title: Дело T-344/09: Решение на Общия съд от 27 юни 2012 г. — Hearst Communications/СХВП — Vida Estética (COSMOBELLEZA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността COSMOBELLEZA — По-ранни национални и международни словни и фигуративни марки COSMO, COSMOPOLITAN, COSMOTEST, COSMOPOLITAN TELEVISION и THE COSMOPOLITAN SHOW — Нерегистрирани марки и търговски названия COSMO и COSMOPOLITAN — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на сходство между марките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/13

         Решение на Общия съд от 27 юни 2012 г. — Hearst Communications/СХВП — Vida Estética (COSMOBELLEZA)
   (Дело T-344/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността COSMOBELLEZA - По-ранни национални и международни словни и фигуративни марки COSMO, COSMOPOLITAN, COSMOTEST, COSMOPOLITAN TELEVISION и THE COSMOPOLITAN SHOW - Нерегистрирани марки и търговски названия COSMO и COSMOPOLITAN - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между марките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 235/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hearst Communications, Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представители: адв. A. Nordemann, адв. C. Czychowski и адв. A. Nordemann-Schiffel)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално C. Bartos, впоследствие V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Vida Estética, SL (Барселона, Испания) (представител: адв. A.I. Alejos Cutuli)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 4 юни 2009 г. (Преписка R 770/2007-2) относно производство по възражение между Hearst Communications, Inc. и Vida Estética, SL.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Hearst Communications, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело F-48/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 ноември 2008 г.  — Avanzata и др./Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Класиране и възнаграждение — Бивши наети работници по люксембургското право)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/69

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 ноември 2008 г. — Avanzata и др./Комисия
   (Дело F-48/06) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Класиране и възнаграждение - Бивши наети работници по люксембургското право)
   (2009/C 44/118)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Eric Avanzata, живущ в Hussigny (Франция), и 20 други договорно наети служители (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: г-н J. Currall и г-н G. Berscheid)
   Предмет
   Отмяна на решенията на Комисията за определяне на условията за назначаване на жалбоподателите, по-конкретно на тяхната функционална група, на тяхната степен, на стъпката им и на тяхното възнаграждение, както е установено от разпоредбите на договорите им за назначаване като служители.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 154, 1.7.2006 г., стр. 26.


title: Дело T-577/14: Иск, предявен на 4 август 2014 г.  — Gascogne Sack Deutschland и Gascogne/Съд на Европейския съюз

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/19

         Иск, предявен на 4 август 2014 г. — Gascogne Sack Deutschland и Gascogne/Съд на Европейския съюз
   (Дело T-577/14)
   2014/C 351/24
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищци: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Вийда, Германия), и Gascogne (Сан-Пол-ле-Дакс, Франция) (представители: F. Puel и E. Durand, адвокати)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да установи извъндоговорната отговорност на Европейския съюз, възникнала в резултат на производството пред Общия съд, проведено в противоречие с изискванията за решаване на делото в разумен срок,

         Поради това,

               —

               да осъди Европейския съюз да им заплати съответстващо и пълно обезщетение на претърпените от тях имуществени и неимуществени вреди в резултат на незаконосъобразното поведение на Съюза, които съответстват на следните суми, заедно с компенсаторни и мораторни лихви по определената от Европейската централна банка по отношение на нейните основни операции за рефинансиране ставка, увеличена с два процентни пункта, считано от датата на предявяване на исковата молба:

                           —

                           1 1 93  467 EUR обезщетение за загубите, претърпени от плащането на допълнителна законна лихва върху номинала на санкцията извън рамките на разумния срок,

                           —

                           1 87  571 EUR обезщетение за загубите, претърпени от допълнителното плащане на банкова гаранция извън рамките на разумния срок,

                           —

                           2 0 00  000 EUR обезщетение за пропуснатите ползи и/или за загубите, претърпени поради „състоянието на несигурност“, и

                           —

                           5 00  000 EUR обезщетение за неимуществени вреди,

               —

               при условията на евентуалност, ако се прецени, че размерът на претърпените вреди следва да бъде обект на нова оценка, да разпореди извършването на експертиза в съответствие с член 65, буква г), член 66, параграф 1 и член 70 от Процедурния правилник на Общия съд,

               —

               във всички споменати случаи, да осъди Европейския съюз да заплати разноските по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищците посочват едно-единствено правно основание, изведено от нарушение на член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз, в резултат на прекомерната продължителност на производството пред Общия съд и поради това на нарушението на тяхното основно право делото им да бъде разгледано в разумен срок.


title: Дело T-275/11: Решение на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — TF1/Комисия (Държавни помощи — Обществена услуга за радиоразпръскване — Помощ, предвидена от френските власти в полза на France Télévisions — Годишна бюджетна субсидия — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Член 106, параграф 2, ДФЕС — Задължителна връзка между предназначението на данък и мярка за помощ)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/13

         Решение на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — TF1/Комисия
   (Дело T-275/11) (1)

   (Държавни помощи - Обществена услуга за радиоразпръскване - Помощ, предвидена от френските власти в полза на France Télévisions - Годишна бюджетна субсидия - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Член 106, параграф 2, ДФЕС - Задължителна връзка между предназначението на данък и мярка за помощ)
   2013/C 352/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: първоначално J.-P. Hordies и C. Smits, впоследствие J.-P. Hordiez и J. Vogel, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и D. Grespan)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: първоначално M. Muñoz Pérez, впоследствие S. Centeno Huerta, впоследствие N. Díaz Abad, Abogados del Estado); Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и J. Gstalter, впоследствие D. Colas и J. Rossi); и France Télévisions (Париж, Франция) (представители: J.-P. Gunther и A. Giraud, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение 2011/140/ЕС на Комисията от 20 юли 2010 г. относно държавната помощ, C-27/09 (ex N 34/B/09) бюджетна субсидия за France Télévisions, която Френската република предвижда да приведе в действие в полза на France Télévisions (ОВ L 59, 2011 г., стр. 44).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Télévision française 1 (TF1) да заплати направените от Европейската комисия и от France Télévisions съдебни разноски и да понесе собствените си съдебни разноски.

               3.

               Кралство Испания и Френската република понасят съответно собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело T-537/13: Жалба, подадена на 4 октомври 2013 г. — Roeckl Sporthandschuhe/СХВП — Roeckl Handschuhe & Accessoires (изображение на ръка)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/33

         Жалба, подадена на 4 октомври 2013 г. — Roeckl Sporthandschuhe/СХВП — Roeckl Handschuhe & Accessoires (изображение на ръка)
   (Дело T-537/13)
   2013/C 367/58
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представител: O. Baumann, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG (Мюнхен, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 юли 2013 г. в частта, в която жалбата на встъпилата страна е уважена частично и е отхвърлена заявката за регистрация на марка на Общността за стоки от клас 18: изделия от кожа и имитации на кожа, по-конкретно портмонета, портфейли, ключодържатели, включени в клас 18 и от клас 25: облекло, по-конкретно ръкавици, включени в клас 25,

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, включително разноските в производството по възражение и пред апелативния състав, както и да осъди ответника да заплати направените от него съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която изобразява ръка, за стоки от класове 18, 25 и 28 ‒ заявка за марка на Общността № 6 961 965.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността и германска марка „Roeckl“, съдържаща изображение на ръка, за стоки от класове 18 и 25.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: частично отменя решението на отдела по споровете.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-593/10: Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. — El Corte Inglés/СХВП — Ruan (B)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/20

         Жалба, подадена на 29 декември 2010 г. — El Corte Inglés/СХВП — Ruan (B)
   (Дело T-593/10)
   2011/C 80/38
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: г-н J. L. Rivas Zurdo и г-жа E. Seijo Veiguela, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Jian Min Ruan (Mem Martins, Португалия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 октомври 2010 г., постановено по преписка R 576/2010-2, и да се постанови, че съгласно член 8, параграф 1, буква б) от РМО СХВП е трябвало да уважи жалбата на направилото възражението лице и да отмени решението на отдела по споровете, с което се допуска без ограничение регистрацията на марката на Общността „B“ (MIXTA) под № 6 379 721; и

               —

               Страната или страните, които оспорват настоящата жалба, да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Jian Min Ruan.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка в червено и бяло, съдържаща буквата „B“, за стоки от клас 25.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка, съдържаща буквата „B“, за стоки от клас 25.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-590/14: Жалба, подадена на 7 август 2014 г.  — Zuffa/СХВП (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/23

         Жалба, подадена на 7 август 2014 г. — Zuffa/СХВП (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (Дело T-590/14)
   2014/C 351/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Zuffa, LLC (Лас Вегас, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert и C. Balme, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 май 2014 г. по преписка R 1425/2013-2.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 28 и 41

      Решение на проверителя: частичен отказ за регистрация като марка на Общността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушения на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-119/16: Определение на Общия съд от 26 януари 2017 г. — Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „RHYTHMVIEW“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Явно неоснователна жалба)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/31

         Определение на Общия съд от 26 януари 2017 г. — Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
   (Дело T-119/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „RHYTHMVIEW“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Явно неоснователна жалба))
   (2017/C 078/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Topera, Inc. (Абот Парк, Илинойс, Съединени щати) (представител: H. Sheraton, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. (преписка R 1368/2015-4) относно заявка за регистрация на словния знак „RHYTHMVIEW“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Topera, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 200, 6.6.2016 г.


title: Дело T-314/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Euromar di Ganesio Pietro/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/34

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Euromar di Ganesio Pietro/Комисия
   (Дело T-314/08)
   (2008/C 272/62)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Euromar di Ganesio Pietro & C. Snc (Aci Castello, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело C-295/09: Иск, предявен на 28 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/10

         Иск, предявен на 28 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-295/09)
   2009/C 256/18
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/43/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета или във всеки случай като не е уведомило за това Комисията, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2006/43/ЕО е изтекъл на 28 юни 2008 г.

      (1)  ОВ L 157, стр. 87; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 122


title: Дело F-63/13: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 юли 2014 г.  — Psarras/ENISA (Публична служба — Срочно нает служител — Прекратяване на договор — Член 41, параграф 2, буква a) от Хартата на основните права на Европейския съюз — Право на изслушване — Неимуществени вреди — Незаконосъобразно решение с оглед на последиците — Прекомерно засягане на правата на трето лице — Служебно осъждане да се заплати обезщетение — Неизпълнение на отменително решение)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/30

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 юли 2014 г. — Psarras/ENISA
   (Дело F-63/13) (1)

   ((Публична служба - Срочно нает служител - Прекратяване на договор - Член 41, параграф 2, буква a) от Хартата на основните права на Европейския съюз - Право на изслушване - Неимуществени вреди - Незаконосъобразно решение с оглед на последиците - Прекомерно засягане на правата на трето лице - Служебно осъждане да се заплати обезщетение - Неизпълнение на отменително решение))
   2014/C 351/39
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Aristidis Psarras (Héraklion, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)

      Ответник: Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (представители: първоначално P. Empadinhas, впоследствие S. Purser, подпомаган от C. Meidanis, адвокат)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя, от друга страна, отмяна на решението за назначаване на друг служител на длъжността счетоводител, взето след Решение на СПС по дело F-118/10, и на последно място, искане за поправяне на неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на изпълнителния директор на Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност за прекратяване на договора на г-н Psarras като срочно нает служител.

               2)

               Осъжда Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност да заплати на г-н Psarras сумата от 40  000 EUR.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Осъжда Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност да понесе направените от нея съдебни, както и тези на г-н Psarras.

      (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г., стр. 31


title: Съединени дела T-515/14 P и T-516/14 P: Решение на Общия съд от 12 ноември 2015 г. — Alexandrou/Комисия (Обжалване — Публична служба — Назначаване — Обявление за конкурс EPSO/AD/231/12 — Недопускане до участие в eтапа „Център за оценяване“ — Задължение за мотивиране — Достъп до документите — Отказ на молбата за достъп до въпросите с няколко възможни отговора в тестовете за достъп — Поверителност на работата на комисията — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Област от компетентността на Съда на публичната служба — Член 270 ДФЕС — Понятие за увреждащ акт — Член 90, параграф 2 от Правилника)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/25

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2015 г. — Alexandrou/Комисия
   (Съединени дела T-515/14 P и T-516/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Назначаване - Обявление за конкурс EPSO/AD/231/12 - Недопускане до участие в eтапа „Център за оценяване“ - Задължение за мотивиране - Достъп до документите - Отказ на молбата за достъп до въпросите с няколко възможни отговора в тестовете за достъп - Поверителност на работата на комисията - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Област от компетентността на Съда на публичната служба - Член 270 ДФЕС - Понятие за увреждащ акт - Член 90, параграф 2 от Правилника))
   (2016/C 007/34)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christodoulos Alexandrou (Люксембург, Люксембург) (представител: R. Duta, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)

      Предмет

   Две жалби срещу решенията на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 14 май 2014 г. Alexandrou/Комисия (F-34/13, СбСПС, EU:F:2014:93 и F-140/12, СбСПС, EU:F:2014:94) с които се иска отмяна на тези решения

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата по дело T-516/14 P.

               2)

               По дело T-515/14 P отменя частично решението на Съда на публичната служба от 14 май 2014 г., Alexandrou/Комисия (F-34/13), в частта му, в която:

                           —

                           в него не се отговаря на първото основание, изведено от липсата на мотиви, в смисъл, че специални обстоятелства са оправдали разрешаването на достъп на г-н Christodoulos Alexandrou до спорните въпроси;

                           —

                           отхвърля четвъртото основание.

               3)

               Отхвърля жалбата по дело T-515/14 P в останалата ѝ част.

               4)

               Отхвърля жалбата по дело F-34/13, доколкото тя се основава, от една страна, на липсата на мотиви на обжалваните решения в смисъл, че г-н Alexandrou се е позовал на специални обстоятелства, оправдаващи неговия достъп до спорните въпроси, и от друга страна, на основанието, изведено от нарушение на правото на справедлив съдебен процес или на ефективни правни средства за защита.

               5)

               По дело T-516/14 P всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

               6)

               По дело T-515/14 P всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело T-560/08 P: Жалба, подадена на 19 декември 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение на Съда на публичната служба, постановено на 14 oктомври 2008 г. по дело F-74/07, Meierhofer/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/36

         Жалба, подадена на 19 декември 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение на Съда на публичната служба, постановено на 14 oктомври 2008 г. по дело F-74/07, Meierhofer/Комисия
   (Дело T-560/08 P)
   (2009/C 55/66)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Друга страна в производството: S. Meierhofer (Мюнхен, Германия)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят моли:

               —

               да се отмени Решението на Съда на публичната служба, постановено на 14 oктомври 2008 г. по дело F-74/07, Meierhofer/Комисия;

               —

               да се осъди всяка страна да понесе направените от нея съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбата е насочена срещу Решението на Съда на публичната служба, постановено на 14 oктомври 2008 г. по дело F-74/07, Meierhofer/Комисия, с което Съдът на публичната служба отменя решението на конкурсната комисия на конкурс EPSO/AD/26/05 от 19 юни 2007 г. поради нарушение на задължението за мотивиране.
   С въпросното решение е отхвърлена молбата на кандидата за преразглеждане на решението на конкурсната комисия, съгласно което той не е издържал успешно устния изпит от конкурса. На устния изпит кандидатът е получил с половин точка по-малко от необходимия минимален брой точки. Според обявлението за конкурса устният изпит се оценява с отделна обща оценка.
   Жалбата се отнася до изискванията относно задължението за мотивиране от страна на конкурсната комисия и до критериите за контрол, упражняван от общностния съд. Жалбоподателят по-конкретно оспорва заключението на Съда на публичната служба, според което при„специфични обстоятелства“, например при оценка съвсем малко по-ниска от минималния брой точки, само съобщаването на елиминиращата оценка на неиздържалия устния изпит от конкурса кандидат не е достатъчно, за да бъде изпълнено задължението за мотивиране.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че това становище поражда правна несигурност:

               —

               На първо място, съгласно постоянна съдебна практика задължението за мотивиране трябва да съответства на съблюдаването на поверителността, приложима за работата на конкурсната комисия съгласно член 6 от Приложение III към Правилника за длъжностните лице на Европейските общности и съгласно което се забранява разгласяването на становищата на отделни членове на конкурсната комисия, както и разкриването на подробности относно оценяването на кандидата индивидуално или в сравнение с другите кандидати.

               —

               На второ място, възможно е сравнението със случаи, свързани с достъп до документи, извършено от Съда на публичната служба, да съдържа грешка, тъй като член 6 от Приложение III към Правилника не предвижда никакво правило, въвеждащо изключение или съпоставяне на интереси.

               —

               На трето място, Съдът на публичната служба не е спазил съдебната практика, съгласно която задължението за мотивиране трябва да съответства на въпросната мярка, според която Съдът на публичната служба трябва да има право само да контролира законосъобразността на решението. Тъй като последващият контрол на устен изпит от общностния съд бил невъзможен по своя характер, до момента той бил ограничил своя контрол по същество до съблюдаването на процесуалните разпоредби и до обявата за конкурса.

         Освен това съдебното решение пораждало правна несигурност що се отнася до разликата между различните видове процесуални мерки, свързани с изискването даден орган да представи документи с поверително съдържание или свързани с обстоятелства, при които отказът те да бъдат разгласени може да се използва срещу заинтересованото лице (процесуално-организационни действия и събиране на доказателства). В настоящия случай Съдът на публичната служба при това тълкувал напълно неправилно становището на Комисията, тъй като тя по никакъв начин не била отказала такова разгласяване. Нещо повече, Комисията била обяснила, че не може да представи релевантните документи въз основа на разпоредените от Съда на публичната служба процесуално-организационни действия, а че очаква вземането на решение относно събирането на доказателства от съдебния състав.


title: Дело C-363/09: Иск, предявен на 11 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/48

         Иск, предявен на 11 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-363/09)
   2009/C 267/80
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и F. Jimeno Fernández)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като е запазило в сила член 38 от Закон 43/2002 от 20 ноември 2002 г. относно здравето на растенията, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 13 от Директива 91/414/ЕИО (1)

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Директива 91/414/ЕИО отговаря на необходимостта от хармонизиране на националните разпоредби относно пускането на пазара на продукти за растителна защита. За тази цел тя установява единни правила относно условията и процедурите по издаване на разрешения за такива продукти.
   Член 13 от посочената директива съдържа уредбата относно информацията, която трябва да представят желаещите да получат разрешение за определен продукт за растителна защита, от една страна, и от друга — уредбата относно използването и защитата на тази информация, като, освен при конкретни изключения, се гарантира нейната поверителност.
   Директивата представлява пълна хармонизация и следователно дадена държава членка не може да приема на национално ниво законодателство, което задължава икономическите оператори да извършват обмен на информацията, представена от първия заявител на разрешението, освен при условията, определени в член 13, параграф 7.
   Въпреки това, член 38 от Закон 43/2002 позволява достъп до информация, получена от проучвания и експерименти, извън случаите, изрично споменати в директивата.
   Комисията счита, че след като Кралство Испания няма никаква свобода на преценка по отношение на транспонирането в националното право на член 13 от Директива 91/414/ЕИО и не е започнало производство за отмяна на тази разпоредба, въвеждането на изключение от режима на достъп до информация, съдържаща се в преписките за получаване на разрешение за продукти за растителна защита, когато подобно изключение не е предвидено от посочената директива, представлява нарушение на общностното право.

      (1)  Директива на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).


title: Дело C-672/15: Решение на Съда (първи състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Perpignan — Франция) — Наказателно производство срещу Noria Distribution SARL (Преюдициално запитване — Директива 2002/46/ЕО — Сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни — Витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храни — Максимални количества — Компетентност на държавите членки — Национална правна уредба, с която се определят тези количества — Взаимно признаване — Липса — Условия, които трябва да се спазват, и критерии, които трябва да се вземат предвид при определянето на тези количества)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/5

         Решение на Съда (първи състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Perpignan — Франция) — Наказателно производство срещу Noria Distribution SARL
   (Дело C-672/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2002/46/ЕО - Сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни - Витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храни - Максимални количества - Компетентност на държавите членки - Национална правна уредба, с която се определят тези количества - Взаимно признаване - Липса - Условия, които трябва да се спазват, и критерии, които трябва да се вземат предвид при определянето на тези количества))
   (2017/C 202/07)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Perpignan

      Страна в главното производство

   Noria Distribution SARL

      в присъствието на: Procureur de la République, Union fédérale des consommateurs des P.O (Que choisir)

      Диспозитив

               1)

               Разпоредбите на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни и разпоредбите на Договора за функционирането на ЕС относно свободното движение на стоки трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като приложимата в главното производство, която не предвижда процедура за пускането на пазара в тази държава членка на хранителни добавки, в които съдържанието на хранителни вещества превишава определените с тази правна уредба максимални дневни дози и които законно се произвеждат или търгуват на пазара в друга държава членка.

               2)

               Разпоредбите на Директива 2002/46 и тези на Договора за функционирането на ЕС относно свободното движение на стоки трябва да се тълкуват в смисъл, че максималните количества по член 5 от Директивата трябва да се определят за всеки отделен случай и въз основа на всички критерии, посочени в член 5, параграфи 1 и 2, в частност горната граница за безопасен прием на съответните хранителни вещества, установена чрез задълбочена научна оценка на риска за общественото здраве, основаваща се не на общи или хипотетични съображения, а на релевантни научни данни. От компетентността на запитващата юрисдикция е да прецени дали разглежданият в главното производство метод за определяне на посочените количества отговаря на тези изисквания.

               3)

               Разпоредбите на Директива 2002/46 и тези на Договора за функционирането на ЕС относно свободното движение на стоки трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат научната оценка на риска по член 5, параграф 1, буква а) от Директивата, задължително предхождаща установяването на горната граница за безопасен прием, която е един от критериите, които трябва да се отчитат при определянето на максималните количества по член 5, да се извършва само въз основа на национални научни становища, при положение че към момента на приемането на съответната мярка също така има достоверни и актуални международни научни становища, които съдържат заключение в полза на възможността за определяне на по-висока граница.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дела T-122/13 и T-123/13: Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г.  — Laboratoires Polive/СХВП — Arbora & Ausonia (dodie) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „dodie“  — По-ранни национални словни марки „DODOT“  — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/36

         Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Laboratoires Polive/СХВП — Arbora & Ausonia (dodie)
   (Дела T-122/13 и T-123/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „dodie“ - По-ранни национални словни марки „DODOT“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 409/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratoires Polive (Льовалоа Пере, Франция) (представител: A. Sion, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Arbora & Ausonia, SL (Барселона, Испания) (представител: R. Guerras Mazón, адвокат)

      Предмет

   Две жалби срещу две решения на втори апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2012 г. (съответно преписки R 2324/2011-2 и R 2325/2011-2) относно две производства по възражение между Arbora & Ausonia, SLU и Laboratoires Polive.

      Диспозитив

               1)

               Съединява дела T-122/13 и T-123/13 за целите на съдебното решение.

               2)

               Отменя решенията на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 ноември 2012 г. (преписки R 2324/2011-2 и R 2325/2011-2).

               3)

               СХВП понася направените от него съдебни разноски и тези на Laboratoires Polive.

               4)

               Arbora & Ausonia, SLU понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело T-34/12: Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. — Herbacin cosmetic/СХВП — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/24

         Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. — Herbacin cosmetic/СХВП — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)
   (Дело T-34/12)
   2012/C 80/41
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Германия) (представител: J. Eberhardt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Laboratoire Garnier et Cie (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 ноември 2011 г. по преписка R 2255/2010-1;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Laboratoire Garnier et Cie

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „HERBA SHINE“ за стоки от клас 3

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална марка, марка на Общността и международна регистрация на марката „HERBACIN“ за стоки от клас 3

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграф 2, първо изречение от Регламент № 207/2009, тъй като към датата на постановяване на решението на отдела по споровете повече не е било налице валидно подадена от страна на заявителя молба, която може да породи правен ефект, за предоставяне на доказателства за реалното използване на съответната марка; нарушение на член 15, параграф 1, второ изречение, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като апелативният състав допуска грешка при прилагането на правото, като не взема предвид значителния оборот, реализиран от ответника при износа на продукти с конфликтната марка „HERBACIN“; както и нарушение на член 15, параграф 1, първо изречение от Регламент № 207/2009, тъй като апелативният състав подлага на неправилна преценка представените доказателства за използването на марката по отношение на купувачи в рамките на Общността.


title: Дело C-309/16: Определение на председателя на Съда от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht — Австрия) — Kärntner Ausgleichszahlungs-Fonds/Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/14

         Определение на председателя на Съда от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht — Австрия) — Kärntner Ausgleichszahlungs-Fonds/Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
   (Дело C-309/16) (1)

   (2017/C 129/21)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 335, 12.9.2016 г.


title: Дело C-152/08: Определение на Съда (пети състав) от 25 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Испания) — Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci/Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник — Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция — Член 37 от Допълнителния протокол — Непосредствено действие — Условия на труд — Принцип на недопускане на дискриминация — Футбол — Ограничаване на броя на професионалните играчи, граждани на трети държави, които могат да участват в един отбор в национално състезание)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/14

         Определение на Съда (пети състав) от 25 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Испания) — Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci/Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol
   (Дело C-152/08) (1)

   (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция - Член 37 от Допълнителния протокол - Непосредствено действие - Условия на труд - Принцип на недопускане на дискриминация - Футбол - Ограничаване на броя на професионалните играчи, граждани на трети държави, които могат да участват в един отбор в национално състезание)
   (2008/C 285/23)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci

      Ответници: Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Член 37 от Допълнителния протокол към Споразумението за асоцииране между ЕИО и Турция, подписан в Брюксел на 23 ноември 1970 г. и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 г. (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37) — Условия на труд — Приети от спортни сдружения норми, с които се ограничава участието в определени състезания на професионални играчи, граждани на трети държави, които не са страни по ЕИП — Професионален турски спортист, който притежава разрешително за работа за достъп до професията и разрешително за пребиваване, изисквани от националното право.
   Диспозитив
   Забраната за дискриминация по отношение на турските работници, принадлежащи към легалния пазар на труда на държавите-членки, що се отнася до възнаграждението и другите условия на труд, прогласена в член 37 от Допълнителния протокол, подписан в Брюксел на 23 ноември 1970 г. и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 г., приложен към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, което е подписано в Анкара на 12 септември 1963 г. от Република Турция, от една страна, както и от държавите-членки на ЕИО и от Общността, от друга страна, и което е сключено, одобрено и утвърдено от името на последната с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 г., както и в член 10, параграф 1 от Решение № 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 г. относно развиване на асоциирането, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска по отношение на професионален спортист с турско гражданство, законно нает от установен в държава-членка клуб, да се прилага приета от спортна федерация в същата държава норма, съгласно която на клубовете е разрешено да допускат до участие в организирани на национално равнище състезания само ограничен брой играчи от трети държави, които не са страни по Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело T-364/07: Иск, предявен на 17 септември 2007 г. — Thomson Sales Europe/Комисия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/32

         Иск, предявен на 17 септември 2007 г. — Thomson Sales Europe/Комисия
   (Дело T-364/07)
   (2007/C 283/60)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: F. Goguel и F. Foucault, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Комисията от 20 юли 2007 г.;

               —

               да се постанови, че ищецът има основание да бъде освободен от допълнително събиране на несъбрано антидъмпингово мито съгласно член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността (1) и член 871 и следващите от Регламент № 2454/93 (2).

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищецът иска отмяна на решението, съдържащо се според него в писмо на Комисията от 20 юли 2007 г., в което Комисията заявява, че не е компетентна да се произнесе по отправеното от ищеца искане до френските органи да бъде освободен от допълнително събиране на несъбрани вносни сборове върху цветни телевизионни приемници, произведени в Тайланд. Френските органи препращат това искане на Комисията под формата на приложение към искане за опрощаване на вносни сборове на основание член 239 от Митническия кодекс на Общността (3).
   Ищецът твърди, че Комисията била длъжна да се произнесе и по искането, основано на член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността, и с отделно писмо я приканва да вземе решение. С настоящия иск ищецът оспорва решение, съдържащо се според него в писмото на Комисията, което тя му изпраща в отговор на неговото писмо.
   Ищецът твърди, че Комисията допуснала грешки в правото, като приела, че френските органи са я сезирали изключително на основание член 239 от Митническия кодекс на Общността, докато според ищеца получената от Комисията преписка отговаря на изискванията на член 871 и следващите от Регламент № 2454/93. Ищецът смята, че Комисията била длъжна да провери дали в случая са изпълнени условията по член 220, параграф 2, буква б) от Митническия кодекс на Общността, особено предвид обстоятелството, че е взела решение да отхвърли искането му за опрощаване на основание член 239 от този кодекс.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, ОВ L 302, стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, ОВ L 253, стр. 1.

      (3)  Решението на Комисията от 7 май 2007 г. по това искане, с което Комисията уведомява френските органи, че по случая на ищеца няма основание за опрощаване на вносни сборове, и което е предмет на иск за отмяна пред Първоинстанционния съд, дело Thomson Sales Europe/Комисия, T-225/07 (Обявление, публикувано в ОВ C 211 от 8.9.2007, стр. 36).


title: Дело T-699/14: Жалба, подадена на 11 януари 2016 г. — Topps Europe/Комисия (Конкуренция — Картели — Злоупотреба с господстващо положение — Издаване на лицензии за права на интелектуална собственост за свързани с футбола предмети с колекционерска стойност — Решение за отхвърляне на жалба — Достъп до преписката — Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 — Явна грешка в преценката — Съответен пазар — Изключителна лицензия — Снабдяване с продукт от една марка — Прекомерно високи цени)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/28

         Жалба, подадена на 11 януари 2016 г. — Topps Europe/Комисия
   (Дело T-699/14) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Злоупотреба с господстващо положение - Издаване на лицензии за права на интелектуална собственост за свързани с футбола предмети с колекционерска стойност - Решение за отхвърляне на жалба - Достъп до преписката - Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 - Явна грешка в преценката - Съответен пазар - Изключителна лицензия - Снабдяване с продукт от една марка - Прекомерно високи цени))
   (2017/C 053/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Topps Europe Ltd (Milton Keynes, Обединено кралство) (представители: първоначално R. Vidal, A. Penny, solicitors и B. Kennelly, QC, впоследствие R. Subiotto, QC, и A. Cleenewerck de Crayencour, avocat и впоследствие T. de la Mare, QC)

      Ответник: Европейска комисия

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Международната футболна федерация (ФИФА) (Цюрих, Швейцария) (представители: A. Barav и D. Reymond, avocats) и Panini SpA (Модена, Италия) (представители: F. Wijckmans, F. Tuytschaever и M. Varga, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 5123 окончателен на Комисията от 15 юли 2014 г., отхвърлящо жалбата на жалбоподателя по преписка AT.39899 — Издаване на лицензии за права на интелектуална собственост за свързани с футбола предмети с колекционерска стойност

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Topps Europe Ltd понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия, Международната футболна федерация (ФИФА) и Panini Spa.

      (1)  ОВ C 448 от15.12.2014 г.


title: Дело T-346/17: Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Hotelbeds Spain/EUIPO — Guidigo Europe (Guidego what to do next)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/68

         Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Hotelbeds Spain/EUIPO — Guidigo Europe (Guidego what to do next)
   (Дело T-346/17)
   (2017/C 239/78)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hotelbeds Spain, SL (Палма де Майорка, Испания) (представител: L. Broschat García, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Guidigo Europe SARL (Париж, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Guidego what to do next“ — заявка за регистрация № 12 944 898

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 21 март 2017 г. по преписка R 449/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да уважи заявката за регистрация на марка на Европейския съюз № 12 944 898 за класове 39, 41 и 43.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-476/08: Жалба, подадена на 4 ноември 2008 г.  — Media-Saturn/СХВП (BEST BUY)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/40

         Жалба, подадена на 4 ноември 2008 г. — Media-Saturn/СХВП (BEST BUY)
   (Дело T-476/08)
   (2008/C 327/71)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Media-Saturn-Holding GmbH (Ingolstadt, Германия) (представител: K. Lewinsky, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение № R 591/2008-4 от 28 август 2008 г. на четвърти апелативен състав на СХВП и

               —

               да се осъди СХВП да заплати както съдебните разноски, така и таксите за обжалване пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Best Buy“ за стоки и услуги от класове 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 20, 21, 22, 27, 28, 35, 37, 38, 40, 41, 42 (заявка за регистрация № 5 189 550)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №.40/94 (1), тъй като заявената марка имала минимално изискуемия отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-78/17: Преюдициално запитване от Conseil du Contentieux des Étrangers (Белгия), постъпило на 13 февруари 2017 г. — X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/29

         Преюдициално запитване от Conseil du Contentieux des Étrangers (Белгия), постъпило на 13 февруари 2017 г. — X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Дело C-78/17)
   (2017/C 144/38)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Ответник: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Преюдициални въпроси

               А.

               Трябва ли член 14, параграф 4 от Директива 2011/95/ЕС (1) да се тълкува в смисъл, че създава нова клауза за изключване от предвидения в член 13 от същата директива статут на бежанец и следователно от член 1, буква A от Женевската конвенция?

               Б.

               В случай на утвърдителен отговор на въпрос А, съвместим ли е така тълкуваният член 14, параграф 4 с член 18 от Хартата на основните права и с член 78, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, в които по-специално е предвидено съобразяването на вторичното право на Съюза с Женевската конвенция, предвидената в член 1, буква F от която клауза за изключване е формулирана изчерпателно и следва да се тълкува тясно?

               В.

               В случай че на въпрос A бъде даден отрицателен отговор, трябва ли член 14, параграф 4 от Директива 2011/95/ЕС да се тълкува в смисъл, че въвежда основание за отнемане на статута на бежанец, което не е предвидено в Женевската конвенция, чието спазване е наложено с член 18 от Хартата на основните права и с член 78, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз?

               Г.

               В случай че на въпрос В бъде даден утвърдителен отговор, съвместим ли е член 14, параграф 4 от горепосочената директива с член 18 от Хартата на основните права и с член 78, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, в които по-специално е предвидено съобразяването на вторичното право на Съюза с Женевската конвенция, след като въвежда основание за отнемане на статута на бежанец, което не само не е предвидено в Женевската конвенция, но и освен това не може по никакъв начин да се изведе от нея?

               Д.

               В случай че на въпроси А и В бъде даден отрицателен отговор, как следва да се тълкува член 14, параграф 4 от горепосочената директива така, че да бъде в съответствие с член 18 от Хартата на основните права и с член 78, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, в които по-специално е предвидено съобразяването на вторичното право на Съюза с Женевската конвенция?

      (1)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 2011 г., стр. 9).


title: Дело F-125/06: Решение на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. — Deffaa/Комисия на Европейските общности (Публична служба — Длъжностни лица — Реформа на Правилника за персонала — Преместване — Длъжност на генерален директор — Класиране — Член 7, параграф 1 от Правилника за персонала — Член 29, параграф 1 от Правилника за персонала — Член 44, втора алинея от Правилника за персонала — Член 45, параграф 1 от Правилника за персонала — Премия за служители на ръководни длъжности)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/45

         Решение на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. — Deffaa/Комисия на Европейските общности
   (Дело F-125/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Реформа на Правилника за персонала - Преместване - Длъжност на генерален директор - Класиране - Член 7, параграф 1 от Правилника за персонала - Член 29, параграф 1 от Правилника за персонала - Член 44, втора алинея от Правилника за персонала - Член 45, параграф 1 от Правилника за персонала - Премия за служители на ръководни длъжности)
   (2007/C 315/87)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Walter Deffaa (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis et É. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Kraemer)
   Предмет
   Отмяна на решение на Председателя на Комисията от 12 януари 2006 г. за повишаване на ищеца в длъжност Главен директор в частта, в която класирането му е определено в степен A*15. стъпка 4, считано от 1 август 2004 г.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Всяка страна заплаща собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г., стр. 32.


title: Дело C-152/16: Решение на Съда (десети състав) от 1 декември 2016 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 1071/2009 — Общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач — Член 16, параграфи 1 и 5 — Национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози — Несвързване с националните електронни регистри на другите държави членки)

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/15

         Решение на Съда (десети състав) от 1 декември 2016 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-152/16) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) № 1071/2009 - Общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач - Член 16, параграфи 1 и 5 - Национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози - Несвързване с националните електронни регистри на другите държави членки))
   (2017/C 030/16)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: J. Hottiaux)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург (представител: D. Holderer)

      Диспозитив

               1)

               Като не е създало национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози, който напълно да отговаря на изискванията и да е свързан с националните електронни регистри на другите държави членки, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5 от Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач, и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета.

               2)

               Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело C-666/16 P: Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. от Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 октомври 2016 г. по дело T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH/Европейска агенция по химикали

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/26

         Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. от Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 октомври 2016 г. по дело T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH и Ecolab Deutschland GmbH/Европейска агенция по химикали
   (Дело C-666/16 P)
   (2017/C 053/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (представители: M. Grunchard, avocate, K. Van Maldegem, avocat, P. Sellar, Advocate)

      Друга страна в производството: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателите

               —

               да отмени определението на Общия съд по дело T-543/15; и

               —

               да се произнесе по недопустимостта и да върне делото на Общия съд за разглеждане по същество;

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд, който да се произнесе по допустимостта на жалбата за отмяна на оспорения акт, подадена от жалбоподателите, и съответно след това да постанови решение по същество;

               —

               да осъди ответника да плати всички съдебни разноски по производството (включително разноските, свързани с възражението за недопустимост пред Общия съд).

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите твърдят, че Общият съд е тълкувал и приложил неправилно закона, което го е довело до грешка при прилагане на правото, а именно обявяване за недопустима на жалбата за отмяна на оспорения акт, подадена от жалбоподателите.
   По-конкретно, жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал редица грешки в мотивите си и в тълкуването на приложимата към положението на жалбоподателите правна уредба. Това е довело до следните грешки при прилагане на правото, допуснати от Общия съд:

               —

               Общият съд е тълкувал и приложил неправилно член 130, параграф 1 от своя Процедурен правилник, като е навлязъл в разглеждане на спора по същество;

               —

               Общият съд е тълкувал и приложил неправилно член 130, параграф 7 от своя Процедурен правилник, като не е отложил произнасянето си по недопустимостта, докато не изслуша пълно изложение на доводите по същество.

         Освен това, като е обявил жалбата на жалбоподателите за недопустима, Общият съд е нарушил правото им на защита, правото им на достъп до правосъдие и задължението за излагане на мотиви, които се числят към основните права на лицата и следователно отразяват общи принципи на правото на ЕС.
   Поради тези причини жалбоподателите твърдят, че определението на Общия съд по дело T-543/15 трябва да бъде отменено и Съдът да се произнесе по недопустимостта и да върне делото на Общия съд за разглеждане по същество.


title: Дело T-335/06: Определение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. — Италия/Комисия ( Ветеринарно-санитарни изисквания — Италиански пазар на птиче месо — Неприемане от страна на Комисията на извънредни мерки за облекчаване на последиците от епидемията от птичи грип — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Произнасяне, с което се слага край на неправомерното бездействие — Липса на основание за постановяване на решение )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/26

         Определение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-335/06) (1)

   („Ветеринарно-санитарни изисквания - Италиански пазар на птиче месо - Неприемане от страна на Комисията на извънредни мерки за облекчаване на последиците от епидемията от птичи грип - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Произнасяне, с което се слага край на неправомерното бездействие - Липса на основание за постановяване на решение“)
   (2007/C 170/53)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Италианска република (представител: G. Aiello, agent)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: C. Cattabriga, agent)
   Предмет
   Иск за установяване на неправомерно бездействие на основание член 232 ЕО с цел установяване, че Комисията не е изпълнила задълженията си по член 14 от Регламент (ЕИО) № 2777/75 на Съвета от 29 октомври 1975 г. относно общата организация на пазара на птиче месо (ОВ L 282, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 2, стр. 103) като не е приела извънредни мерки за оказване на подкрепа на пазарите в сектора на птичето месо като компенсация за производителите на еднодневни пилета, засегнати от ветеринарните мерки, предприети за облекчаване на последиците от птичия грип и ограничаващи движението през периода декември 1999 г. — септември 2003 г.
   Диспозитив

               1)

               Основанието за постановяване на решение по настоящия иск е отпаднало.

               2)

               Всяка от страните поема направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-14/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesgerichtshof на 22 януари 2007 г. — Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR срещу Industrie und Handelskammer Berlin, Встъпила страна: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/22

         Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesgerichtshof на 22 януари 2007 г. — Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR срещу Industrie und Handelskammer Berlin, Встъпила страна: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd
   (Дело C-14/07)
   (2007/C 56/41)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR

      Ответник по жалбата: Industrie und Handelskammer Berlin

      Встъпила страна: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1348/2000 (1) на Съвета от 29 май 2000 година за връчване на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела в държавите-членки (Регламент № 1348/2000) да се тълкува в смисъл, че за получателя не възниква правото да откаже получаване на документа, предвидено в член 8, параграф 1 от Регламент № 1348/2000, когато само приложенията към документа, който следва да му бъде връчен, не са изготвени на езика на получаващата държава-членка или на език, използва в държавата-членка, от която документът е изпратен и който получателят разбира?

               2)

               В случай, че отговорът на първия въпрос е отрицателен:
               Следва ли член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 1348/2000 да се тълкува в смисъл, че получателят „разбира“ по смисъла на този регламент, езика на държавата-членка, от която документът е изпратен, само защото в сключен при изпълнение на професионалната му дейност договор с молителя е уговорил, че кореспонденцията ще се води на езика на държавата-членка, от която документът е изпратен?

               3)

               В случай, че отговорът на втория въпрос е отрицателен:
               Следва ли член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1348/2000 да се тълкува в смисъл, че получателят не може, във всеки случай не въз основа на член 8, параграф 1, да откаже приемането на приложенията към документ, които не са изготвени на езика на получаващата държава-членка или на език, който се използва в държавата-членка, от която документът е изпратен и който получателят разбира, когато при изпълнение на професионалната си дейност е сключил договор, в който е уговорил, че кореспонденцията ще се води на езика на държавата-членка, от която документът е изпратен и изпратените приложения сe отнасят до тази кореспонденция и са изготвени на уговорения език?

      (1)  ОВ L 160, стр. 37.


title: Дело C-76/10: Определение на Съда (осми състав) от 16 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Prešove, Словашка република) — Pohotovosť s.r.o./Iveta Korčkovská (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи — Директива 2008/48/ЕО — Директива 87/102 — Договори за потребителски кредит — Годишен процент на разходите — Арбитражно производство — Арбитражно решение — Възможност на националния съд да преценява служебно евентуалния неравноправен характер на определени клаузи)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/12

         Определение на Съда (осми състав) от 16 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Prešove, Словашка република) — Pohotovosť s.r.o./Iveta Korčkovská
   (Дело C-76/10) (1)

   (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи - Директива 2008/48/ЕО - Директива 87/102 - Договори за потребителски кредит - Годишен процент на разходите - Арбитражно производство - Арбитражно решение - Възможност на националния съд да преценява служебно евентуалния неравноправен характер на определени клаузи)
   2011/C 30/18
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský súd v Prešove

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pohotovosť s.r.o.

      Ответник: Iveta Korčkovská

      Предмет

   Преюдициално запитване — Krajský súd v Prešove — Тълкуване на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273) и на Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66, поправки в ОВ L 207, 11.8.2009 г., стр. 14 и ОВ L 199, 31.7.2010 г., стр. 40) — Договор за потребителски кредит, в който се предвижда прекомерно висок лихвен процент и прибягване до арбитражно производство в случай на спор — Възможност за запитващата юрисдикция, сезирана с производство, насочено към изпълнението на окончателно арбитражно решение, да прецени служебно евентуалния неравноправен характер на тези клаузи

      Диспозитив

               1.

               Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори налага на националната юрисдикция, сезирана с молба за допускане на принудително изпълнение на арбитражно решение, придобило сила на пресъдено нещо и постановено неприсъствено, в отсъствието на потребителя, да прецени, включително служебно, дали е неравноправна неустойка, предвидена в сключен между предоставящо кредит лице и потребител договор за кредит и приложена с посоченото решение, когато тази юрисдикция разполага с необходимата за целта информация относно фактическото и правното положение и когато по силата на националните процесуални разпоредби посочената юрисдикция може да извърши такава преценка в рамките на подобни производства по националното право.

               2.

               Съответната национална юрисдикция следва да определи дали клауза от договор за кредит като разглежданата по главното производство, която съгласно констатациите на тази юрисдикция предвижда неустойка с неоснователно висок размер в тежест на потребителя, трябва да се счита, с оглед на всички обстоятелства, довели до сключването на този договор, за неравноправна по смисъла на членове 3 и 4 от Директива 93/13. При утвърдителен отговор посочената юрисдикция трябва да изведе всички произтичащи от това последици съгласно националното право, за да гарантира, че посочената клауза не е обвързваща за този потребител.

               3.

               При обстоятелства като тези по главното производство непосочването на годишния процент на разходите в договор за потребителски кредит, което е от съществено значение в контекста на Директива 87/102/ЕИО на Съвета от 22 декември 1986 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно потребителския кредит, изменена с Директива 98/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г., може да представлява решаващ фактор в рамките на анализа на националната юрисдикция за това дали клауза от договор за потребителски кредит, която се отнася до неговата стойност и в която не е посочен годишният процент на разходите, е изразена на ясен и разбираем език по смисъла на член 4 от Директива 93/13. Ако случаят не е такъв, тази юрисдикция има възможност да прецени, включително служебно, дали с оглед на всички обстоятелства, довели до сключването на този договор, непосочването на годишния процент на разходите в негова клауза, отнасяща се до стойността на този кредит, може да придаде на тази клауза неравноправен характер по смисъла на членове 3 и 4 от Директива 93/13. При все това въпреки предоставената възможност посоченият договор да се прецени от гледна точка на Директива 93/13, Директива 87/102 трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на националния съд служебно да прилага разпоредбите, които транспонират във вътрешното право член 4 от последната директива и предвиждат, че при непосочване на годишния процент на разходите в договор за потребителски кредит предоставеният кредит се счита за освободен от лихви и разноски.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело T-271/07: Иск, предявен на 19 юли 2007 г. — Eurosemillas/Съвет и Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/14

         Иск, предявен на 19 юли 2007 г. — Eurosemillas/Съвет и Комисия
   (Дело T-271/07)
   (2007/C 223/22)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Eurosemillas, SA (Кордоба, Испания) (представител: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение за вреди, на основание член 288 ЕО, като се установи правото на ищеца на обезщетение от страна на Съвета и Комисията солидарно общо в размер на два милиона шестстотин шестдесет и една хиляди четиристотин двадесет и седем еуро (2 661 427 EUR), и

               —

               да се осъдят институциите ответници да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи вече са изложени по дело T-217/07, Las Palmeras/Съвет и Комисия.


title: Дело C-387/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 15 август 2012 г. — Hi Hotel HCF SARL/Uwe Spoering

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/6

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 15 август 2012 г. — Hi Hotel HCF SARL/Uwe Spoering
   (Дело C-387/12)
   2012/C 343/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Hi Hotel HCF SARL

      Ответник: Uwe Spoering

      Преюдициални въпроси

   Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) трябва ли да се тълкува в смисъл, че вредоносното събитие е настъпило в една държава членка (държава членка А) в случаите, когато непозволеното увреждане, което е предмет на производството или от което се черпят претенции, е извършено в друга държава членка (държава членка Б) и се изразява в съучастие в извършеното в първата държава членка (държава членка А) непозволено увреждане (основно деяние)?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело C-191/11: Жалба, подадена на на 20 април 2011 г. от Yorma's AG срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 15 февруари 2011 г. по дело T-213/09 — Yorma's AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/12

         Жалба, подадена на на 20 април 2011 г. от Yorma's AG срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 15 февруари 2011 г. по дело T-213/09 — Yorma's AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG
   (Дело C-191/11)
   2011/C 211/23
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Yorma's AG (представител: A. Weiß, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството:

               —

               Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

               —

               Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска

               —

               пълна отмяна на решението на Съда на Европейския съюз от 15 февруари 2011 г., номер на регистрация 66248, по дело T-213/09-58, съгласно член 116, параграф 1 от Процедурния правилник.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението, с което Общият съд отхвърля подаденото от жалбоподателя искане за отмяна на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 20 февруари 2010 г., с което се отхвърля искането за регистрация на фигуративен знак, съдържащ словния елемент „yorma’s“. С решението си Общият съд потвърждава решението на апелативния състав, в което се заключава, че е налице вероятност от объркване с по-ранната словна марка на Общността „NORMA“.
   Като правно основание се изтъква нарушаване на член 8, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (наричан по-нататък: „Регламентът относно марката на Общността“).
   Общият съд направил погрешно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, заключавайки че между въпросните услуги съществува известно сходство — от една страна, временно подслоняване на гости и от друга страна, отдаване под наем на жилища. При това Общият съд не отчел факта, че тези услуги не се допълвали функционално, че не се намирали в отношения на конкуренция и че кръговете на техните потребители били различни. Освен това те се различавали по начините си на разпространение.
   По-нататък Общият съд направил погрешно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, достигайки до неправилно от гледна точка на причинно-следствената връзка заключение, като отхвърлил неутрализирането на явно несъществуващото концептуално сходство между двете марки.
   В случай че подобно на Общия съд се стигне до извода, че не съществува концептуално сходство, не можело да се заключи, че е налице сходство в качеството му на такова по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността. Концептуалното значение на дадена дума е от голямо значение, тъй като знак с ясно определено концептуално значение е по-лесен за запомняне отколкото други нищо не изразяващи знаци. Можело да се потвърди, че е налице вероятност от объркване само ако последващата марка използва концептуалното съдържание на по-ранната марка. Такъв явно не бил конкретният случай. Общият съд не отчел условието за необходимата вероятност от объркване съгласно член 8, параграф 1, буква б), последна част от изречението от Регламента относно марката на Общността. Той не взел предвид значението на концептуалното несходство, доколкото не отчел специфичното значение на това несходство спрямо звуковото и фигуративно несходство и не го преценил по необходимия начин, преди всичко тъй като „s“, предхождано от апостроф в думата „Yorma’s“ имало собствено и в особена степен подчертано значение.
   Нещо повече, Общият съд приложил погрешно член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, посочвайки, че с оглед на тези съображения апелативният състав основателно застъпвал становището, че в настоящия случай словният елемент бил доминиращ. Това заключение било в противоречие с цветовото подчертаване на знака „Y“ на три реда, напомнящи нотно петолиние. По-нататък въобще не бил взет предвид фактът, че използваният за „Y“ цвят бил значително по-наситен и забележим отколкото използвания за думата „Yorma’s“. Заключението на Общия съд също не отчитало факта, че отделната буква „Y“ е изписана с курсив, докато словният елемент „Yorma’s“ — с обичайния печатен шрифг.
   Общият съд извършил и друга грешка и нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, приемайки, че с марката Norma, предмет на жалбата, се цели постигането на визуално въздействие. Спорната марка Norma не предизвиквала визуално въздействие.
   Противоправно и с това нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността било и заключението на Общия съд, че може да се повлияе съществено на цялостното въздействие, което предизвикват знаците, чиято регистрация се иска.
   Противоправно и с това нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността било и заключението на Общия съд, според което различното звучене на двете начални букви „N“ и „Y“ в думите „Norma“ и „Yorma’s“ е от по-малко значение отколкото еднаквото звучене на съдържащите се в двете марки букви „O“, „R“, „M“, „A“. Освен това изобразената на фона на заявената марка буква „Y“ не се произнасяла. Нещо повече, буквата „S“, прибавена с апостроф, не се произнасяла задължително. Дори в случай че се произнесе, не било достатъчно да се неутрализира фонетичното сходство, произтичащо от общия словен елемент „orma“.
   Поради различните начални букви марките придобивали изцяло ново звучене. „Y“ в „Yorma's“ придавало на тази дума по-меко звучене, докато „N“ в „Norma“ ѝ придавало по-твърдо и монотонно звучене. Чрез „S“, което за разлика от приетото от Общия съд винаги се произнасяло, тъй като при графичното му изобразяване не се поставяло на второ място по значение, марката „Yorma“ придобивала много по-мелодично и различаващо се интонационно звучене.


title: Съединени дела T-445/11 и Т-88/12: Определение на Общия съд от 11 януари 2013 г. — Charron Inox и Almet/Съвет и Комисия (Жалба за отмяна — Иск за обезщетение — Дъмпинг — Внос на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китай — Временно антидъмпингово мито — Липса на основание за произнасяне — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/21

         Определение на Общия съд от 11 януари 2013 г. — Charron Inox и Almet/Съвет и Комисия
   (Съединени дела T-445/11 и Т-88/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Дъмпинг - Внос на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китай - Временно антидъмпингово мито - Липса на основание за произнасяне - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 71/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалоподатели: Charron Inox (Марсилия, Франция) и Almet (Satolas-et-Bonce, Франция) (представител: адв. P.-O. Koubi-Flotte)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от адв. G. Berrisch и адв. A. Polcyn) (дело T-88/12) и Европейска комисия (представители: B. Stromsky и S. Thomas) (дело T-445/11)

      Встъпила страна в подкрепа на Съвета, който е ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и S. Thomas) (дело T-88/12)

      Предмет

   По дело T-445/11, като главно искане, жалба за отмяна на Регламент (ЕС) № 627/2011 на Комисията от 27 юни 2011 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 169, стр. 1), както и, при условията на евентуалност, искане за обезщетение за вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели вследствие на незабавното влизане в сила на обжалвания регламент, а по дело T-88/12, като главно искане, жалба за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1331/2011 на Съвета от 14 декември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове безшевни тръби от неръждаема стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 336, стр. 6), както и, при условията на евентуалност, искане за обезщетение за вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели поради наложеното с този регламент окончателно събиране на временни антидъмпингови мита.

      Диспозитив

               1.

               Съединява дело T-445/11 и дело T-88/12 за целите на определението.

               2.

               Съединява възраженията за недопустимост, повдигнати по дело T-445/11 и по дело T-88/12, с разглеждането на делото по същество.

               3.

               Липсва основание за произнасяне по дело T-445/11.

               4.

               Отхвърля жалбата по дело T-88/12 като отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание.

               5.

               Charron Inox и Almet понасят всички съдебни разноски по дело T-445/11.

               6.

               Charron Inox и Almet понасят освен направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз по дело T-88/12.

               7.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски по дело T-88/12.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.


title: Дело T-56/17: Жалба, подадена на 27 януари 2017 г. — PO и др./EСВД

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/39

         Жалба, подадена на 27 януари 2017 г. — PO и др./EСВД
   (Дело T-56/17)
   (2017/C 112/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: PO, PP, PQ (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, адвокати)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 15 април 2016 за изменение на правата и задълженията на длъжностните лица, срочно наетите и наетите на договор служители относно надбавките за образование („education allowances“), а именно: „Rights and obligations of officials, temporary and contract agents: Education Allowances“,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат седем основания.

               1.

               Първото основание е незаконосъобразност на решението на Европейската служба за външна дейност (EСВД) от 15 април 2016 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“), доколкото последното било прието в нарушение на член 1 от приложение X от Правилника на длъжностните лица и член 110 от същия правилник, при липса на общи разпоредби за прилагане, приети от EСВД.
               Жалбоподателите изтъкват и палната липса на мотиви за отхвърлянето на административната им жалба срещу обжалваното решение.

               2.

               Второто основание е липсата на социален диалог преди приемането на обжалваното решение, в нарушение на член 27 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               3.

               Третото основание е нарушение на придобитите права на длъжностни лица или други служители на работа от няколко години, чиито деца следват редовен курс в училище също от няколко години. Това нарушение следвало от обжалваното решение, което изменяло установената по-рано система, чрез която повечето длъжностни лица или други служители, поискали допълнително възстановяване, получавали пълно възстановяване на сумите, надхвърлящи определената в правилника горна граница.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение на принципите на предвидимостта, на оправданите правни очаквания и на правната сигурност, както и на BG принципа на добра администрация, следващо от обжалваното решение, доколкото същото непредвиждало преходна мярка за период от една година и установените с него нови правила относно възстановяването били наложени на наетите длъжностни лица или други служители от момента на приемането им.

               5.

               Петото основание елипса на претегляне на интересите и незачитане на принципа на пропорционалност в обжалваното решение, чиято единствена цел бела намаляването на финансовото въздействие вследствие от допълнителното възстановяване на разходите за образование, въпреки че EСВД е могла да постигне същата цел по-скоро с други средства, без да нарушава правата на персонала. По този начин ответникът бил избрал решение, което уврежда в най-голяма степен неговите длъжностни лица или други служители.

               6.

               Шестото основание е нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, доколкото обжалваното решение установявало дискриминация чрез въвеждане на принцип на еднакво възстановяване на разходите за длъжностни лица или други служители от различни делегации и следователно еднакво третиране на различни положения.

               7.

               Седмото основание е нарушение на правото на зачитане на семейния живот и на правото на образование от страна на EСВД, доколкото приемането на обжалваното решение задължавало жалбоподателите да избират между професионалния си живот и посочените основни права.


title: Дело C-561/07: Иск, предявен на 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/21

         Иск, предявен на 18 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-561/07)
   (2008/C 64/32)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: Sig. J. Enegren и Sig.ra L. Pignataro)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като запазва в сила разпоредбите на член 47, алинеи 5 и 6 от Закон № 428 от 29 декември 1990 г. в случай на криза в предприятието по смисъла на член 2, параграф 5, буква в) от Закон № 675 от 12 август 1977 г., по такъв начин, че правата на работниците и служителите, посочени в членове 3 и 4 от Директива 2001/23/ЕО, не са гарантирани при прехвърляне на предприятия, обявени в „криза“, Италианската Република не е изпълнила задълженията си по тази Директива,

               —

               да се осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията твърди, че разпоредбите на Закон № 428/1990 (член 47, алинеи 4 и 5) нарушават Директива 2001/23/ЕО (1) от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности, доколкото работниците и служителите на предприятието, включени в режима на Сassa integrazione guadagni straordinaria (Извънредна каса за компенсаторни плащания) и преминават към приобретатателя, губят правата, посочени в член 2112 от Гражданския кодекс с изключение на евентуалните гаранции, предвидени в синдикално споразумение („по-благоприятното третиране“, установено от член 47, параграф 5).
   Това означава, че работниците и служителите на предприятие, включено в режима на Сassa integrazione guadagni („CIGS“) в случай на криза, не се ползват при прехвърляне на предприятието от гаранциите, предвидени в членове 3 и 4 от Директивата.
   Член 47, параграф 6 предвижда, че работниците и служителите, които не стават работници и служители на приобретателя, наемателя или новия работодател, имат право на предимство при назначенията, извършени от последните в рамките на една година от датата на прехвърлянето или в рамките на по-дълг период, установен в колективните трудови договори. Член 2112 от Гражданския кодекс не се прилага по отношение на тези работници и служители, които са били наети от приобретателя, наемателя или новия работодател след прехвърлянето на предприятието.
   Италианското правителство не оспорва анализа на Комисията, въз основа на който работниците и служителите, включени в режима на CIGS в случай на криза, не се ползват при прехвърляне на предприятието от гаранциите, предвидени в членове 3 и 4 от Директивата. Това правителство обаче поддържа, че в такъв случай се прилагал член 5, параграф 3 от Директивата.
   В исковата молба Комисията изтъква, че посочената разпоредба допуска в случай на прехвърляне на предприятия, когато прехвърлителят се намира в тежка икономическа криза, да се променят условията на труд на работниците и служителите с цел да се запазят възможностите за работа, като се гарантира оцеляването на предприятието, стопанската дейност или частта от предприятието или стопанската дейност. Тази разпоредба обаче предоставя на държавата-членка единствено правото да разреши на прехвърлителя и на представителите на работниците и служителите да се споразумеят за промяна на условията на труд при определени обстоятелства, а не да изключат, както прави член 47, алинеи 5 и 6 от Закон № 428/90, прилагането на членове 3 и 4 от Директивата.

      (1)  ОВ L 82, стр. 16, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20.


title: Дело T-364/16: Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. — ArcelorMittal Tubular Products Ostrava и др./Комисия

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/51

         Жалба, подадена на 7 юли 2016 г. — ArcelorMittal Tubular Products Ostrava и др./Комисия
   (Дело T-364/16)
   (2016/C 305/69)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Чешка република) и 12 др. жалбоподатели (представители: G. Berrisch, адвокат, и B. Byrne, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия, прието на 6 юни 2016 г. или на предходна дата, относно премахването на Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd от списъка на посочените под допълнителен код по ТАРИК A950 дружества и посочването му вместо това под нов допълнителен код по ТАРИК C129 по отношение на всички кодове по ТАРИК съгласно член 1, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/2272 на Комисията от 7 декември 2015 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Китайската народна република след преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета, намалявайки по този начин приложимото антидъмпингово мито върху вноса на произведените от Hubei БТЖС до 0 %,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат едно-единствено основание, като твърдят, че обжалваното решение е лишено от правно основание и поради това нарушава член 1, параграф 2 и приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2272 на Комисията.
   Европейската комисия основала обжалваното решение на решение на Съда на Европейския съюз, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. и др./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd и Съвет на Европейския съюз/Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (съединени дела C-186/14 P и C-193/14 P, EU:C:2016:209), с което Съдът потвърждава решението на Общия съд, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз (T-528/09, EU:T:2014:35), с което Общият съд е отменил Регламент (ЕО) № 926/2009 на Съвета за налагане на антидъмпингово мито за някои видове безшевни тръби („БТЖС“) с произход от Китайската народна република в частта, в която налага антидъмпингово мито върху произведените от Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd продукти. Според жалбоподателите в обхвата на отменената част на Регламент (ЕО) № 926/2009 на Съвета Европейската комисия неправилно е включила и Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/2272 на Комисията, въпреки че последният не е бил част от предмета на спора в предходните съдебни производства. Поради това Европейската комисия е можела да приеме обжалваното решение само след като отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/2272.