201808030732050742018/C 294/552222014TC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180704424211Дело T-222/14 RENV: Решение на Общия съд от 4 юли 2018 г. — Deluxe Entertainment Services Group/EUIPO (deluxe) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „deluxe“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2942018BG4210120180704BG0055421421Решение на Общия съд от 4 юли 2018 г. — Deluxe Entertainment Services Group/EUIPO (deluxe)
   (Дело T-222/14 RENV) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „deluxe“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001)“2018/C 294/55Език на производството: испански
      Страни

      Жалбоподател: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (Бърбанк, Калифорния, Съединени американски щати) (представители: L. Gellman, solicitor, и M. Esteve Sanz, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2014 г. (преписка R 1250/2013-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „deluxe“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Deluxe Entertainment Services Group Inc. да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 175, 10.6.2014 г.


201808030072050402018/C 294/383802018CJC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180611282811Дело C-380/18: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 11 юни 2018 г. — Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, друга страна: E.P.
 ---documentbreak--- C2942018BG2810120180611BG0038281281Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 11 юни 2018 г. — Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, друга страна: E.P.
   (Дело C-380/18)2018/C 294/38Език на производството: нидерландски
      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Ответник: E.P.

      Преюдициални въпроси

            1)

            Трябва ли член 6, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) 2016/399 (
                  1
               ) […] да се тълкува в смисъл, че при констатацията, че законният престой с продължителност не повече от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период е прекратен, тъй като чужденецът представлява заплаха за обществения ред, следва да се посочат мотиви, че личното поведение на съответния чужденец представлява действителна, настояща и достатъчно сериозна заплаха за основен обществен интерес?

            2)

            В случай че отговорът на първия въпрос е отрицателен, какви са условията съгласно член 6, параграф 1, буква д) от Регламент (EС) 2016/399 […] по отношение на мотивите, че даден чужденец представлява заплаха за обществения ред?
            Трябва ли член 6, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) 2016/399 […] да се тълкува в смисъл, че не допуска национална практика, съгласно която чужденец представлява заплаха за обществения ред само поради обстоятелството, че е установено, че той е заподозрян в извършването на наказуемо деяние?

      (
         1
      )	Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 77, 2016 г., стр. 1).


201808030662050952018/C 294/744052018TC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180703596022Дело T-405/18: Иск, предявен на 3 юли 2018 г. — Holmer Dahl/ЕСП
 ---documentbreak--- C2942018BG5920120180703BG0074592602Иск, предявен на 3 юли 2018 г. — Holmer Dahl/ЕСП
   (Дело T-405/18)2018/C 294/74Език на производството: испански
      Страни

      Ищец: Helene Holmer Dahl (Мадрид, Испания) (представители: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías и A. Lois Perreau de Pinninck, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания

   Ищецът иска от Общия съд:

            —

            да обяви извъндоговорната отговорност на Единния съвет за преструктуриране и да го осъди да поправи претърпените от ищеца вреди, произтичащи от съвкупността от неговите действия и бездействия, които са лишили ищеца от притежаваните от него акции в BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A.,

            —

            за поправяне на претърпените имуществени и неимуществени вреди („дължимата сума“) да осъди ЕСП да заплати на ищеца:

                     —

                     обезщетение за имуществени вреди общо в размер на 160558,41 EUR за обезценяването на акциите на Banco Popular и

                     —

                     обезщетение за неимуществени вреди в размер на 160558,41 EUR или сумата, която Общият съд счете за подходяща.

            —

            да увеличи дължимата сума с компенсаторната лихва, считано от 7 юни 2017 г. до произнасянето на решението по настоящия иск,

            —

            да увеличи дължимата сума със съответните лихви за забава, считано от датата на произнасяне на решението по настоящия иск до пълното изплащане на дължимата сума по определения от ЕЦБ процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта,

            —

            да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изложените по дело T-659/17, Vallina Fonseca/Единен съвет за преструктуриране (ОВ C 424, 2017 г., стр. 42).


201808030742050982018/C 294/566162015TC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180703424322Дело T-616/15: Решение на Общия съд от 3 юли 2018 г. — Transtec/Комисия (ЕФР — Държави от АКТБ — Споразумение от Котону — Програма за подкрепа на културни инициативи в африканските португалоезични страни — Суми, платени от Комисията на субекта, отговарящ за финансовото изпълнение на програмата в Гвинея Бисау — Възстановяване в резултат на финансов одит — Прихващане на вземанията — Пропорционалност — Неоснователно обогатяване — Извъндоговорна отговорност)
 ---documentbreak--- C2942018BG4220120180703BG0056422432Решение на Общия съд от 3 юли 2018 г. — Transtec/Комисия
   (Дело T-616/15) (
         1
      )
   „(ЕФР — Държави от АКТБ — Споразумение от Котону — Програма за подкрепа на културни инициативи в африканските португалоезични страни — Суми, платени от Комисията на субекта, отговарящ за финансовото изпълнение на програмата в Гвинея Бисау — Възстановяване в резултат на финансов одит — Прихващане на вземанията — Пропорционалност — Неоснователно обогатяване — Извъндоговорна отговорност)“2018/C 294/56Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Transtec (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Aresu и S. Bartelt, впоследствие A. Aresu)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решенията за прихващане, съдържащи се в писмата на Комисията от 27 август, 7, 16, 23 и 25 септември 2015 г., с които се цели възстановяване сумата от 624388,73 EUR, съответстваща на размера на част от авансите, платени на жалбоподателя в рамките на програма за подпомагане на културните инициативи в Гвинея Бисау, финансирана от деветия Европейски фонд за развитие (ЕФР), ведно с лихвата за забава, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за възстановяване на сумите, за които се твърди, че са резултат от неоснователно обогатяване, както и за присъждане на обезщетение за вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на действията на Комисията.

      Диспозитив

            1)

            Отменя частично решенията за прихващане, съдържащи се в писмата на Европейската комисия от 27 август, 7, 16, 23 и 25 септември 2015 г., с които се цели възстановяване на сумата от 624388,73 EUR, съответстваща на размера на част от авансите, платени на жалбоподателя в рамките на програма за подпомагане на културните инициативи в Гвинея Бисау, финансирана от деветия Европейски фонд за развитие (ЕФР), ведно с лихвата за забава, доколкото с тези решения се цели възстановяване на сума от 312265,42 EUR, съответстваща на недопустимите разходи, установени с финансово заключение № 2 от одитен доклад FED 2007/20859 относно програмната-оценка за изпълнение и приключване с референтен номер FED/2010/249-005.

            2)

            Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

            3)

            Комисията и Transtec понасят направените от тях съдебни разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело C-404/18: Преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Antwerpen (Белгия), постъпило на 19 юни 2018 г. — Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA

text:
               3.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/8

      Преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Antwerpen (Белгия), постъпило на 19 юни 2018 г. — Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA
      (Дело C-404/18)
      (2018/C 311/07)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

         Страни в главното производство

         Ищци: Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen

         Ответник: WTG Retail BVBA

         Преюдициален въпрос

      Следва ли правото на Съюза, и по-специално член 24 от Директива 2006/54/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предоставя защита от дискриминация, от една страна, единствено на лицата, които в рамките на производството по разследване на дадена жалба са се явили като свидетели и са представили свидетелски показания пред лицето, до което е подадена жалбата, в подписан и датиран документ относно фактите, които те сами са видели или чули и които се отнасят до разглеждания в жалбата случай, и от друга страна, на лицата, отказали да дадат свидетелски показания пред съд?

         (1)  ОВ L 204, 2006 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8 стр. 262.


title: Дело T-451/14: Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Fujikura/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на електрически кабели — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Единно продължено нарушение — Доказване на нарушението — Продължителност на участието — Изчисляване на размера на глобата — Тежест на нарушението — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/39

      Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. — Fujikura/Комисия
      (Дело T-451/14) (1)

      ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на електрически кабели - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Единно продължено нарушение - Доказване на нарушението - Продължителност на участието - Изчисляване на размера на глобата - Тежест на нарушението - Правомощие за пълен съдебен контрол))
      (2018/C 328/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Fujikura Ltd (Токио, Япония) (представител: L. Gyselen, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan, C. Giolito и H. van Vliet, подпомагани от M. Johansson, avocat)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Viscas Corp. (Токио) (представител: J. F. Bellis, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС, от една страна, за частична отмяна на Решение C (2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за [ЕИП] (дело AT.39610 — Електрически кабели) в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и от друга страна, за намаляване на размера на наложената му глоба.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Fujikura Ltd да заплати, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Viscas Corp. понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-70/17: Решение на Общия съд от 27 септември 2018 г. — TenneT Holding/EUIPO — Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NorthSeaGrid“ — По-ранна фигуративна и по-ранна словна марка на Европейския съюз „nationalgrid“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/50

      Решение на Общия съд от 27 септември 2018 г. — TenneT Holding/EUIPO — Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid)
      (Дело T-70/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NorthSeaGrid“ - По-ранна фигуративна и по-ранна словна марка на Европейския съюз „nationalgrid“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2018/C 427/64)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TenneT Holding BV (Арнхем, Нидерландия) (представител: K. Limperg, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ngrid Intellectual Property Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: F. Traub, solicitor)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2016 г. (преписка R 1607/2015-5), постановено в производство по възражение със страни Ngrid Intellectual Property и TenneT Holding

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя точка 1 от диспозитива на решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2016 г. (преписка R 1607/2015-5), постановено в производство по възражение със страни Ngrid Intellectual Property Ltd и TenneT Holding BV.

                  2)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от TenneT Holding.

                  3)

                  Ngrid Intellectual Property понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 104, 3.4.2017 г.


title: Дело C-606/18 P: Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. от Nexans France, Nexans срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 юли 2018 г. по дело T-449/14, Nexans France и Nexans/Комисия

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/29

      Жалба, подадена на 24 септември 2018 г. от Nexans France, Nexans срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 юли 2018 г. по дело T-449/14, Nexans France и Nexans/Комисия
      (Дело C-606/18 P)
      (2018/C 427/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Nexans France, Nexans (представители: G. Forwood, avocate, M. Powell, A. Rogers, Solicitors)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателите

                  —

                  да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 12 юли 2018 г., Nexans France и Nexans/Комисия (Дело T-449/14, EU:T:2018:456),

                  —

                  да се върне делото на Общия съд за произнасяне по жалбата срещу спорното решение в частта, отнасяща се до жалбоподателите,

                  —

                  да се намалят наложените на жалбоподателите глоби до размер, съответстващ на по-малък коефициент за тежест, и

                  —

                  Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски в производствата пред Съда и пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

                  1.

                  Първо, грешка при прилагане правото, състояща се в неправилно тълкуване на член 20, параграф 2, букви б) и в) от Регламент № 1/2003 (1) , тъй като копирането на неразгледани електронни данни е извън правомощията на Комисията.

                  2.

                  Второ, грешка при прилагане на правото, състояща се в неправилно тълкуване на член 20, параграф 2 от Регламент № 1/2003, що се отнася до продължаването на проверката в помещенията на Комисията в Брюксел, тъй като правомощията на Комисията съгласно тази разпоредба са ограничени до помещенията на съответното предприятие.

                  3.

                  Трето, грешка при прилагане на правото, състояща се в извода, че Комисията не е надхвърлила предвиденото в решението за проверка, тъй като правилното тълкуване на решението за проверка е, че проверката може да се извърши само в помещенията, контролирани от жалбоподателите.

                  4.

                  Четвърто, грешка при прилагане на правото, що се отнася до липсата на последици от нарушението, тъй като Общият съд не е упражнил пълната си юрисдикция по член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент № 1/2003 и не е намалил сам коефициента за тежест, за да отчете, че по-голямата част от продажбите, за които се отнася спорното решение, всъщност не са засегнати от нарушението.

                  5.

                  Пето, явна грешка при преценката и липса на мотиви по отношение на допълнителните 2 % за „европейска конфигурация“, тъй като не са изложени мотиви, обясняващи защо европейската конфигурация допълнително нарушава конкуренцията в ЕИП спрямо конфигурацията Европа-Азия.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г, стр. 1; Специално издание на български език, глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-595/18: Жалба, подадена на 28 септември 2018 г. — Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)

text:
               3.12.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 436/59

      Жалба, подадена на 28 септември 2018 г. — Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)
      (Дело T-595/18)
      (2018/C 436/83)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Berliner Stadtwerke GmbH (Берлин, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „berlinGas“ — заявка за регистрация № 15 252 661

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 юли 2018 г. по преписка R 2180/2016-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Съединени дела C-293/17 и C-294/17: Решение на Съда (втори състав) от 7 ноември 2018 г. (преюдициални запитвания от Raad van State — Нидерландия) — Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu/College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland (C-293/17), Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant (C-294/17) (Преюдициално запитване — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — Специални защитени зони — Член 6 — Подходяща оценка на въздействието на план или проект върху дадена територия — Национална програма за борба с азотните отлагания — Понятия „проект“ и „подходяща оценка“ — Обща предварителна оценка на отделните разрешения на земеделски стопанства, които генерират такива отлагания)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/13

      Решение на Съда (втори състав) от 7 ноември 2018 г. (преюдициални запитвания от Raad van State — Нидерландия) — Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu/College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland (C-293/17), Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant (C-294/17)
      (Съединени дела C-293/17 и C-294/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Специални защитени зони - Член 6 - Подходяща оценка на въздействието на план или проект върху дадена територия - Национална програма за борба с азотните отлагания - Понятия „проект“ и „подходяща оценка“ - Обща предварителна оценка на отделните разрешения на земеделски стопанства, които генерират такива отлагания))
      (2019/C 16/15)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad van State

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu

         Ответници: College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland

         в присъствието на: G. H. Wildenbeest, Maatschap Smeets, Maatschap Lintzen-Crooijmans, W. A. H. Corstjens (C-293/17)
      и

         Жалбоподател: Stichting Werkgroep Behoud de Peel

         Ответник: College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant

         в присъствието на: Maatschap Gebr. Lammers, Landbouwbedrijf Swinkels, Pluimveehouderij Van Diepen VOF, Vermeerderingsbedrijf Engelen, Varkenshouderij Limburglaan BV, Madou Agro Varkens CV (C-294/17)

         Диспозитив

                  1)

                  Член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна трябва да се тълкува в смисъл, че дейностите по паша на добитък и по разпръскване на тор в близост до територии от „Натура 2000“ могат да бъдат квалифицирани като „проект“ по смисъла на тази разпоредба дори когато тези дейности, доколкото не съставляват физическа намеса в естествената околна среда, не представляват „проект“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда.

                  2)

                  Член 6, параграф 3 от Директива 92/43 трябва да се тълкува в смисъл, че нееднократна дейност като разпръскването на тор, разрешена съгласно националното право преди да влезе в сила тази директива, може да се счита за един и същ проект по смисъла на цитираната разпоредба, за който не се провежда нова процедура по издаване на разрешение, стига тази дейност да представлява една-единствена мярка, характерно за която е, че има обща цел, непрекъсната е, и по-специално се извършва на едни и същи места и при едни и същи условия. Ако за даден един-единствен проект е било издадено разрешение, преди режимът на защита, предвиден от същата разпоредба, да стане приложим спрямо разглежданата територия, изпълнението на този проект все пак може да попада в обхвата на член 6, параграф 2 от тази директива.

                  3)

                  Член 6, параграф 3 от Директива 92/43 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска програмна национална правна уредба, която позволява на компетентните органи да издават разрешения за проекти, като се обосновават с „подходяща оценка“ по смисъла на тази разпоредба, която е извършена предварително и при която определено общо количество азотни отлагания е било счетено за съвместимо с целите за защита, които има посочената уредба. Това обаче е валидно само при условие че — нещо, което трябва да се провери от запитващата юрисдикция — от задълбочения и пълен анализ на научната подплатеност на тази оценка може да се придобие убеденост, че не съществува никакво разумно съмнение от научна гледна точка, че никой от плановете или проектите няма вредоносни последици за целостта на съответната територия.

                  4)

                  Член 6, параграф 3 от Директива 92/43 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска програмна национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която освобождава някои проекти, генериращи азотни отлагания под определен праг или определена гранична стойност, от изискването за получаване на отделно разрешение, ако националната юрисдикция се е убедила, че предварително извършената „подходяща оценка“ по смисъла на тази разпоредба отговаря на критерия за липса на разумно съмнение от научна гледна точка, че тези планове или проекти нямат вредоносни последици за целостта на съответните територии.

                  5)

                  Член 6, параграф 3 от Директива 92/43 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска програмна национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която позволява определена категория проекти, в настоящия случай разпръскването на тор и пашата на добитък, да бъде изпълнявана, без за нея да е налице изискване за разрешение, и следователно за индивидуализирана подходяща оценка на въздействието ѝ върху съответните територии, освен ако обективни обстоятелства позволяват със сигурност изобщо да се изключи възможността посочените проекти, поотделно или съчетано с други проекти, съществено да засегнат тези територии — нещо, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

                  6)

                  Член 6, параграф 3 от Директива 92/43 трябва да се тълкува в смисъл, че „подходящата оценка“ по смисъла на тази разпоредба не може да отчита „консервационни мерки“ по смисъла на член 6, параграф 1, „превантивни мерки“ по смисъла на член 6, параграф 2, специално приети за програма като разглежданата по главното производство мерки или пък т.нар. „автономни“ мерки, доколкото тези мерки не са част от посочената програма, ако очакваните ползи от тези мерки не са сигурни към момента на посочената оценка.

                  7)

                  Член 6, параграф 2 от Директива 92/43 трябва да се тълкува в смисъл, че мерките, въведени с национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която включва процедури за наблюдение и за контрол върху земеделски стопанства, чиито дейности генерират азотни отлагания, както и възможността за налагане на санкции, стигащи до затварянето на посочените стопанства, са достатъчни, за да бъде спазена тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 293, 4.9.2017 г.


title: Дело C-544/17 P: Решение на Съда (първи състав) от 7 ноември 2018 г. — BPC Lux 2 Sàrl/Европейска комисия, Португалска република (Обжалване — Държавни помощи — Жалба за отмяна — Допустимост — Помощ от португалските органи за преструктуриране на финансовата институция Banco Espírito Santo SA — Създаване и капитализация на мостова банка — Решение на Европейската комисия, с което помощта е обявена за съвместима с вътрешния пазар — Правен интерес — Жалба пред националните съдилища за отмяна на решението за преструктуриране на Banco Espírito Santo)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/24

      Решение на Съда (първи състав) от 7 ноември 2018 г. — BPC Lux 2 Sàrl/Европейска комисия, Португалска република
      (Дело C-544/17 P) (1)

      ((Обжалване - Държавни помощи - Жалба за отмяна - Допустимост - Помощ от португалските органи за преструктуриране на финансовата институция Banco Espírito Santo SA - Създаване и капитализация на мостова банка - Решение на Европейската комисия, с което помощта е обявена за съвместима с вътрешния пазар - Правен интерес - Жалба пред националните съдилища за отмяна на решението за преструктуриране на Banco Espírito Santo))
      (2019/C 16/29)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: BPC Lux 2 Sàrl (представители: J. Webber и M. Steenson, solicitors, B. Woolgar, barrister, и K. Bacon, QC)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Flynn и P.J. Loewenthal), Португалска република

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя определение на Общия съд на Европейския съюз от 19 юли 2017 г., BPC Lux 2 и др./Комисия (T-812/14, непубликувано, EU:T:2017:560).

                  2)

                  Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

                  3)

                  Не се произнася по съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 402, 27.11.2017 г.


title: Дело C-296/17: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Върховен касационен съд — България) — Wiemer & Trachte GmbH, в несъстоятелност/Жан Овед Таджер (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Производство по несъстоятелност — Регламент (ЕО) № 1346/2000 — Член 3, параграф 1 — Международна компетентност — Отменителен иск — Изключителна компетентност на съдилищата на държавата членка, на чиято територия е образувано производството по несъстоятелност)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/14

      Решение на Съда (четвърти състав) от 14 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Върховен касационен съд — България) — Wiemer & Trachte GmbH, в несъстоятелност/Жан Овед Таджер
      (Дело C-296/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Производство по несъстоятелност - Регламент (ЕО) № 1346/2000 - Член 3, параграф 1 - Международна компетентност - Отменителен иск - Изключителна компетентност на съдилищата на държавата членка, на чиято територия е образувано производството по несъстоятелност))
      (2019/C 16/16)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Върховен касационен съд (България)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Wiemer & Trachte GmbH, в несъстоятелност

         Ответник: Жан Овед Таджер

         Диспозитив

      Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност трябва да се тълкува в смисъл, че компетентността на съдилищата на държавата членка, на чиято територия е образувано производството по несъстоятелност, да се произнесат по отменителен иск, основан на несъстоятелността и насочен срещу ответник със седалище или местоживеене в друга държава членка, е изключителна.

         (1)  ОВ C 256, 7.8.2017 г.


title: Дело C-619/16: Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin (Преюдициално запитване — Социална политика — Организация на работното време — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Право на платен годишен отпуск — Национална правна уредба, която предвижда загубата на неползвания годишен отпуск и на финансовото обезщетение за този отпуск, когато работникът не е подал молба за отпуск преди прекратяване на трудовото правоотношение)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/3

      Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin
      (Дело C-619/16) (1)

      ((Преюдициално запитване - Социална политика - Организация на работното време - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Право на платен годишен отпуск - Национална правна уредба, която предвижда загубата на неползвания годишен отпуск и на финансовото обезщетение за този отпуск, когато работникът не е подал молба за отпуск преди прекратяване на трудовото правоотношение))
      (2019/C 16/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Sebastian W. Kreuziger

         Ответник: Land Berlin

         Диспозитив

      Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, доколкото тя предполага, че ако не е поискал да получи възможност да упражни правото си на платен годишен отпуск преди датата на прекратяване на трудовото правоотношение, работникът губи дните платен годишен отпуск, на които е имал право съгласно правото на Съюза при прекратяването на правоотношението, и съответно правото си на финансово обезщетение за неползвания платен годишен отпуск, при това автоматично и без предварително да се проверява дали работодателят действително му е осигурил, например чрез предоставяне на адекватна информация, възможността да упражни правото си на отпуск преди прекратяването на това правоотношение.

         (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-308/17: Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Hellenische Republik/Leo Kuhn (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Компетентност по граждански и търговски дела — Приложно поле — Член 1, параграф 1 — Понятие „граждански и търговски дела“ — Облигации, емитирани от държава членка — Участие на частния сектор в преструктурирането на публичния дълг на тази държава — Едностранно изменение с обратно действие на условията по заема — Клаузи за колективно действие — Иск срещу посочената държава, предявен от частни кредитори, които държат тези облигации като физически лица — Отговорност на държавата за действия или бездействия при упражняването на държавна власт)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/15

      Решение на Съда (първи състав) от 15 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Hellenische Republik/Leo Kuhn
      (Дело C-308/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Компетентност по граждански и търговски дела - Приложно поле - Член 1, параграф 1 - Понятие „граждански и търговски дела“ - Облигации, емитирани от държава членка - Участие на частния сектор в преструктурирането на публичния дълг на тази държава - Едностранно изменение с обратно действие на условията по заема - Клаузи за колективно действие - Иск срещу посочената държава, предявен от частни кредитори, които държат тези облигации като физически лица - Отговорност на държавата за действия или бездействия при упражняването на държавна власт))
      (2019/C 16/17)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Hellenische Republik

         Ответник: Leo Kuhn

         Диспозитив

      Член 1, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че спор като разглеждания по главното производство с предмет иск срещу държава членка, който е предявен от физическо лице, придобило емитирани от тази държава членка облигации, и с който се оспорва замяната на посочените облигации с облигации на по-ниска стойност — замяна, наложена на това физическо лице чрез закон, който е приет при извънредни обстоятелства от националния законодател и съгласно който тези условия са били едностранно и с обратно действие изменени с въвеждането на клауза за колективно действие, която позволява на мнозинството държатели на съответните облигации да наложи тази замяна на малцинството, не попада в обхвата на „гражданските и търговски дела“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 283, 28.8.2017 г.


title: Дело T-625/18: Жалба, подадена на 10 октомври 2018 г. — FT/ESMA

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/46

      Жалба, подадена на 10 октомври 2018 г. — FT/ESMA
      (Дело T-625/18)
      (2019/C 16/57)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: FT (представител: S. Pappas, адвокат)

         Ответник: Европейски орган за ценни книжа и пазари (ESMA)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение ESMA41-137-1154 на изпълнителния директор на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ESMA) от 9 август 2018 г., с което ESMA иска да бъде възстановена сума в размер на 12 000 EUR във връзка с разноските му по дело F-39/14,

                  —

                  да отмени издаденото от ESMA съответно Дебитно известие № 4440180170 от 10 август 2018 г.,

                  —

                  да осъди ESMA да понесе направените от него разноски и разноските на жалбоподателя по настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 98 от Финансовия регламент (1), член 60 от Финансовия регламент на ESMA (2), член 170 от Процедурния правилник на Общия съд и принципа на равни процесуални възможности на страните, доколкото сумата, която се твърди, че жалбоподателят дължи, и която е посочена в обжалваните актове, не е била определена в съответствие с посочения член 170 от Общия съд.

                  2.

                  Второ основание: съдебните разноски, чието възстановяване иска ответникът, не подлежат на възстановяване, тъй като последният е изпуснал срока за подаване на молба в този смисъл.

                  3.

                  Трето основание: явна грешка в преценката от страна на ответника, що се отнася до размера на дължимата от жалбоподателя сума, тъй като исканата сума от 12 000 EUR е прекалено висока.

         (1)  Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юли 2018 година за финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, за изменение на регламенти (ЕС) № 1296/2013, (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013, (ЕС) № 1304/2013, (ЕС) № 1309/2013, (ЕС) № 1316/2013, (ЕС) № 223/2014 и (ЕС) № 283/2014 и на Решение № 541/2014/ЕС и за отмяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (ОВ L 193, 2018 г., стр. 1).

         (2)  Решение ESMA/2014/MB/38 на управителния съвет относно Финансовия регламент на Европейския орган за ценни книжа и пазари.


title: Дело C-310/17: Решение на Съда (голям състав) от 13 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden — Нидерландия) — Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество — Директива 2001/29/EО — Приложно поле — Член 2 — Права на възпроизвеждане — Понятие за произведение — Вкус на хранителен продукт)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/16

      Решение на Съда (голям състав) от 13 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden — Нидерландия) — Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV
      (Дело C-310/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество - Директива 2001/29/EО - Приложно поле - Член 2 - Права на възпроизвеждане - Понятие за произведение - Вкус на хранителен продукт))
      (2019/C 16/18)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Levola Hengelo BV

         Ответник: Smilde Foods BV

         Диспозитив

      Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество следва да се тълкува в смисъл, че не допуска, от една страна, вкусът на даден хранителен продукт да се ползва с авторскоправна закрила на основание на тази директива и от друга страна, дадено национално законодателство да се тълкува в смисъл, че предоставя авторскоправна закрила на такъв вкус.

         (1)  ОВ C 269, 14.8.2017 г.


title: Дело C-426/17: Определение на Съда (шести състав) от 25 октомври 2018 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social №°2 de Terrassa — Испания) — Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47 — Получател на правна помощ — Възнаграждение на адвокати, които са назначени служебно — Определяне на тарифите от адвокатската колеги — Липса на предварителна информация за тарифите на адвоката от неговия клиент — Молбата за заплащане на адвокатско възнаграждение — Контрол за наличието на неравноправни клаузи и нелоялни практики — Главно производство — Сезиране на компетентен орган — Липса на сезиране на запитващата юрисдикция — Отговор на преюдициалните въпроси — Полезно действие — Липса — Явна недопустимост)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/26

      Определение на Съда (шести състав) от 25 октомври 2018 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social №o2 de Terrassa — Испания) — Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano
      (Дело C-426/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Получател на правна помощ - Възнаграждение на адвокати, които са назначени служебно - Определяне на тарифите от адвокатската колеги - Липса на предварителна информация за тарифите на адвоката от неговия клиент - Молбата за заплащане на адвокатско възнаграждение - Контрол за наличието на неравноправни клаузи и нелоялни практики - Главно производство - Сезиране на компетентен орган - Липса на сезиране на запитващата юрисдикция - Отговор на преюдициалните въпроси - Полезно действие - Липса - Явна недопустимост))
      (2019/C 16/32)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Social №o2 de Terrassa

         Страни в главното производство

         Молител: Elena Barba Giménez

         Ответник: Francisca Carrión Lozano

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Juzgado de lo Social № 2 de Terrassa (Съд по трудови спорове № 2, Тераса, Испания) с акт от 27 юни 2017 г., е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 300, 11.9.2017 г.


title: Дело C-330/17: Решение на Съда (пети състав) от 15 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 1008/2008 — Член 2, точка 18 — Член 23, параграф 1 — Транспорт — Общи правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Европейския съюз — Информиране — Посочване на крайната цена, която трябва да се заплати — Включване на въздухоплавателните тарифи в крайната цена, която трябва да се заплати — Задължение за посочване на въздухоплавателните тарифи в евро или в местна валута — Избор на релевантната местна валута — Критерии за привързване)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/16

      Решение на Съда (пети състав) от 15 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH
      (Дело C-330/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 1008/2008 - Член 2, точка 18 - Член 23, параграф 1 - Транспорт - Общи правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Европейския съюз - Информиране - Посочване на крайната цена, която трябва да се заплати - Включване на въздухоплавателните тарифи в крайната цена, която трябва да се заплати - Задължение за посочване на въздухоплавателните тарифи в евро или в местна валута - Избор на релевантната местна валута - Критерии за привързване))
      (2019/C 16/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

         Ответник: Germanwings GmbH

         Диспозитив

      Член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността във връзка с член 2, точка 18 от този регламент следва да се тълкува в смисъл, че когато посочват въздухоплавателните тарифи за вътрешнообщностните въздухоплавателни услуги, въздушните превозвачи, които не изразяват тези тарифи в евро, трябва да изберат местна валута, която е обективно свързана с предлаганата услуга. Такава е по-специално валутата, която е законно платежно средство в държавата членка, в която се намира мястото на излитане или мястото на пристигане на съответния полет.
      Така в случай като разглеждания в главното производство, при който въздушен превозвач, установен в държава членка, чието законно платежно средство е еврото, предлага по интернет въздухоплавателна услуга с място на излитане на съответния полет в друга държава членка, чието законно платежно средство е валута, различна от еврото, въздухоплавателните тарифи могат, ако не са изразени в евро, да бъдат посочени във валутата, която е законно платежно средство в последната държава членка.

         (1)  ОВ C 293, 4.9.2017 г.


title: Дело T-635/18: Иск, предявен на 23 октомври 2018 г. — Industrial Química del Nalón/Комисия

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/47

      Иск, предявен на 23 октомври 2018 г. — Industrial Química del Nalón/Комисия
      (Дело T-635/18)
      (2019/C 16/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Industrial Química del Nalón, SA (Овиедо, Испания) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi и S. Saez Moreno, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца

      Ищецът иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви иска за допустим и основателен;

                  —

                  да присъди на ищеца обезщетение за нанесената му от ответника вреда;

                  —

                  да осъди ответника да заплати на ищеца обезщетение за понесената от последния вреда — като пряка последица от приемането на Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, 2013 г., стр. 5), поради класифицирането на „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410) — оценена в общ размер от 833 628,00 EUR или в друг размер, определен впоследствие от ищеца или Общия съд в хода на производството;

                  —

                  при условията на евентуалност, да постанови междинно решение, като задължи ответника да възстанови понесените загуби, и разпореди на страните да представят на Общия съд в разумен срок, считано от постановяването на това решение, остойностения размер на обезщетението, за който страните са се споразумели, или, ако споразумение не е постигнато, да разпореди на страните да представят в същия срок своите становища, подкрепени с подробни изчисления;

                  —

                  да разпореди на ответника да заплати компенсаторна лихва на ищеца съобразно лихвения процент за забава, считано от датата на понасяне на загубите (а именно от датата на влизане в сила на неправомерната класификация или от датата на настъпване на вредата);

                  —

                  да разпореди на ответника да заплати лихви за забава в размер на 8 % или в друг определен от Общия съд подходящ размер, които да бъдат начислени върху дължимата сума, считано от датата на постановяване на съдебното решение до действителното издължаване; и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си ищецът излага едно основание като твърди, че ответникът му е нанесъл вреда с приемането и влизането в сила на Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията (1), тъй като е класифицирал веществото „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410). На 22 ноември 2017 г. Съдът отхвърлил жалбата на Европейската комисия срещу решението на Общия съд, с което Регламент № 944/2013 е отменен в частта, в която веществото „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ е класифицирано като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410), поради допусната явна грешка в преценката. Ищецът направил разноски, за да обжалва неправомерната класификация. Ответникът носел отговорност за тези разноски на основание членове 268 и 340 ДФЕС, тъй като поведението му е неправомерно и представлява достатъчно съществено нарушение на правото, причинената вреда е действителна и сигурна, и е налице пряка причинно-следствена връзка между поведението и нанесената вреда.

         (1)  Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, 2013 г., стр. 5).


title: Дело C-334/17 P: Решение на Съда (девети състав) от 15 ноември 2018 г. — Република Естония/Европейска комисия, Република Латвия (Обжалване — Обща организация на пазарите — Размер на сумите, които трябва да бъдат изплатени за неизтеглените количества захар в излишък — Решение 2006/776/ЕО — Искане за изменение на окончателно решение на Европейската комисия — Писмо за отхвърляне — Жалба срещу това писмо — Допустимост)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/17

      Решение на Съда (девети състав) от 15 ноември 2018 г. — Република Естония/Европейска комисия, Република Латвия
      (Дело C-334/17 P) (1)

      ((Обжалване - Обща организация на пазарите - Размер на сумите, които трябва да бъдат изплатени за неизтеглените количества захар в излишък - Решение 2006/776/ЕО - Искане за изменение на окончателно решение на Европейската комисия - Писмо за отхвърляне - Жалба срещу това писмо - Допустимост))
      (2019/C 16/20)
      Език на производството: естонски

         Страни

         Жалбоподател: Република Естония (представител: N. Grünberg)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Lewis и L. Naaber-Kivisoo, подпомагани от S. Mody, vandeadvokaat), Република Латвия

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Република Естония да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 256, 7.8.2017 г.


title: Дело C-684/16: Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV/Tetsuji Shimizu (Преюдициално запитване — Социална политика — Организация на работното време — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Право на платен годишен отпуск — Национална правна уредба, която предвижда загубата на неползвания годишен отпуск и на финансовото обезщетение за този отпуск, когато работникът не е подал молба за отпуск преди прекратяване на трудовото правоотношение — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Задължение за съответстващо тълкуване на националното право — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 31, параграф 2 — Възможност за позоваване в рамките на спор между частноправни субекти)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/5

      Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV/Tetsuji Shimizu
      (Дело C-684/16) (1)

      ((Преюдициално запитване - Социална политика - Организация на работното време - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Право на платен годишен отпуск - Национална правна уредба, която предвижда загубата на неползвания годишен отпуск и на финансовото обезщетение за този отпуск, когато работникът не е подал молба за отпуск преди прекратяване на трудовото правоотношение - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Задължение за съответстващо тълкуване на националното право - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 31, параграф 2 - Възможност за позоваване в рамките на спор между частноправни субекти))
      (2019/C 16/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesarbeitsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV

         Ответник: Tetsuji Shimizu

         Диспозитив

                  1)

                  Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време и член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, според която, ако не е поискал да получи възможност да упражни правото си на платен годишен отпуск през съответния референтен период, при изтичането на този период работникът губи дните платен годишен отпуск, придобити през този период по силата на посочените разпоредби, и съответно правото си на финансово обезщетение за неползвания платен годишен отпуск при прекратяване на трудовото правоотношение, при това автоматично и без предварително да се проверява дали работодателят действително му е осигурил, например чрез предоставяне на адекватна информация, възможността да упражни това право. В това отношение запитващата юрисдикция следва да провери, като вземе предвид вътрешното право в неговата цялост и като приложи признатите от последното методи за тълкуване, дали може да тълкува това право така, че да гарантира пълната ефективност на законодателството на Съюза.

                  2)

                  Ако не е възможно национална правна уредба като разглежданата в главното производство да се тълкува така, че да се осигури нейното съответствие с член 7 от Директива 2003/88 и с член 31, параграф 2 от Хартата на основните права, от последната разпоредба следва, че националната юрисдикция, сезирана със спор между работник и бившия му работодател, който е частноправен субект, трябва да остави без приложение националната правна уредба и да гарантира, че ако работодателят не може да докаже, че е положил цялата дължима грижа, за да осигури на работника възможността действително да ползва платения годишен отпуск, на който е имал право съгласно правото на Съюза, работникът няма да бъде лишен от придобитото от него право на такъв платен годишен отпуск, нито съответно, в случай на прекратяване на трудовото правоотношение, от финансовото обезщетение за неползвания отпуск, за което в този случай директно отговаря съответният работодател.

         (1)  ОВ C 104, 3.4.2017 г.


title: Дело C-300/18 P: Жалба, подадена на 3 май 2018 г. от UF срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 7 март 2018 г. по дело T-422/17, UF/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/26

      Жалба, подадена на 3 май 2018 г. от UF срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 7 март 2018 г. по дело T-422/17, UF/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

      (Дело C-300/18 P)
      (2019/C 16/33)
      Език на производството: литовски

         Страни

         Жалбоподател: UF (представител: L. Gudaitė, advokatė)

         Други страни в производството: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
      С определение от 11 октомври 2018 г. Съдът (десети състав) обяви жалбата за явно неоснователна.


title: Съединени дела T-639/15—Т-666/15 и Т-94/16: Решение на Общия съд от 25 септември 2018 г. — Psara и др./Парламент (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Европейски парламент — Разходи, извършени от членовете на Парламента в рамките на техните надбавки — Отказ за предоставяне на достъп — Несъществуващи документи — Лични данни — Регламент (ЕО) № 45/2001 — Необходимост от предаване на данни — Конкретна и индивидуална проверка — Частичен достъп — Прекомерна административна тежест — Задължение за мотивиране)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/36

      Решение на Общия съд от 25 септември 2018 г. — Psara и др./Парламент
      (Съединени дела T-639/15—Т-666/15 и Т-94/16) (1)

      ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Европейски парламент - Разходи, извършени от членовете на Парламента в рамките на техните надбавки - Отказ за предоставяне на достъп - Несъществуващи документи - Лични данни - Регламент (ЕО) № 45/2001 - Необходимост от предаване на данни - Конкретна и индивидуална проверка - Частичен достъп - Прекомерна административна тежест - Задължение за мотивиране))
      (2019/C 16/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател по дело T-639/15: Maria Psara (Атина, Гърция) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-640/15: Tina Kristan (Любляна, Словения) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-641/15: Tanja Malle (Виена, Австрия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-642/15: Wojciech Cieśla (Варшава, Полша) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-643/15: Staffan Dahllof (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-644/15: Delphine Reuter (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дела T-645/15 и T-654/15: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Прага, Чешка република) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-646/15: Harry Karanikas (Каландри, Гърция) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дела T-647/15 и T-657/15: Crina Boros (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дела T-648/15, T-663/15 и T-665/15: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Рига, Латвия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-649/15: Balazs Toth (Будапеща, Унгария) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-650/15: Minna Knus-Galán (Хелзинки, Финландия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-651/15: Атанас Чобанов (Льо Плеси-Робенсон, Франция) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-652/15: Dirk Liedtke (Хамбург, Германия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-653/15: Nils Mulvad (Рисков, Дания) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-655/15: Hugo van der Parre (Хуизен, Нидерландия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-656/15: Guia Baggi (Флоренция, Италия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-658/15: Marcos García Rey (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-659/15: Mark Lee Hunter (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-660/15: Kristof Clerix (Брюксел) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-661/15: Rui Araujo (Лисабон, Португалия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-662/15: Anuška Delić (Любляна) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-664/15: Jacob Borg (Сейнт Джулианс, Малта) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-666/15: Matilda Bačelić (Загреб, Хърватия) (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Жалбоподател по дело T-94/16: Gavin Sheridan (представители: N. Pirc Musar и R. Lemut Strle, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Görlitz, C. Burgos и M. Windisch)

         Предмет

      Жалби с правно основание член 263 ДФЕС за отмяна на решения на Парламента A(2015) 8324 C, A(2015) 8463 C, A(2015) 8627 C, A(2015) 8682 C, A(2015) 8594 C, A(2015) 8551 C, A(2015) 8732 C, A(2015) 8681 C, A(2015) 8334 C, A(2015) 8327 C, A(2015) 8344 C от 14 септември 2015 г., A(2015) 8656 C, A(2015) 8678 C, A(2015) 8361 C, A(2015) 8663 C, A(2015) 8360 C, A(2015) 8486 C, A(2015) 8305 C от 15 септември 2015 г., A(2015) 8602 C, A(2015) 8554 C, A(2015) 8490 C, A(2015) 8659 C, A(2015) 8547 C, A(2015) 8552 C, A(2015) 8553 C, A(2015) 8661 C, A(2015) 8684 C, A(2015) 8672 C от 16 септември 2015 г. и A(2015) 13844 C от 14 януари 2016 г., с които Парламентът отхвърля на основание Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) потвърдителните заявления на жалбоподателите за получаване на достъп до документи на Парламента, в които се съдържа информация относно надбавките, получавани от неговите членове.

         Диспозитив

                  1)

                  Съединява дела T-639/15—T-666/15 и T-94/16 за целите на настоящото решение.

                  2)

                  Отхвърля жалбите.

                  3)

                  Осъжда г-жа Maria Psara, г-жа Tina Kristan, г-жа Tanja Malle, г-н Wojciech Cieśla, г-н Staffan Dahllof, г-жа Delphine Reuter, České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s., г-н Harry Karanikas, г-жа Crina Boros, Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica, г-н Balazs Toth, г-жа Minna Knus-Galán, г-н Атанас Чобанов, г-н Dirk Liedtke, г-н Nils Mulvad, г-н Hugo van der Parre, г-жа Guia Baggi, г-н Marcos García Rey, г-н Mark Lee Hunter, г-н Kristof Clerix, г-н Rui Araujo, г-жа Anuška Delić, г-н Jacob Borg, г-жа Matilda Bačelić и г-н Gavin Sheridan да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело T-718/16: Решение на Общия съд от 8 ноември 2018 г. — Mad Dogg Athletics/EUIPO — Aerospinning Master Franchising (SPINNING) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „SPINNING“ — Частична отмяна — Член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/38

      Решение на Общия съд от 8 ноември 2018 г. — Mad Dogg Athletics/EUIPO — Aerospinning Master Franchising (SPINNING)
      (Дело T-718/16) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „SPINNING“ - Частична отмяна - Член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
      (2019/C 16/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Mad Dogg Athletics, Inc. (Лос Анджелис, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: J. Steinberg, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Aerospinning Master Franchising s. r. o., по-рано Aerospinning Master Franchising, Ltd., s.r.o. (Прага, Чешка република) (представител: K. Labalestra, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 юли 2016 г. (преписка R 2375/2014-5), постановено в производство по отмяна със страни Aerospinning Master Franchising и Mad Dogg Athletics

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 21 юли 2016 г. (преписка R 2375/2014-5) в частта относно стоките от клас 28 и услугите от клас 41 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година.

                  2)

                  EUIPO понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Mad Dogg Athletics, Inc.

                  3)

                  Aerospinning Master Franchising, s.r.o. понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 462, 12.12.2016 г.


title: Дело T-637/18: Иск, предявен на 23 октомври 2018 г. — Bawtry Carbon International/Комисия

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/49

      Иск, предявен на 23 октомври 2018 г. — Bawtry Carbon International/Комисия
      (Дело T-637/18)
      (2019/C 16/60)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Bawtry Carbon International Ltd (Донкастър, Обединено кралство) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi и S. Saez Moreno, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца

      Ищецът иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви иска за допустим и основателен;

                  —

                  да присъди на ищеца обезщетение за нанесената му от ответника вреда;

                  —

                  да осъди ответника да заплати на ищеца обезщетение за понесената от последния вреда — като пряка последица от приемането на Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, 2013 г., стр. 5), поради класифицирането на „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410) — оценена в общ размер от 194 200,06 EUR или в друг размер, определен впоследствие от ищеца или Общия съд в хода на производството;

                  —

                  при условията на евентуалност, да постанови междинно решение, като задължи ответника да възстанови понесените загуби, и разпореди на страните да представят на Общия съд в разумен срок, считано от постановяването на това решение, остойностения размер на обезщетението, за който страните са се споразумели, или, ако споразумение не е постигнато, да разпореди на страните да представят на Общия съд в същия срок своите становища, подкрепени с подробни изчисления;

                  —

                  да разпореди на ответника да заплати компенсаторна лихва на ищеца съобразно лихвения процент за забава, считано от датата на понасяне на загубите (а именно от датата на влизане в сила на неправомерната класификация или от датата на настъпване на вредата);

                  —

                  да разпореди на ответника да заплати лихви за забава в размер на 8 % или в друг определен от Общия съд подходящ размер, които да бъдат начислени върху дължимата сума, считано от датата на постановяване на съдебното решение на Общия съд до действителното издължаване; и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си ищецът излага едно основание като твърди, че ответникът му е нанесъл вреда с приемането и влизането в сила на Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията (1), тъй като е класифицирал веществото „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410). На 22 ноември 2017 г. Съдът отхвърлил жалбата на Европейската комисия срещу решението на Общия съд, с което Регламент № 944/2013 е отменен в частта, в която веществото „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ е класифицирано като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410), поради допусната явна грешка в преценката. Ищецът направил разноски, за да обжалва неправомерната класификация. Ответникът носел отговорност за тези разноски на основание членове 268 и 340 ДФЕС, тъй като поведението му е неправомерно и представлява достатъчно съществено нарушение на правото, причинената вреда е действителна и сигурна, и е налице пряка причинно-следствена връзка между поведението и нанесената вреда.

         (1)  Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, 2013 г., стр. 5).


title: Дело C-551/18: Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 29 август 2018 г. — Наказателно производство срещу IK

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/28

      Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 29 август 2018 г. — Наказателно производство срещу IK
      (Дело C-551/18)
      (2019/C 16/35)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hof van Cassatie

         Жалбоподател

      IK

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 8, параграф 1, буква е) от Рамково решение 2002/584/ПВР (1) да се тълкува в смисъл, че е достатъчно в европейската заповед за арест издаващият съдебен орган да посочи само подлежащото на изпълнение наложено наказание лишаване от свобода, без следователно да посочва наложеното за същото престъпление и със същия съдебен акт допълващо наказание, каквото е оставянето на разположение, в резултат от което ще бъде наложено ефективно лишаване от свобода едва след изпълнение на основното наказание лишаване от свобода, и то само след нарочно постановено официално решение на Съда по изпълнение на наказанията?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е положителен, трябва ли член 8, параграф 1, буква е) от Рамково решение 2002/584/ПВР да се тълкува в смисъл, че в резултат от предаването от държавата членка на изпълняващия съдебен орган по силата на европейска заповед за арест, която упоменава само наложеното подлежащо на изпълнение наказание лишаване от свобода, без следователно да упоменава допълващото наказание оставяне на разположение, наложено за същото престъпление и със същия съдебен акт, възниква възможност в държавата членка на издаващия съдебен орган да се премине към ефективно лишаване от свобода в изпълнение на това допълващо наказание?

                  3)

                  Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, трябва ли член 8, параграф 1, буква е) от Рамково решение 2002/584/ПВР да се тълкува в смисъл, че неупоменаването от страна на издаващия съдебен орган на наложеното допълващо наказание оставяне на разположение в европейската заповед за арест означава, че допълващото наказание, с което може да се приеме, че изпълняващият съдебен орган не е бил запознат, няма да може да доведе до ефективно лишаване от свобода в държавата членка на издаващия съдебен орган?

         (1)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело T-724/16 P: Решение на Общия съд от 8 ноември 2018 г. — Cocchi и Falcione/Комисия (Обжалване — Публична служба — Прехвърляне на национални пенсионни права — Член 24 от Правилника — Задължение за съдействие на Съюза — Отпадане на правния интерес на жалбоподателите в хода на производството — Липса на основание за произнасяне по същество в първата инстанция — Причинно-следствена връзка)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/39

      Решение на Общия съд от 8 ноември 2018 г. — Cocchi и Falcione/Комисия
      (Дело T-724/16 P) (1)

      ((Обжалване - Публична служба - Прехвърляне на национални пенсионни права - Член 24 от Правилника - Задължение за съдействие на Съюза - Отпадане на правния интерес на жалбоподателите в хода на производството - Липса на основание за произнасяне по същество в първата инстанция - Причинно-следствена връзка))
      (2019/C 16/46)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Белгия) и Nicola Falcione (Брюксел, Белгия) (представител: S. Orlandi, avocat)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и F. Simonetti)

         Предмет

      Жалба срещу определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 2 август 2016 г., Cocchi и Falcione/Комисия (F-134/11, EU:F:2016:194), с която се иска отмяната на това определение

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 2 август 2016 г., Cocchi и Falcione/Комисия (F-134/11), в частта, в която Съдът на публичната служба приема, че вече няма основание за произнасяне по същество по направените в първата инстанция искания за обезщетение на г -н Giorgio Cocchi и г-н Nicola Falcione.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                  Отхвърля исканията за обезщетение на г -н Giorgio Cocchi и г-н Nicola Falcione, направени в производството пред първата инстанция по дело F-134/11.

                  4)

                  Всяка страна понася собствените си съдебни разноски, свързани с производството по жалбата и в производството пред първата инстанция и в производството по жалбата в частта относно исканията за обезщетение.

         (1)  ОВ C 441, 28.11.2016 г.


title: Дело C-380/17: Решение на Съда (трети състав) от 7 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — K, B/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Преюдициално запитване — Компетентност на Съда — Директива 2003/86/ЕО — Право на събиране на семейството — Член 12 — Неспазване на срока от три месеца след предоставянето на международна закрила — Лице със статут на субсидиарна закрила — Отхвърляне на заявление за виза)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/18

      Решение на Съда (трети състав) от 7 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — K, B/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Дело C-380/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Компетентност на Съда - Директива 2003/86/ЕО - Право на събиране на семейството - Член 12 - Неспазване на срока от три месеца след предоставянето на международна закрила - Лице със статут на субсидиарна закрила - Отхвърляне на заявление за виза))
      (2019/C 16/22)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad van State

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: K, B

         Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Диспозитив

                  1)

                  Съдът е компетентен на основание на член 267 ДФЕС да тълкува член 12, параграф 1 от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството в положение като разглежданото в главното производство, в което запитващата юрисдикция е призована да се произнесе относно правото на събиране на семейството на лице, на което е предоставен статут на субсидиарна закрила, когато съгласно предвиденото в националното право тази разпоредба е приложима пряко и безусловно в подобни ситуации.

                  2)

                  Член 12, параграф 1 от Директива 2003/86 допуска национална правна уредба, която позволява да се отхвърли заявление за събиране на семейството, подадено от член на семейството на бежанец, на основание на приложимите към бежанците по-благоприятни разпоредби от глава V от тази директива, с мотива че това заявление е подадено повече от три месеца след като на кандидата за събиране на семейството е предоставен статута на бежанец, като същевременно е предоставена възможност да бъде подадено ново заявление в съответствие с друг режим, доколкото тази правна уредба:

                              —

                              предвижда, че подобно основание за отказ не може да бъде прието в случаи, в които късното подаване на първото заявление подлежи на извинение поради обективни причини предвид наличието на специални обстоятелства,

                              —

                              предвижда, че заинтересованите лица са изцяло информирани за последиците от решението да бъде отхвърлено първото им заявление и за действията, които следва да предприемат, за да упражнят ефективно правото си на събиране на семейството, и

                              —

                              гарантира, че кандидатите за събиране на семейството, които са признати за бежанци, продължават да се ползват от по-благоприятните условия за упражняването на правото на събиране на семейството по членове 10 и 11 или по член 12, параграф 2 от посочената директива, които са приложими за бежанците.

         (1)  ОВ C 300, 11.9.2017 г.


title: Дело T-827/16: Решение на Общия съд от 8 ноември 2018 г. — QB/ЕЦБ (Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Атестационна процедура — Доклад за кариерно развитие [за 2015 г.] — Възможност за придружаване от представител на синдикална организация по време на събеседване за атестиране — Нарушение на правилата за обективност и безпристрастност на атестиращия — Възнаграждение — Решение, с което се отказва право на увеличаване на възнаграждението — Допустимост на доказателства — Електронно съобщение, което член на персонала е изпратил до своя „коуч“ от служебния си електронен адрес — Отговорност)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/39

      Решение на Общия съд от 8 ноември 2018 г. — QB/ЕЦБ
      (Дело T-827/16) (1)

      ((Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Атестационна процедура - Доклад за кариерно развитие [за 2015 г.] - Възможност за придружаване от представител на синдикална организация по време на събеседване за атестиране - Нарушение на правилата за обективност и безпристрастност на атестиращия - Възнаграждение - Решение, с което се отказва право на увеличаване на възнаграждението - Допустимост на доказателства - Електронно съобщение, което член на персонала е изпратил до своя „коуч“ от служебния си електронен адрес - Отговорност))
      (2019/C 16/47)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: QB (представител: L. Levi, avocat)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: F. von Lindeiner и B. Ehlers, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

         Предмет

      Жалба на основание член 50а от Статута на Съда на Европейския съюз и член 36.2 от Протокола за устава на Европейската система на централните банки и на ЕЦБ, приложен към ДЕС и ДФЕС, с която се иска, от една страна, отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2015 г. и на решението на ЕЦБ от 15 декември 2015 г., с което му се отказва право на увеличаване на възнаграждението, и, при необходимост, отмяна на решенията от 2 май и 15 септември 2016 г. на ЕЦБ, с които се отхвърлят съответно искането за преразглеждане и жалбата на жалбоподателя по административен ред, и от друга страна, обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя атестационния доклад на QB в атестационната процедура за 2015 г. и решението на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 15 декември 2015 г., с което на QB се отказва увеличаване на възнаграждението.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  ЕЦБ понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на QB.

         (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело C-432/17: Решение на Съда (първи състав) от 7 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice, преди Department for Constitutional Affairs (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 97/81/CE — Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4 — Принцип на недопускане на дискриминация — Работници на непълно работно време — Пенсия за осигурителен стаж и възраст — Изчисляване на размера на пенсията — Вземане предвид на прослужените години преди изтичането на срока за транспониране на Директива 97/81/ЕО — Незабавно прилагане по отношение на бъдещите последици на положение, възникнало при действието на стария закон)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/19

      Решение на Съда (първи състав) от 7 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice, преди Department for Constitutional Affairs
      (Дело C-432/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 97/81/CE - Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Принцип на недопускане на дискриминация - Работници на непълно работно време - Пенсия за осигурителен стаж и възраст - Изчисляване на размера на пенсията - Вземане предвид на прослужените години преди изтичането на срока за транспониране на Директива 97/81/ЕО - Незабавно прилагане по отношение на бъдещите последици на положение, възникнало при действието на стария закон))
      (2019/C 16/23)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court of the United Kingdom

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Dermod Patrick O'Brien

         Ответник: Ministry of Justice, преди Department for Constitutional Affairs

         Диспозитив

      Директива 97/81/EО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания в главното производство времето, прослужено преди датата, на която изтича срокът за транспониране на Директива 97/81, изменена с Директива 98/23, трябва да се вземе предвид при определянето на правото на пенсия за осигурителен стаж и възраст.

         (1)  ОВ C 318, 25.9.2017 г.


title: Дело T-44/17: Решение на Общия съд от 13 ноември 2018 г. — Camomilla/EUIPO — CMT (CAMOMILLA) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „CAMOMILLA“ — По-ранна национална фигуративна марка „CAMOMILLA“ — Частично отхвърляне на искането за обявяване на недействителност — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Реално използване на по-ранната марка — Доказателства — Насрещна жалба — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 64, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/40

      Решение на Общия съд от 13 ноември 2018 г. — Camomilla/EUIPO — CMT (CAMOMILLA)
      (Дело T-44/17) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „CAMOMILLA“ - По-ранна национална фигуративна марка „CAMOMILLA“ - Частично отхвърляне на искането за обявяване на недействителност - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Реално използване на по-ранната марка - Доказателства - Насрещна жалба - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 64, параграфи 2 и 3 от Регламент 2017/1001))
      (2019/C 16/48)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Camomilla Srl (Бучинаско, Италия) (представители: M. Mussi и H. Chiappetta, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: L. Rampini и J. Crespo Carrillo)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Неапол, Италия) (представители: M. Franzosi, V. Jandoli, A. Stein и G. Rubino, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2016 г. (преписка R 2250/2015-5) относно производство по обявяване на недействителност между CMT и Camomilla

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Отхвърля насрещната жалба.

                  3)

                  Camomilla Srl и CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT) понасят, всяко от тях направените от него съдебни разноски, както и половината от разноските, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 95, 27.3.2017 г.


title: Дело C-656/18: Преюдициално запитване от Amtsgericht Erding (Германия), постъпило на 19 октомври 2018 г. — F./Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/30

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Erding (Германия), постъпило на 19 октомври 2018 г. — F./Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
      (Дело C-656/18)
      (2019/C 16/37)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Erding

         Страни в главното производство

         Ищец: F.

         Ответник: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
      С определение на Съда от 7 ноември 2018 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело T-638/18: Иск, предявен на 23 октомври 2018 г. — Deza/Комисия

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/50

      Иск, предявен на 23 октомври 2018 г. — Deza/Комисия
      (Дело T-638/18)
      (2019/C 16/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Deza, a.s. (Валашке Мезиржичи, Чешка република) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi и S Saez Moreno, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на ищеца

      Ищецът иска от Общия съд:

                  —

                  да обяви иска за допустим и основателен;

                  —

                  да присъди на ищеца обезщетение за нанесената му от ответника вреда;

                  —

                  да осъди ответника да заплати на ищеца обезщетение за понесената от последния вреда — като пряка последица от приемането на Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, 2013 г., стр. 5), поради класифицирането на „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410) — оценена в общ размер от 4 784 000,00 CZK или в друг размер, определен впоследствие от ищеца или Общия съд в хода на производството;

                  —

                  при условията на евентуалност, да постанови междинно решение, като задължи ответника да възстанови понесените загуби, и разпореди на страните да представят на Общия съд в разумен срок, считано от постановяването на това решение, остойностения размер на обезщетението, за който страните са се споразумели, или, ако споразумение не е постигнато, да разпореди на страните да представят на Общия съд в същия срок своите становища, подкрепени с подробни изчисления;

                  —

                  да разпореди на ответника да заплати компенсаторна лихва на ищеца съобразно лихвения процент за забава, считано от датата на понасяне на загубите (а именно от датата на влизане в сила на неправомерната класификация или от датата на настъпване на вредата);

                  —

                  да разпореди на ответника да заплати лихви за забава в размер на 8 % или в друг определен от Общия съд подходящ размер, които да бъдат начислени върху дължимата сума, считано от датата на постановяване на съдебното решение на Общия съд до действителното издължаване; и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си ищецът излага едно основание като твърди, че ответникът му е нанесъл вреда с приемането и влизането в сила на Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията (1), тъй като е класифицирал веществото „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410). На 22 ноември 2017 г. Съдът отхвърлил жалбата на Европейската комисия срещу решението на Общия съд, с което Регламент № 944/2013 е отменен в частта, в която веществото „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ е класифицирано като вещество с остра водна токсичност, категория 1 (H400), и с хронична водна токсичност, категория 1 (H410), поради допусната явна грешка в преценката. Ищецът направил разноски, за да обжалва неправомерната класификация. Ответникът носел отговорност за тези разноски на основание членове 268 и 340 ДФЕС, тъй като поведението му е неправомерно и представлява достатъчно съществено нарушение на правото, причинената вреда е действителна и сигурна, и е налице пряка причинно-следствена връзка между поведението и нанесената вреда.

         (1)  Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, 2013 г., стр. 5).


title: Дело C-676/18: Иск, предявен на 30 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/30

      Иск, предявен на 30 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
      (Дело C-676/18)
      (2019/C 16/38)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande, C. Cattabriga, G. von Rintelen)

         Ответник: Кралство Белгия

         Искания на ищеца

                  —

                  да установи, че като не е приело до 30 септември 2016 г. всички законови, подзаконови и административни мерки, за да се съобрази с Директива 2014/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. (1), или при всички положения, като не е съобщило тези разпоредби на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си съгласно член 28, параграф 1 от посочената директива,

                  —

                  да наложи на Кралство Белгия на основание член 260, параграф 3 ДФЕС плащане на дневна парична санкция в размер на 49 906,50 EUR, считане от датата на постановяване на решението по настоящото дело за неизпълнение на задължението за съобщаване на мерките по транспониране на Директива 2014/36/ЕС, която сума следва да бъде внесена по сметка, посочена от Комисията,

                  —

                  да осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      По силата на член 28, параграф 1 от Директива 2014/36/ЕС държавите членки са задължени да приема необходимите национални мерки за транспониране на задълженията по тази директива до 30 септември 2016 г. Поради несъобщаване на всички мерки за транспониране на Директивата от страна на Белгия, Комисията решава да сезира Съда.
      С исковата си молба Комисията предлага на Белгия да бъде наложена дневна парична санкция от 49 906,50 EUR. Размерът на санкцията е изчислен с оглед на тежестта и продължителността на нарушението, както и с оглед на възпиращия ефект предвид платежоспособността на посочената държава членка.

         (1)  Директива 2014/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година относно условията за влизане и престой на граждани на трети държави с цел заетост като сезонни работници (ОВ L 94, 2014 г., стр. 375).


title: Дело T-216/17: Решение на Общия съд от 15 ноември 2018 г. — Mabrouk/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис — Мерки, приети срещу лица, отговорни за присвояване на публични средства, и свързани с тях лица и образувания — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на средства — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Недостатъчна фактическа основа — Явна грешка в преценката — Грешка при прилагане на правото — Принцип на добра администрация — Разумен срок за произнасяне)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/41

      Решение на Общия съд от 15 ноември 2018 г. — Mabrouk/Съвет
      (Дело T-216/17) (1)

      ((Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Мерки, приети срещу лица, отговорни за присвояване на публични средства, и свързани с тях лица и образувания - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на средства - Запазване на името на жалбоподателя в списъка - Недостатъчна фактическа основа - Явна грешка в преценката - Грешка при прилагане на правото - Принцип на добра администрация - Разумен срок за произнасяне))
      (2019/C 16/49)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Тунис, Тунис) (представители: J.-R. Farthouat, N. Boulay и S. Crosby, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и J. Kneale)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2017/153 на Съвета от 27 януари 2017 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 23, 2017 г., стр. 19) и на Решение (ОВППС) 2018/141 на Съвета от 29 януари 2018 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 25, 2018 г., стр. 38), в частта, която се отнасят до жалбоподателя

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н. Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 195, 19.6.2017 г.