валидност - Принцип на равно третиране - Принципи на пропорционалност и правна сигурност - Принцип на субсидиарност - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 16 и 17))
   (2016/C 243/07)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pillbox 38 (UK) Ltd

      Ответник: Secretary of State for Health

      Диспозитив

   При разглеждането на поставения въпрос не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на член 20 от Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г.


title: Дело T-71/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 4 май 2007 г. — Icuna.Com/Парламент ( Обществени поръчки — Общностна тръжна процедура — Обезпечително производство — Липса на спешност )

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/24

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 4 май 2007 г. — Icuna.Com/Парламент
   (Дело T-71/07 R)
   („Обществени поръчки - Общностна тръжна процедура - Обезпечително производство - Липса на спешност“)
   (2007/C 140/43)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Белгия) (представители: J. Windey и P. de Bandt, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: O. Caisou-Rousseau и M. Ecker)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на Решение на Европейският парламент от 31 януари 2007 г., с което същият отменя Поканата за представяне на оферти EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003 относно лот № 2, докато Първоинстанционният съд се произнесе по главния иск.
   Диспозитив

               1)

               Искането за допускане на обезпечение се отхвърля.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-70/12: Определение на Общия съд от 17 юни 2013 г. — Divandari/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Възражение за недопустимост — Висящ процес — Възражение за незаконосъобразност — Заличаване от списъка на засегнатите лица — Липса на основание за постановяване на съдебно решение)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/79

         Определение на Общия съд от 17 юни 2013 г. — Divandari/Съвет
   (Дело T-70/12) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Възражение за недопустимост - Висящ процес - Възражение за незаконосъобразност - Заличаване от списъка на засегнатите лица - Липса на основание за постановяване на съдебно решение)
   2013/C 225/176
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ali Divandari (Техеран, Иран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy и F. Zaiwalla, solicitors, M. Brindle, QC, и R. Blakeley, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и I. Rodios)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 71), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 11) и Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1; поправка ОВ L 332, 2012 г., стр. 31), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя, и от друга страна, искане за обявяване неприложимостта по отношение на жалбоподателя на член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г., стр. 39 и поправка, ОВ L 197, 2010 г., стр. 19) и на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима, доколкото с нея е поискано обявяване неприложимостта по отношение на жалбоподателя на член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС и на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007.

               2.

               Отхвърля възражението за недопустимост в останалата му част.

               3.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата в частта, с която се иска отмяна на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент № 961/2010 и на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент № 961/2010, доколкото посочените актове се отнасят за жалбоподателя.

               4.

               Съветът понася освен собствените си съдебни разноски и тези на жалбоподателя във връзка с искането за отмяна на Решение 2011/783, на Регламент за изпълнение № 1245/2011 и на Регламент № 267/2012.

               5.

               Жалбоподателят понася собствените си съдебни разноски, свързани от една страна с искането за обявяване неприложимостта на член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413 и на член 16, параграф 2 от Регламент № 961/2010, а от друга страна, с възражението за недопустимост.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


20150731033616912015/C 270/294892013TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150630242411Дело T-489/13: Решение на Общия съд от 30 юни 2015 г. — La Rioja Alta/СХВП — Aldi Einkauf (VIÑA ALBERDI) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „VIÑA ALBERDI“ — По-ранна национална фигуративна марка „VILLA ALBERTI“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на едновременно съществуване на марките — Вероятност от объркване)
 ---documentbreak--- C2702015BG2410120150630BG0029241241Решение на Общия съд от 30 юни 2015 г. — La Rioja Alta/СХВП — Aldi Einkauf (VIÑA ALBERDI)
   (Дело T-489/13) (
         1
      )
   „(Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „VIÑA ALBERDI“ — По-ранна национална фигуративна марка „VILLA ALBERTI“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на едновременно съществуване на марките — Вероятност от объркване)“2015/C 270/29Език на производството: испански
      Страни

      Жалбоподател: La Rioja Alta, SA (Аро, Испания) (представител: F. Pérez Álvarez, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Есен, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 юли 2013 г. (преписка R 1190/2011-4) по производство за обявяване на недействителност със страни Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG и La Rioja Alta, SA

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда La Rioja Alta, SA да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 282, 25.8.2014 г.


title: Дело C-476/11: Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 19 септември 2011 г. — HK Danmark, действащо в полза на Glennie Kristensen/Experian A/S

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/11

         Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 19 септември 2011 г. — HK Danmark, действащо в полза на Glennie Kristensen/Experian A/S
   (Дело C-476/11)
   2011/C 340/20
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищец: HK Danmark, действащо в полза на Glennie Kristensen

      Ответник: Experian A/S

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли съдържащото се в член 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО (1) на Съвета изключение във връзка с определянето на възрастови граници за достъп до професионални социално-осигурителни схеми да се тълкува като дадено на държавите членки разрешение да имат възможност общо да изключват професионалните социално-осигурителни схеми от съдържащата се в член 2 от директивата забрана на пряка или непряка дискриминация на основание възраст, доколкото това не води до дискриминация на основание пол?

               2.

               Трябва ли съдържащото се в член 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета изключение във връзка с определянето на възрастови граници за достъп до професионални социално-осигурителни схеми да се тълкува в смисъл, че не възпрепятства дадена държава членка да запазва правно положение, при което работодател може да заплаща — като част от възнаграждението — степенувани в зависимост от възрастта пенсионни вноски, което предполага например, че работодателят заплаща пенсионна вноска от 6 % за работници или служители на възраст под 35 години, 8 % за работници и служители на възраст между 35 и 44 години и 10 % за работници и служители на възраст над 45 години, доколкото това не води до дискриминация на основание пол?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело F-107/15: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 февруари 2016 г. — Fedtke/ЕИСК (Публична служба — Длъжностни лица — Автоматично пенсиониране — Възраст за пенсиониране — Искане за оставане на работа след навършване на съответната възраст — Член 52, алинея втора от Правилника — Интерес на службата — Член 82 от Процедурния правилник — Липса на абсолютна процесуална предпоставка — Нередовност на досъдебната процедура)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/50

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 февруари 2016 г. — Fedtke/ЕИСК
   (Дело F-107/15) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Автоматично пенсиониране - Възраст за пенсиониране - Искане за оставане на работа след навършване на съответната възраст - Член 52, алинея втора от Правилника - Интерес на службата - Член 82 от Процедурния правилник - Липса на абсолютна процесуална предпоставка - Нередовност на досъдебната процедура))
   (2016/C 106/61)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподателка: Ingrid Fedtke (Везембек-Опем, Белгия) (представител: M.-A. Lucas, адвокат)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (представители: K. Gambino, A. Carvajal, L. Camarena Januzec и X. Chamodraka, както и B. Wägenbaur, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което жалбоподателката е пенсионирана, считано от 31 декември 2014 г., и на решението, с което се отхвърля искането ѝ да продължи да изпълнява длъжността си.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-жа Fedtke да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на Европейския икономически и социален комитет.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г., стр. 53


title: Дело F-40/06: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 декември 2007 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Искане за информация относно личните вещи, изпратени от мястото на работа до местопребиваването — Липса на основание за постановяване на решение по същество — Явно неоснователно искане за обезщетение)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/55

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 декември 2007 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-40/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Искане за информация относно личните вещи, изпратени от мястото на работа до местопребиваването - Липса на основание за постановяване на решение по същество - Явно неоснователно искане за обезщетение)
   (2008/C 22/105)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) [представител: V. Messa, avocat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности [представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat]
   Предмет на делото
   От една страна, отмяна на мълчаливия отказ на искането на жалбоподателя да получи копие от товарителницата за изпращането на личните му вещи от Ангола в Италия и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1)

               Основанията за постановяване на решение по искането за отмяна са отпаднали.

               2)

               Отхвърля искането за обезщетение като явно неоснователно.

               3)

               Г-н Marcuccio понася своите съдебни разноски и всички съдебни разноски, направени от Комисията на Европейските общности.

      (1)  ОВ С 143, 17.6.2006 г., стр. 37.


title: Дело C-587/11 P: Определение на Съда (седми състав) от 18 септември 2012 г. — Omnicare, Inc/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Astellas Pharma GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „OMNICARE CLINICAL RESEARCH“ — Възражение — Решение на апелативния състав за отхвърляне на заявката за регистрация — Жалба — Решение на Общия съд за отхвърляне на жалбата — Оттегляне на възражението — Жалба — Липса на основание за произнасяне)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/24

         Определение на Съда (седми състав) от 18 септември 2012 г. — Omnicare, Inc/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Astellas Pharma GmbH
   (Дело C-587/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „OMNICARE CLINICAL RESEARCH“ - Възражение - Решение на апелативния състав за отхвърляне на заявката за регистрация - Жалба - Решение на Общия съд за отхвърляне на жалбата - Оттегляне на възражението - Жалба - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 9/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Omnicare, Inc. (представител: M. Edenborough, QC)

      Ответници: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo), Astellas Pharma GmbH (представител: M. Polo Carreño, abogada)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 9 септември 2011 г. по дело Omnicare/СХВП — Astellas Pharma (OMNICARE) (Т-289/09), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „OMNICARE CLINICAL RESEARCH“ за услуги от клас 42, срещу Решение R 401/2008-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация на вътрешния пазар (СХВП) от 14 май 2009 г., с което се отменя решението на отдела по споровете, който отхвърля възражението, подадено от притежателя на националната марка „OMNICARE“ за услуги от класове 35, 41 и 42 — Тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 — Понятие за реално използване на по-ранна марка — Марка, използвана за безплатно предоставяни услуги

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата, подадена от Omnicare Inc.

               2.

               Осъжда Omnicare Inc. да понесе съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), направени в рамките на настоящото производство, както и на обезпечителното производство.

               3.

               Omnicare Inc. и Astellas Pharma GmbH понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-552/10 P: Решение на Съда (трети състав) от 22 ноември 2012 г. — Usha Martin Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕО) № 121/2006 — Внос на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия — Решение 2006/38/ЕО — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 8, параграф 9 — Гаранции, предложени във връзка с антидъмпинговата процедура)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/2

         Решение на Съда (трети състав) от 22 ноември 2012 г. — Usha Martin Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Дело C-552/10 P) (1)

   (Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) № 121/2006 - Внос на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия - Решение 2006/38/ЕО - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 8, параграф 9 - Гаранции, предложени във връзка с антидъмпинговата процедура)
   2013/C 26/03
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Usha Martin Ltd (представители: V. Akritidis и E. Petritsi, dikigoroï, F. Crespo, advocat)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, G. Berrisch, Rechtsanwalt и N. Chesaites, Barrister), Европейска комисия (представители: T. Scharf и S. Thomas)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (пети състав) от 9 септември 2010 г. по дело Usha Martin/Съвет и Комисия (T-119/06), с което той е отхвърлил жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2006/38/ЕО на Комисията от 22 декември 2005 година за изменение на Решение 1999/572/ЕО на Комисията за приемане на гаранции, предложени във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на стоманени телени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (ОВ L 22, 2006 г., стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 164), както и на Регламент (ЕО) № 121/2006 на Съвета от 23 януари 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1858/2005 относно въвеждане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (OB L 22, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 136), от друга страна.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Usha Martin Ltd да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 55, 19.2.2011 г.


title: Дело T-560/15 P: Решение на Общия съд от 6 юли 2016 г. — LM/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Наследствена пенсия — Членове 18 и 27 от приложение VIII към Правилника — Член 25 от Хартата на основните права — Право на бившия съпруг на починалото длъжностно лице — Задължение за издръжка в тежест на починалото длъжностно лице)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/33

         Решение на Общия съд от 6 юли 2016 г. — LM/Комисия
   (Дело T-560/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Наследствена пенсия - Членове 18 и 27 от приложение VIII към Правилника - Член 25 от Хартата на основните права - Право на бившия съпруг на починалото длъжностно лице - Задължение за издръжка в тежест на починалото длъжностно лице))
   (2016/C 305/46)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: LM (Испра, Италия) (представител: L. Ribolzi, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и F. Simonetti, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз [поверително], с която се иска отмяната на това определение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда LM да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г.


title: Дело C-320/13: Определение на председателя на Съда от 30 март 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша, встъпила страна: Кралство Нидерландия

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/20

         Определение на председателя на Съда от 30 март 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша, встъпила страна: Кралство Нидерландия
   (Дело C-320/13) (1)

   (2015/C 213/30)
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.


title: Дело T-640/14: Жалба, подадена на 20 август 2014 г.  — Beul/Парламент и Съвет

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/50

         Жалба, подадена на 20 август 2014 г. — Beul/Парламент и Съвет
   (Дело T-640/14)
   2014/C 409/71
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Carsten René Beul (Нойвиийд, Германия) (представители: H. Pott и T. Eckhold, Rechtsanwälte)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз и Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 537/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно специфични изисквания по отношение на задължителния одит на предприятия от обществен интерес и за отмяна на Решение 2005/909/ЕО на Комисията.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва по същество следните правни основания.
   На първо място, жалбоподателят твърди, че липсва правно основание за приемането на Регламент (ЕС) № 537/2014 (1).
   На следващо място, според жалбоподателя разпоредбите на Регламент № 537/2014 засягат недопустимо свободата на избор на професия, гарантирана в член 6, параграф 1 ДЕС във връзка с член 15 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Жалбоподателят посочва, че засягането на свободата на избор на професия не е обосновано по-специално поради липсата на пропорционалност. Освен това жалбоподателят изтъква наличието на нарушение на принципа на субсидиарност.

      (1)  Регламент (ЕС) № 537/2014 на Eвропейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно специфични изисквания по отношение на задължителния одит на предприятия от обществен интерес и за отмяна на Решение 2005/909/ЕО на Комисията (ОВ L 158, стр. 77).