title: Дело T-61/11: Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Vermop Salmon/СХВП — Leifheit (Clean Twist) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „Clean Twist“ — По-ранни словни марки на Общността „TWIX“ и „TWIXTER“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/18

         Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Vermop Salmon/СХВП — Leifheit (Clean Twist)
   (Дело T-61/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Clean Twist“ - По-ранни словни марки на Общността „TWIX“ и „TWIXTER“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 258/32
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Германия) (представители: адв. W. von der Osten-Sacken M. Ring и адв. O. Sude)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: K. Klüpfel)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Leifheit AG (Nassau, Германия) (представители: адв. G. Hasselblatt и адв. V. Töbelmann)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 19 ноември 2010 г. по преписка R 671/2010-1 относно производство за обявяване на недействителност между Vermop Salmon GmbH и Leifheit AG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Vermop Salmon GmbH да заплати съдебните разноски

      (1)  ОВ C 89, 19.3.2011 г.


title: Дело C-416/12: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 14 септември 2012 г. — Wikom Elektrik GmbH/VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/14

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 14 септември 2012 г. — Wikom Elektrik GmbH/VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH
   (Дело C-416/12)
   2012/C 379/23
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wikom Elektrik GmbH

      Ответник: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

      Преюдициални въпроси

   Понятието за публично разгласяване по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29 (1) обхваща ли препредаването по кабел на излъчено произведение, когато оригиналното предаване може да се приема и по безжичен път в зоната му на разпространение, произведението се препредава на притежателите на приемници, които получават сигнала индивидуално или в тяхното частно и семейно обкръжение, и препредаването се извършва със стопанска цел от друг оператор, а не от първоначалната радио- или телевизионна организация?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело C-643/11: Решение на Съда (трети състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна — България) — „ЛВК-56“ ЕООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите (Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Принцип на данъчен неутралитет — Право на приспадане — Отказ — Член 203 — Начисляване на ДДС във фактурата — Изискуемост — Наличие на облагаема сделка — Еднаква преценка по отношение на издателя на фактурата и по отношение на нейния получател — Необходимост)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/6

         Решение на Съда (трети състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна — България) — „ЛВК-56“ ЕООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-643/11) (1)

   (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Принцип на данъчен неутралитет - Право на приспадане - Отказ - Член 203 - Начисляване на ДДС във фактурата - Изискуемост - Наличие на облагаема сделка - Еднаква преценка по отношение на издателя на фактурата и по отношение на нейния получател - Необходимост)
   2013/C 86/09
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — град Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЛВК-56“ ЕООД

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд-Варна — Тълкуване на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) — Право на приспадане на заплатения по получени доставки ДДС — Доказателства за съществуването на данъчното събитие — Практика на данъчната администрация да отказва правото на приспадане на ДДС да се предостави на получателя на облагаема доставка на стоки поради липсата на документи, удостоверяващи действителната доставка, въпреки констатацията за изискуемост на данъка на равнището на доставчика

      Диспозитив

               1.

               Член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че:

                           —

                           данък върху добавената стойност се дължи от начислилото го във фактура лице независимо от действителното наличие на облагаема сделка,

                           —

                           само от факта, че в съставен на издателя на фактурата ревизионен акт данъчната администрация не е извършила корекция на декларирания от него данък върху добавената стойност, не може да се направи изводът, че посочената администрация е признала, че фактурата съответства на действително извършена облагаема сделка.

               2.

               Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че член 167 и член 168, буква а) от Директива 2006/122, както и принципите на данъчен неутралитет, на правна сигурност и на равно третиране допускат на получател на фактура да се откаже право на приспадане на данък върху добавената стойност, платен за получена доставка, по съображение че липсва действително извършена облагаема сделка, независимо че в съставен на издателя на същата фактура ревизионен акт не е направена корекция на декларирания от последния данък върху добавената стойност. Ако все пак поради данъчни измами или нередности, извършени от издателя на фактурата или от доставчиците нагоре по веригата и посочени като основание за правото на приспадане, се приеме, че сделката не е действително извършена, трябва да се установи — въз основа на обективни данни и без да се изисква от получателя на фактурата да извършва проверки, каквито не е длъжен да прави, — че получателят на фактурата е знаел или е трябвало да знае, че сделката е част от измама с данък върху добавената стойност, което обстоятелство запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело T-534/14: Определение на Общия съд от 17 декември 2015 г. Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/27

         Определение на Общия съд от 17 декември 2015 г. Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
   (Дело T-534/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество))
   (2016/C 068/35)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Егелсбах, Германия) (представители: F. Traub и D. Horst, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bach Flower Remedies Ltd (Уимбълдън, Обединено кралство) (представители: A. Renck и M. Petersen, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 май 2014 г. (преписка R 2041/2012-2), относно производство по възражение между Murnauer Markenvertieb GmbH и Bach Flower Remedies Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Липсват основания за постановяване на съдебно решение по същество.

               2)

               Осъжда Murnauer Markenvertrieb GmbH и Bach Flower Remedies Ltd да заплатят направените от тях разноски, както и всеки от тях да заплати половината от разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело T-249/10: Решение на Общия съд от 17 януари 2012 г. — Kitzinger/СХВП — Mitteldeutscher Rundfunk и Zweites Deutsches Fernsehen (KICO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „KICO“ — По-ранна национална фигуративна марка „KIKA“ и по-ранна словна марка на Общността „KIKA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/8

         Решение на Общия съд от 17 януари 2012 г. — Kitzinger/СХВП — Mitteldeutscher Rundfunk и Zweites Deutsches Fernsehen (KICO)
   (Дело T-249/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „KICO“ - По-ранна национална фигуративна марка „KIKA“ и по-ранна словна марка на Общността „KIKA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 58/13
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) (Хамбург, Германия) (представител: S. Kitzinger, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Mitteldeutscher Rundfunk (Лайпциг, Германия) и Zweites Deutsches Fernsehen (Mayence, Германия) (представители: B. Krause и F. Cordt, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 март 2010 г. (преписка R 1388/2008-4) относно производство по възражение между, от една страна, Mitteldeutscher Rundfunk и Zweites Deutsches Fernsehen, и от друга страна, Kitzinger & Co (GmbH & Co. KG)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело C-43/11: Определение на председателя на Съда от 6 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Milano, Италия) — Procura della Repubblica/Assane Samb

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/39

         Определение на председателя на Съда от 6 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Milano, Италия) — Procura della Repubblica/Assane Samb
   (Дело C-43/11) (1)

   2011/C 269/83
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.


title: Дело C-346/07: Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/31

         Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-346/07)
   (2007/C 211/60)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и P. Dejmek)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/50/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Директива 96/48/ЕО на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и Директива 2001/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система и, във всички случаи, като не е съобщила на Комисията посочените разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/50/ЕО във вътрешния правен ред е изтекъл на 30 април 2006 г.

      (1)  OB L 164, 30.4.2004 г., стр. 114.


title: Дело T-97/08: Жалба, подадена на 20 февруари 2008 г. — KUKA Roboter/СХВП (марка с оранжев цвят)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/37

         Жалба, подадена на 20 февруари 2008 г. — KUKA Roboter/СХВП (марка с оранжев цвят)
   (Дело T-97/08)
   (2008/C 107/63)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: KUKA Roboter GmbH (Augsburg, Германия) [представител: A. Kohn, Rechtsanwalt]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 декември 2007 г. по преписка R 1572/2007-4,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: марка с оранжев цвят без очертания за стоки от клас 7 (заявка № 4 607 801).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
   Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 28 ЕО, доколкото чрез обжалваното решение се въвежда мярка с равностоен ефект на количествено ограничение на вноса,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (1), доколкото заявената марка има отличителен характер,

               —

               нарушение на членове 73 и 74 от Регламент № 40/94, доколкото обжалваното решение не е мотивирано или мотивите са непълни, а проверката на фактите не е изчерпателна,

               —

               злоупотреба с власт, доколкото по отношение на необходимостта от запазване на марката за свободно ползване обжалваното решение е мотивирано със съображения, които нямат връзка със случая.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Покана за подаване на кандидатури — Генерален директор (степени AD15-AD16) на генерална дирекция Библиотека, изследвания и документация на Съда на Европейските общности

text:
               25.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/16

         Покана за подаване на кандидатури — Генерален директор (степени AD15-AD16) на генерална дирекция „Библиотека, изследвания и документация“ на Съда на Европейските общности
   (2008/C 161/10)
   Предстои да се освободи длъжността генерален директор (степени AD15-AD16) на генерална дирекция „Библиотека, изследвания и документация“ на Съда на Европейските общности в Люксембург. Длъжността се заема съгласно член 29, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности.
   СЛУЖЕБНИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
   Под прякото ръководство на секретаря на Съда титулярът на длъжността отговаря за организирането, координирането и управлението на генерална дирекция „Библиотека, изследвания и документация“.
   Генералната дирекция, в която работят близо 100 души, включва голяма юридическа библиотека, ръководена от директор, както и екип от изследователи и документалисти, в момента разпределени в четири отдела, единият от които се занимава с въпросите на правната информатика. Този екип подпомага Съда, Първоинстанционния съд и Съда на публичната служба при изпълнението на правораздавателните им функции, по-специално чрез изготвянето на проучвания и коментари в областта на сравнителното, международното и общностното право, и съдейства за разпространението на информация за общностната съдебна практика, по-специално чрез правен и документален анализ на решенията на общностните съдилища. Четирите отдела за изследвания и документация скоро ще бъдат обединени в отделна дирекция към генералния директор.
   ИЗИСКВАНИЯ
   Кандидатите трябва:

               —

               да имат завършено юридическо образование, удостоверено с диплома от висше учебно заведение, както и задълбочени познания по общностно право,

               —

               да докажат способността си да ръководят и координират работата на голям административен отдел,

               —

               да притежават задълбочени познания и професионален опит в областите на дейност на генералната дирекция. За особено предимство ще се смята опитът на длъжност, свързана с организирането и управлението на отдел за правни изследвания и документация,

               —

               да владеят задълбочено един от официалните езици на Европейските общности и да имат задоволителни познания по друг официален език на Европейските общности. В интерес на службата е необходимо добро владеене на френски език.

         ПОДАВАНЕ НА ДОКУМЕНТИ ЗА КАНДИДАТСТВАНЕ
   Заявленията за кандидатстване се изпращат в Съда единствено по електронна поща на адрес DG-BRD-CURIA@curia.europa.eu най-късно до 13.00 часа на 31 август 2008 г. Към заявлението трябва да се приложат подробна автобиография и други подходящи документи.
   Люксембург, 17 юни 2008 г.


title: Дело T-228/16: Жалба, подадена на 10 май 2016 г. — Haverkamp/EUIPO — Sissel (Релефен мотив на каменист плаж)

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/43

         Жалба, подадена на 10 май 2016 г. — Haverkamp/EUIPO — Sissel (Релефен мотив на каменист плаж)
   (Дело T-228/16)
   (2016/C 243/48)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Reinhard Haverkamp (Киндберг, Австрия) (представител: A. Waldenberger, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sissel GmbH (Бад Дюрхайм, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят

      Спорен промишлен дизайн: посочваща Европейския съюз международна регистрация на промишления дизайн „Релефен мотив на каменист плаж“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № DM/072198-0001

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 26 февруари 2016 г. по преписка R 2619/2014-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, възникнали в производството по обжалване, в производството пред апелативния състав и в производството за обявяване на недействителност пред EUIPO.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 5, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002,

               —

               Нарушение на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-319/07 P: Жалба, подадена на 11 юли 2007 г. от 3F, предишно Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) срещу решението, постановено на 23 април 2007 г. от Първоинстанционния съд (втори увеличен състав) по дело T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Комисия на Европейските общности

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/27

         Жалба, подадена на 11 юли 2007 г. от 3F, предишно Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) срещу решението, постановено на 23 април 2007 г. от Първоинстанционния съд (втори увеличен състав) по дело T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-319/07 P)
   (2007/C 211/49)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: 3F, предишно Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (представители: A. Bentley, Barrister и A. Worsøe, advokat)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Кралство Дания, Кралство Норвегия
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 23 април 2007 г. по дело T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark с/у Комисия на Европейските общности; и

               —

               да се обяви за допустим иска на жалбоподателя по дело T-30/03; и

               —

               да се нареди, че при всички случаи Комисията поема разноските на жалбоподателя по настоящото обжалване.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение трябва да бъде отменено на следните основания:

               1.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка в правото, когато се позовава на решение по дело C-67/96, Albany и поддържа, че жалбоподателят не може да изтъква собствената си конкурентна позиция при преговорите за колективни споразумения, за да докаже, че е бил индивидуално засегнат.

               2.

               Първоинстанционният съд е допуснал грешка в правото като е приел, че жалбоподателят не може да се позовава на социалните аспекти, за да докаже, че е бил индивидуално засегнат.

               3.

               Първоинстанционният съд е приложил неправилно съдебната практика Plaumann и ARE като е приел, че жалбоподателят не може да се счита за индивидуално засегнат, само защото въпросната помощ е преминала в получателите под формата на намаление на исканията за заплати на морските лица, освободени от данък върху доходите.

               4.

               Първоинстанционният съд е приложил неправилно съдебната практика Van der Kooy и CIRFS като е приел, че собственият интерес на жалбоподателя в качеството му на преговарящ не е бил засегнат от данъчните мерки.


title: Дело T-309/12 R: Определение на председателя на Общия съд от 5 юли 2013 г. — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Комисия (Обезпечително производство — Изплащане на вноски на публичноправно сдружение — Държавни помощи — Задължение за възстановяване — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност)

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/42

         Определение на председателя на Общия съд от 5 юли 2013 г. — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Комисия
   (Дело T-309/12 R)
   (Обезпечително производство - Изплащане на вноски на публичноправно сдружение - Държавни помощи - Задължение за възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност)
   2013/C 260/74
   Език на производството: немски

      Страни

      Молител: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Германия) (представител: A. Kerkmann, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Sauer и T. Maxian Rusche)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Saria Bio Industries AG & Co. KG (Selm, Германия); SecAnim GmbH (Lünen, Германия); и Knochen- und Fett-Union (KFU) GmbH (Selm) (представители: U. Karpenstein и C. Johann, avocats)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение (2012/485/ЕС) на Комисията от 25 април 2012 г. относно държавна помощ SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), която Република Германия е предоставила на Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (ОВ L 236, стp. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за обезпечителна мярка.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-565/10: Решение на Съда (седми състав) от 19 юли 2012 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Членове 3, 4 и 10 — Канализационни системи — Вторично пречистване или друга равностойна обработка — Пречиствателни станции — Представителни проби)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/4

         Решение на Съда (седми състав) от 19 юли 2012 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-565/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Членове 3, 4 и 10 - Канализационни системи - Вторично пречистване или друга равностойна обработка - Пречиствателни станции - Представителни проби)
   2012/C 295/06
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri и M. Russo, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 3, 4 и 10 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела:

                           —

                           необходимите разпоредби, за да гарантира, че агломерациите на Акри, на Сидерно, на Баняра Калабра, на Бианко, на Кастровилари, на Кротоне, на Санта Мария дел Чедро, на Ламеция Терме, на Мезорака, на Монтебело Йонико, на Мота сан Джовани, на Реджо Калабрия, на Ренде, на Росано, на Скалеа, на Селия Марина, на Соверато, на Стронголи (Калабрия), на Червияно дел Фриули (Фриули-Венеция Джулия), на Фраскати (Лацио), на Порто Чезарео, на Суперсано, на Тавиано (Пулия), на Мистербианко и други, на Аки Катена, на Адрано, на Катания и други, на Джаре-Маскали-Рипосто и други, на Калтаджироне, на Аки Кастело, на Ачиреале и други, на Белпасо, на Гравина ди Катания, на Треместиери Етнео, на Сан Джовани ла Пунта, на Агридженто и предградието му, на Порто Емпедокле, на Шака, на Чефалу, Карини и на АСИ Палермо, на Палермо и съседните зони, на Санта Флавия, на Аугуста, на Приоло Гаргало, на Карлентини, на Сколити, на Марсала, на Месина 1, на Месина и на Месина 6 (Сицилия) с еквивалент жители над 15 000, които заустват в приемници, които не се считат за „чувствителни зони“ по смисъла на член 5 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, изменена с Регламент (ЕО) № 1137/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година, са съоръжени с канализационни системи за градски отпадъчни води съгласно член 3 от тази директива,

                           —

                           необходимите разпоредби, за да гарантира, че в агломерациите на Ланчано-Кастел Френтано (Абруцо), на Акри, на Сидерно, на Баняра Калабра, на Кастровилари, на Кротоне, на Монтебело Йонико, на Мота сан Джовани, на Реджо Калабрия, на Росано (Калабрия), на Батипаля, на Бенедето, на Капачо, на Капри, на Иския, на Казамичола Терме, на Форио, на Маса Лубренсе, на Неапол Изток, на Вико Екнесе (Кампания), на Триест-Мусжа-Сан Дорлиго (Фриули-Венеция Джулия), на Албенга, на Борогето Санто Спирито, на Финале Лигуре, на Империя, на Санта Маргарита Лигуре, на Куинто, на Рапало, на Реко, на Рива Лигуре (Лигурия), на Казамасима, на Казарано, на Порто Чезарео, на Сан Вито дей Нормани, на Суперсано (Пулия), на Мистербианко и други, на Скордия-Милитело Вал ди Катания, на Палагония, на Аки Катена, на Джаре-Маскали-Рипосто и други, на Калтаджироне, на Аки Кастело, на Акиреале и други, на Белпасо, на Гравина ди Катания, на Треместиери Етнео, на Сан Джовани ла Пунта, на Макитела, на Нишеми, на Риези, на Агридженто и предградието му, на Фавара, на Палма ди Монтекиаро, на Менфи, на Порто Емпедокле, на Рибера, на Шака, на Багериа, на Чефалу, на Карини и на АСИ Палермо, на Мизилмери, на Монреале, на Санта Флавия, на Термини Имерезе, на Трабия, на Аугуста, на Авола, на Карлентини, на Рагуза, на Сицилия, на Сколити, на Кампобело ди Мадзара, на Кастелветрано 1, на Тришина Маринела, на Марсала, на Мадзара дел Вало, на Барчелона Поцо ди Гото, на Капо д’Орландо, на Фурнари, на Джардини Наксос, на Консортиле Летоджани, на Паче дел Мела, на Пириано, на Рокалумера, на Консортиле Сант’Агата Милитело, на Консортиле Торегрота, на Джойоза Мареа, на Месина 1, на Месина 6, на Миладзо, на Пати и на Ромета (Сицилия) с еквивалент жители над 15 000, които заустват в приемници, които не се считат за „чувствителни зони“ по смисъла на член 5 от Директива 91/271, изменена с Регламент № 1137/2008, градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи се пречистват съгласно разпоредбите на член 4, параграфи 1 и 3 от тази директива, и

                           —

                           необходимите разпоредби, за да може пречиствателните станции на градските отпадъчни води, изградени в съответствие с изискванията на членове 4—7 от Директива 91/271, изменена с Регламент № 1137/2008, да се проектират, изграждат, експлоатират и поддържат по начин, осигуряващ достатъчна производителност при всички нормални климатични условия на мястото, където са разположени, и за да може пречиствателните станции да се проектират по начин, отчитащ сезонните колебания на притока органични вещества в агломерациите на Ланчано-Кастел Френтано (Абруцо), на Акри, на Сидерно, на Баняра Калабра, на Кастровилари, на Кротоне, на Монтебело Йонико, на Мота сан Джовани, на Реджо Калабрия, на Росано (Калабрия), на Батипаля, на Бенедето, на Капачо, на Капри, на Иския, на Казамичола Терме, на Форио, на Маса Лубренсе, на Неапол Изток, на Вико Екнесе (Кампания), на Триест-Мусжа-Сан Дорлиго (Фриули-Венеция Джулия), на Албенга, на Борогето Санто Спирито, на Финале Лигуре, на Империя, на Санта Маргарита Лигуре, на Куинто, на Рапало, на Реко, на Рива Лигуре (Лигурия), на Казамасима, на Казарано, на Порто Чезарео, на Сан Вито дей Нормани, на Суперсано (Пулия), на Мистербианко и други, на Скордия-Милитело Вал ди Катания, на Палагония, на Аки Катена, на Джаре-Маскали-Рипосто и други, на Калтаджироне, на Аки Кастело, на Акиреале и други, на Белпасо, на Гравина ди Катания, на Треместиери Етнео, на Сан Джовани ла Пунта, на Макитела, на Нишеми, на Риези, на Агридженто и предградието му, на Фавара, на Палма ди Монтекиаро, на Менфи, на Порто Емпедокле, на Рибера, на Шака, на Багериа, на Чефалу, на Карини и на АСИ Палермо, на Мизилмери, на Монреале, на Санта Флавия, на Термини Имерезе, на Трабия, на Аугуста, на Авола, на Карлентини, на Рагуза, на Сицилия, на Сколити, на Кампобело ди Мадзара, на Кастелветрано 1, на Тришина Маринела, на Марсала, на Мадзара дел Вало, на Барчелона Поцо ди Гото, на Капо д’Орландо, на Фурнари, на Джардини Наксос, на Консортиле Летоджани, на Паче дел Мела, на Пириано, на Рокалумера, на Консортиле Сант’Агата Милитело, на Консортиле Торегрота, на Джойоза Мареа, на Месина 1, на Месина 6, на Миладзо, на Пати и на Ромета (Сицилия),

                     Италианската република не е изпълнила задълженията си по силата на член 3, член 4, параграфи 1 и 3, и член 10 от Директива 91/271, изменена с Регламент № 1137/2008.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.01.2011 г.


title: Дело T-156/08: Решение на Първоинстанционния съд от 16 март 2009 г. — R/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица в срок за изпитване — Оценка от срока за изпитване — Липса на увреждащ акт — Срок за обжалване — Закъснение)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/18

         Решение на Първоинстанционния съд от 16 март 2009 г. — R/Комисия
   (Дело T-156/08) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица в срок за изпитване - Оценка от срока за изпитване - Липса на увреждащ акт - Срок за обжалване - Закъснение)
   2009/C 102/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: R (Брюксел, Белгия) (представител: Y. Minatchy, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и K. Herrmann)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 19 февруари 2008 г. по дело R/Комисия (F-49/07, все още непубликувано в Сборника), която има за цел отмяната на това определение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               R понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Комисията по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело T-508/12: Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. — Automobile Association/СХВП — Duncan Petersen Publishing (Папки)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/64

         Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. — Automobile Association/СХВП — Duncan Petersen Publishing (Папки)
   (Дело T-508/12)
   2013/C 26/126
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Automobile Association Ltd (Сейнт Хелиър, Обединено кралство) (представител: N. Walker, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Duncan Petersen Publishing Ltd (Лондон, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 септември 2012 г. по преписка R 172/2011-3 и да върне делото на СХВП за ново разглеждане, и

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн за стоката „папки“ — промишлен дизайн на Общността, регистриран под № 1121404-0001

      Притежател на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: жалбоподателят иска регистрираният промишлен дизайн на Общността да бъде обявен за недействителен на основание членове 4—9 от Регламент № 6/2002 на Съвета.

      Решение на отдела за обявяване на недействителност: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 8 от Регламент № 6/2002 на Съвета,

               —

               нарушение на член 8, параграф 2 във връзка с член 62 от Регламент № 6/2002 на Съвета и

               —

               нарушение на член 25, параграф 1, буква а) във връзка с член 3, буква а) от Регламент № 6/2002 на Съвета.


title: Дело C-106/09 P: Жалба, подадена на 18 март 2009 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети разширен състав) на 18 декември 2008 г. по съединени дела T-211/04 и Т-215/04, Government of Gibraltar и Обединено кралство/Комисия на Европейските общности

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/22

         Жалба, подадена на 18 март 2009 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети разширен състав) на 18 декември 2008 г. по съединени дела T-211/04 и Т-215/04, Government of Gibraltar и Обединено кралство/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-106/09 P)
   2009/C 141/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal, V. Di Bucci, N. Khan)

      Други страни в производството: Government of Gibraltar, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Кралство Испания

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд (трети разширен състав) от 18 декември 2008 г., връчено на Комисията на 5 януари 2009 г., по съединени дела T-211/04 и T-215/04, Government of Gibraltar и Обединено кралство/Комисия;

               —

               да отхвърли жалбите за отмяна, подадени от Government of Gibraltar и от Обединеното кралство и

               —

               да осъди Government of Gibraltar и Обединеното кралство да заплатят съдебните разноски;
               при условията на евентуалност,

               —

               да върне делата на Първоинстанционния съд за ново разглеждане и

               —

               да не се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията поддържа, че обжалваното съдебно решение следва да бъде отменено по следните съображения:

               —

               Първоинстанционният съд неправилно преценил отношението между член 87, параграф 1 ЕО и компетентността на държавите-членки в данъчната област;

               —

               Първоинстанционният съд неправилно разтълкувал и приложил член 87, параграф 1 ЕО като наложил необосновано ограничение при преценката на мерките, за които се твърди, че представляват държавна помощ;

               —

               Първоинстанционният съд неправилно разтълкувал и приложил член 87, параграф 1 ЕО като наложил необосновано ограничение при упражняването на правомощията за контрол, с оглед да се установи дадена обща или „обичайна“ данъчна система;

               —

               Първоинстанционният съд неправилно разтълкувал и приложил член 87, параграф 1 ЕО като приел, че общата или „обичайна“ данъчна система може да е резултат от прилагането на различни техники спрямо различни данъчно задължени лица;

               —

               Първоинстанционният съд неправилно разтълкувал и приложил член 87, параграф 1 ЕО като приел, че Комисията нито е установила общия или „обичаен“ данъчен режим, нито е извършила необходимата преценка, за да докаже селективния характер на разглежданите мерки;

               —

               Първоинстанционният съд неправилно разтълкувал и приложил член 87, параграф 1 ЕО като не разгледал трите аспекта на селективността, изложени в обжалваното съдебно решение.


title: Дело T-282/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — Bayer MaterialScience/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/34

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Bayer MaterialScience/Комисия
   (Дело T-282/14)
   2014/C 223/38
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Bayer MaterialScience AG (Леверкузен, Германия) (представители: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen и T. Woltering, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. за откриване на официална процедура по разследване по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108 ДФЕС поради неправилно квалифициране на особения компенсационен режим

                           —

                           Жалбоподателят посочва, че решението за откриване на процедурата нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, член 108 ДФЕС и член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG не представлява предоставяне на държавни ресурси, а намаляването на допълнителната такса по EEG за енергоемките потребители не представлява отказ от държавни ресурси.

                           —

                           В това отношение той твърди, че Комисията основава проверката си на нови разграничителни параметри, които са несъвместими с принципите на досегашната съдебна практика. По-специално тя напълно се отказва от критерия за конкретна разпоредителна власт на държавните органи, необходим според постоянната съдебна практика за квалифицирането като държавен ресурс, и приема за достатъчно, че законодателят въздейства върху финансовите потоци между частноправните субекти и че чрез регулаторни органи се следи за спазването на законовите изисквания от тези субекти.

                           —

                           Освен това Комисията е обвързана от решението си, с което не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси, и следователно неправилно е квалифицирала EEG от 2012 г. като нова, неправомерно въведена схема за държавна помощ.

                           —

                           Комисията също така не е направила достатъчно задълбочена проверка и поради това не е приела, че изключението за енергоемките потребители е обосновано с оглед целта, същността, съответно вътрешната структура на EEG от 2012 г., и следователно не представлява селективно предимство.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и членове 18 и 19 от Регламент № 659/1999 поради непредлагане на подходящи мерки

                           —

                           В това отношение жалбоподателят твърди, че във всеки случай при проверката на EEG от 2012 г. Комисията е следвало да приложи процедурата за съществуваща помощ по член 108, параграф 1 ДФЕС и по членове 17 — 19 от Регламент № 659/1999 и преди откриването на официалната процедура по разследване да предложи на Германия подходящи мерки, вместо с квалифицирането на EEG от 2012 г. като нова помощ, за която не е отправено уведомление, да излага участниците на пазара на значителни икономически рискове.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на правото на изслушване

                           —

                           Освен това жалбоподателят посочва, че при всички случаи Комисията е следвало да го изслуша преди да приеме решение с толкова сериозни правни последици.

               4.

               Четвърто правно основание: недостатъчно мотивиране

                           —

                           На последно място жалбоподателят посочва, че по съществени въпроси решението за откриване на процедурата не е достатъчно мотивирано.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело C-6/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 14 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Belgique) — TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Директива 2004/18/ЕО — Член 53, параграф 2 — Критерии за възлагане — Икономически най-изгодна оферта — Метод за оценяване — Правила за претегляне — Задължение на възлагащия орган да уточни в обявлението за поръчката тежестта на критериите за възлагане — Обхват на задължението)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 14 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Belgique) — TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest
   (Дело C-6/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Директива 2004/18/ЕО - Член 53, параграф 2 - Критерии за възлагане - Икономически най-изгодна оферта - Метод за оценяване - Правила за претегляне - Задължение на възлагащия орган да уточни в обявлението за поръчката тежестта на критериите за възлагане - Обхват на задължението))
   (2016/C 335/11)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: TNS Dimarso NV

      Ответник: Vlaams Gewest

      Диспозитив

   Член 53, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, разгледан в светлината на принципа на равно третиране и на произтичащото от него задължение за прозрачност, трябва да се тълкува в смисъл, че в случая на поръчка за услуги, която следва да се възложи съобразно критерия за икономически най-изгодната оферта от гледна точка на възлагащия орган, последният не е длъжен да уведоми потенциалните оференти в обявлението за поръчката или в тръжните условия относно разглежданата поръчка за метода за оценяване, прилаган от възлагащия орган при оценяването и конкретното класиране на офертите. Посоченият метод обаче не може да има за последица промяна на критериите за възлагане и относителната им тежест.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело C-450/13 P: Жалба, подадена на 12 август 2013 г. от Donaldson Filtration Deutschland GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 30 май 2013 г. по дело T-396/11 — ultra air GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/12

         Жалба, подадена на 12 август 2013 г. от Donaldson Filtration Deutschland GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 30 май 2013 г. по дело T-396/11 — ultra air GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-450/13 P)
   2013/C 313/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (представители: N. Siebertz, M. Teworte-Vey, A. Renvert, Rechtsanwältinnen)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), ultra air GmbH

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решението на Общия съд (втори състав) от 30 май 2013 г., постановено по дело T–396/11, като вследствие на това отхвърли жалбата на ultra air GmbH за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 май 2011 г. по дело R 374/2010-4,

               —

               да осъди ultra air GmbH да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата срещу посоченото решение на Общия съд по същество е обоснована, както следва:

               1.

               Липса на преценка на възражението за злоупотреба с право като общ институт на правото
               Според жалбоподателя в обжалваното решение Общият съд допуска грешка при прилагането на правото, която противоречи на практиката на сезирания с настоящата жалба Съд, тъй като Общият съд не взема предвид обстоятелството, че злоупотребата с право, като общ институт на правото, допуска да бъдат подложени на преценка обстоятелствата в конкретния случай и този институт изисква да бъде взиман предвид и в областта на правото на марката на Общността. За разлика от това, Общият съд се ограничава единствено до констатацията, че производството по член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 56, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009 (1) може да бъде образувано по жалба, за чието подаване не е необходимо да се доказва правен интерес, поради което Общият съд не подлага на преценка изложените особени обстоятелство в настоящия случай.
               Според жалбоподателя във връзка с това Общият съд пропуска да отбележи, че макар и съгласно член 56, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 законодателят да е уредил производството по обявяване на недействителност на марка като производство, което може да бъде образувано по жалба, за чието подаване не е необходимо да се доказва правен интерес, това не противоречи на изискването да се разгледа и злоупотребата с право като общоприложим институт на правото, който следва да бъде взиман предвид и в общностното право.
               Според жалбоподателя изключването на подадените вследствие на злоупотреба с право жалби не би следвало да се приравнява по-специално на въвеждане на изискване за доказване на положителни факти, а именно на наличието на необходимост от правна закрила от страна на искащото обявяването на недействителността на марката лице и поради това не води до ограничаване на активната процесуална легитимация чрез въвеждане на допълнителни процесуални предпоставки. Жалбоподателят твърди, че аргумент в подкрепа на тезата, че възражението за злоупотреба с право следва да бъде разгледано в рамките на член 56, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 е освен това обстоятелството, че законодателят е уредил производството за обявяване на недействителност като производство, образувано по искане на съответното лице, и не е допустимо служебното обявяване на недействителността на регистрирана марка.

               2.

               Липса на преценка на конкретните обстоятелства на съответния случай
               Според жалбоподателя, тъй като Общият съд отхвърля искането на жалбоподателя да бъде разгледано възражението за злоупотреба с право като общоприложим институт на правото, не се подлагат на преценка и особените обстоятелства на конкретния случай, от които следва, че искането на ultra air GmbH за обявяване на недействителността на марката „ultrafilter international“, CTM 001121839 може да е направено вследствие на злоупотреба с право.
               Според жалбоподателя искащото обявяването на недействителността на марката лице възнамерява по-специално да използва спорния знак, като се възползва в свой собствен интерес от известността на оспорваната от него марка, след като умишлено въведе в заблуждение съответните потребители и създаде погрешното впечатление у тях, че запазва традициите на утвърдилия доброто си име праводател на жалбоподателя.
               Жалбоподателят изтъква, че по-нататък Общият съд разглежда в недостатъчна степен ролята на управителя на ultra air GmbH като лице, подало искането за обявяване на недействителността на марката „ultrafilter international“, CTM 001121839, предвид обстоятелството, че докато работи в предприятието на жалбоподателя, той единствено е отговорен за производството по регистрация на понастоящем оспорваната от него марка. Жалбоподателят посочва, че всички представени в производството по регистрация документи, доказващи, че оспорваната марка е придобила отличителен характер, са набавени от посоченото лице и дори отчасти са съставен от него, като единствено той е можел да се разпорежда с тях.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-404/16: Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Galletas Gullon/EUIPO — O2 Holdings (Форма на опаковка)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/42

         Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Galletas Gullon/EUIPO — O2 Holdings (Форма на опаковка)
   (Дело T-404/16)
   (2016/C 343/56)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Galletas Gullon, SA (Aguilar de Campoo, Испания) (представител: M. Escudero Pérez, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: O2 Holdings Ltd (Slough, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на опаковка) —марка на Европейския съюз № 3 408 424

      Производство пред EUIPO: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 май 2016 г. по преписка R 1613/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO, в случай, че встъпи в производството, да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009/Регламент № 2868/95.


title: Дело F-81/08: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Ketselidou/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Жалба — Решение на общностна юрисдикция — Съществено ново обстоятелство — Липса)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/35

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Ketselidou/Комисия
   (Дело F-81/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Жалба - Решение на общностна юрисдикция - Съществено ново обстоятелство - Липса)
   2009/C 193/59
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Zoe Ketselidou (Брюксел, Белгия) (представител: S. A. Pappas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и K. Herrmann)

      Предмет

   Отмяната на мълчалив отказ на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно неоснователна.

               2)

               Осъжда г-жа Ketselidou да понесе всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г., стр. 59.


title: Съединени дела T-534/12 и Т-535/12: Решение на Общия съд от 26 март 2014 г.  — Still/СХВП (Fleet Data Services) (Марка на Общността  — Заявки за фигуративни марки на Общността „Fleet Data Services“ и „Truck Data Services“   — Абсолютно основание за отказ  — Описателен характер  — Липса на отличителен характер  — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009  — Право на изслушване  — Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/33

         Решение на Общия съд от 26 март 2014 г. — Still/СХВП (Fleet Data Services)
   (Съединени дела T-534/12 и Т-535/12) (1)

   ((Марка на Общността - Заявки за фигуративни марки на Общността „Fleet Data Services“ и „Truck Data Services“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Право на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009))
   2014/C 142/42
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Still GmbH (Хамбург, Германия) (представител: S. Waller, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

      Предмет

   Две жалби срещу две решения на първи апелативен състав на СХВП от 10 септември 2012 г. (преписки R 130/2012-1 и R 4/2012-1) относно заявки за регистрация на фигуративните знаци „Fleet Data Services“ и „Truck Data Services“ като марки на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда Still GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 2.2.2013 г.


title: Дело C-528/10: Иск, предявен на 15 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/21

         Иск, предявен на 15 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-528/10)
   ()
   2011/C 30/35
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и H. Støvlbæk)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите мерки в хода на прилагането на първата серия от мерки за железопътната инфраструктура, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 6, параграфи 2—5, и член 11 от Директива 2001/14/ЕО (1), както и по член 30, параграф 1, и членове 4 и 30, параграф 5 от същата директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   i)
         Не e въведена система от мерки за осигуряване на стимули за намаляване на разходите за предоставяне на инфраструктура и на равнището на таксите за достъп

   Комисията преценява, че без да излага достатъчно мотиви Република Гърция не е приела необходимите мерки за прилагането на практика на система за осигуряване на стимули за управителите на инфраструктурата за намаляване на разходите за предоставяне на инфраструктура, както и на равнището на таксите за достъп, като по този начин не е изпълнила задълженията си по член 6, параграфи 2—5 от Директива 2001/14/ЕО.
   ii)
         Не е приета система за подобряване на работата на мрежата

   В допълнение Комисията преценява, че без да излага достатъчно мотиви Република Гърция не е приела необходимите мерки, за да въведе официално съвкупност от механизми, позволяващи да се гарантира създаването и прилагането на система за подобряване на работата, насочена към минимизиране на прекъсванията и към подобряване на функционирането на железопътната мрежа в Гърция и че вследствие на това тя не е изпълнила задълженията си по член 11 от Директива 2001/14/ЕО.
   iii)
         Не е създаден независим регулиращ орган с гарантирано правомощие да налага санкции

   В допълнение Комисията преценява, че без да излага достатъчно мотиви Република Гърция не е гарантирала създаването на регулиращ орган, компетентен в областта на транспорта, който да бъде независим от управителите на инфраструктура, от таксуващите органи, от разпределящите органи и кандидати по отношение на своята организация, решения за финансиране, юридическа структура и взимане на решения. По-конкретно, Националният съвет а железопътен транспорт работи в ресора на министъра на транспорта и съобщенията, който, както е известно, упражнява решаващо влияние върху железопътното предприятие TRAINOSE. Поради тази ситуация, както не е трудно да се разбере, съществува конфликт на интереси, като се има пред вид позицията на служителите, които, като членове на регулиращия орган, в рамките на своите контролни правомощия са длъжни да гарантират недопускането на дискриминация в ущърб на конкурентите на публичното предприятие за железопътен транспорт, като същевременно те трябва да се съобразяват с търговските интереси на предприятието, което е в ресора на самия министър. Въз основа на гореизложеното Комисията преценява, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 30, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО.
   В допълнение, Комисията преценява, че без да излага достатъчно мотиви, Република Гърция не е приела необходимите мерки, за да гарантира, че регулиращият орган може да налага санкции при отказ да му бъде предоставена информация или да се нормализира ситуацията. По-конкретно, Република Гърция не е приела акта, с който да се определя характерът на санкциите, размерът на глобите, както и процедурите за тяхното налагане и събиране, което води до неизпълнение на задълженията ѝ по член 30, параграфи 1, 4 и 5 от Директива 2001/14/ЕО.

      (1)  Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66).


title: Дело C-194/08: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 9 май 2008 г. — Dr. Susanne Gassmayr/Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/9

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Австрия) на 9 май 2008 г. — Dr. Susanne Gassmayr/Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung
   (Дело C-194/08)
   (2008/C 197/13)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Dr. Susanne Gassmayr

      Ответник: Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung
   Преюдициални въпроси

               1)

                           1.

                           Има ли пряко действие член 11, точки 1, 2 и 3 от Директива 92/85/EИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (1)?

                           2.

                           При утвърдителен отговор, трябва ли посочените разпоредби да се разбират като създаващи през периода на забрана за полагане на труд, засягащ бременните работнички и/или по време на отпуската им по майчинство право на запазване на заплащането на „обезщетение за принудителна парична мярка на работното място“?

                           3.

                           Важи ли това, когато държавата-членка е решила да създаде система за запазване на „възнаграждение“, което включва по принцип съвкупността от трудовия доход, с изключение все пак на това, което се нарича (според § 15 от [австрийския] Закон за заплатите от 1956 г.) допълнителни възнаграждения, които се дължат за предоставени услуги (свързани с изпълнените задачи), каквото е спорното обезщетение за принудителна парична мярка на работното място?

               2)

               В противен случай, трябва ли посочените разпоредби, ако нямат пряко действие да се транспонират от държавите-членки така, че на работничка, която през време на забраната за полагана на труд, засягаща бременните жени и/или по време на отпуска по майчинство, не предоставя повече услуги на принудителна парична мярка, би трябвало да се признае правото на запазване на заплащане на обезщетението, което съответства на такива услуги?

      (1)  ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3.


title: Дело T-550/15: Определение на Общия съд от 9 април 2016 г. — Португалия/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Срок за обжалване — Начален момент — Просрочие — Недопустимост)

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/23

         Определение на Общия съд от 9 април 2016 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-550/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Срок за обжалване - Начален момент - Просрочие - Недопустимост))
   (2016/C 200/33)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão и J. Saraiva de Almeida)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и A. Sauka)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/1119 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 182, 2015 г., стр. 39), в частта, с която се изключват определени разходи, направени от Португалската република

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Португалската република да понесе освен направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 389, 23.11.2015 г.


title: Дело C-296/06: Решение на Съда (трети състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Италия) — Telecom Italia SpA/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni (Далекосъобщителни услуги — Директива 97/13/ЕО — Членове 6, 11, 22 и 25 — Такси и налози, приложими към генералните разрешителни и индивидуалните лицензии — Задължение, наложено на бившия титуляр на изключително право — Временно запазване)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/5

         Решение на Съда (трети състав) от 21 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Италия) — Telecom Italia SpA/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni
   (Дело C-296/06) (1)

   (Далекосъобщителни услуги - Директива 97/13/ЕО - Членове 6, 11, 22 и 25 - Такси и налози, приложими към генералните разрешителни и индивидуалните лицензии - Задължение, наложено на бившия титуляр на изключително право - Временно запазване)
   (2008/C 92/07)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Страни в главното производство

      Ищец: Telecom Italia SpA

      Ответник: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Тълкуване на членове 11, 22 и 25 от Директива 97/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 април 1997 година относно общата рамка за генералните разрешителни и индивидуалните лицензии в областта на далекосъобщителните услуги (ОВ L 117, стр. 15) — Възможност за налагане на такси и налози, различни от разрешените такива с директивата
   Диспозитив
   Членове 6, 11, 22 и 25 от Директива 97/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 април 1997 година относно общата рамка за генералните разрешителни и индивидуалните лицензии в областта на далекосъобщителните услуги не допускат държава-членка да изисква от оператор — бивш титуляр на изключително право върху обществените далекосъобщителни услуги, впоследствие станал титуляр на генерално разрешително — плащането на парично задължение, каквото е разглежданият в главното производство налог, съответстващ на сумата, изисквана по-рано в замяна на предоставянето на посоченото изключително право, в продължение на една година, считано от крайната дата, предвидена за транспониране на тази директива в националното право, а именно до 31 декември 1998 г.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-61/07: Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/18

         Иск, предявен на 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-61/07)
   (2007/C 95/32)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е изпратило доклада с необходимата информация съгласно член 3, параграф 2 от Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно механизма за мониторинг на емисиите от парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото (1), Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задължението, което му възлага посочения член;

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   До 15 март 2005 г. Великото херцогство Люксембург не е предоставило на Комисията доклада с предвидената в член 3, параграф 2 от Решение № 280/2004 информация, отнасяща се, от една страна, до националните политики и мерки за ограничаване и/или намаляване на емисиите на парникови газове от източниците или повишаване на поглъщането от поглъщатели, за всеки отделен газ и за всеки отделен сектор и, от друга страна — до националните прогнози за емисии на парникови газове от източниците и поглъщането от поглъщатели най-малко за годините 2005, 2010, 2015 и 2020, за всеки отделен газ и за всеки отделен сектор.

      (1)  OВ L 49, стр. 1.


title: Дело T-562/13: Решение на Общия съд от 4 февруари 2016 г. — Isotis/Комисия (Арбитражна клауза — Рамкова програма за иновации и конкурентоспособност — Договор REACH112 — Възстановяване на авансово предоставените суми — Допустими разходи)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/29

         Решение на Общия съд от 4 февруари 2016 г. — Isotis/Комисия
   (Дело T-562/13) (1)

   ((Арбитражна клауза - Рамкова програма за иновации и конкурентоспособност - Договор REACH112 - Възстановяване на авансово предоставените суми - Допустими разходи))
   (2016/C 106/32)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis (Атина, Гърция) (представител: S Skliris, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Di Paolo и S. Lejeune, подпомагани първоначално от E. Petritsi, впоследствие от E. Roussou, адвокати)

      Предмет

   От една страна, на основание член 272 ДФЕС — като главно искане, да се установи, че е неоснователна претенцията на Комисията за възстановяване на предварителното финансиране в размер на 47 197,93 евро, платено на ищеца по силата на договор № 238940 „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“, сключен между Европейската общност и ищеца, и при условията на евентуалност, да се обяви за неоснователно искането на Комисията за възстановяване на посоченото предварително финансиране по отношение на разходите в размер на 13 821,12 евро, представени на Комисията за първия референтен период по проекта REACH112, както и, от друга страна, насрещен иск за осъждане на ищеца да възстанови недължимо платеното предварително финансиране в рамките на този договор с лихви за забава.

      Диспозитив

               1)

               Не се произнася по исканията на Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis за установяване на това, че след като общите условия на Шестата рамкова програма не се прилагат по отношение на договора по делото, то не дължи еднократно обезщетение на основание на последния, и че вследствие на това Европейската комисия е нарушила съответния договор, като е обявила намерението си да претендира такова обезщетение.

               2)

               Искането на Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis за установяване на липсата на основание на претенцията за възстановяване на предварителното финансиране, което му е било предоставено на основание договор № 238940 „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“ се уважава в частта му относно декларираните от него разходи за първия референтен период на проекта REACH112.

               3)

               Отхвърля в останалата му част иска, предявен от Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis.

               4)

               Искането на Комисията Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis да бъде осъдено да възстанови полученото от него предварително финансиране на основание договор № 238940 „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“ се отхвърля по отношение на декларираните от него разходи за първия референтен период на проекта REACH112.

               5)

               Осъжда Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis да заплати на Комисията сумата от 33 376,81 евро, заедно с мораторни лихви от 4 % годишно, считано от 29 октомври 2013 г. до окончателното плащане на тази сума.

               6)

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 9, 11.1.2014 г.


title: Дело T-109/06: Определение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — Vodafone España и Vodafone Group/Комисия (Жалба за отмяна — Директива 2002/21/ЕО — Писмо, в което Комисията взема становище — Член 7 от Директива 2002/21 — Неподлежащ на обжалване акт — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/42

         Определение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — Vodafone España и Vodafone Group/Комисия
   (Дело T-109/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 2002/21/ЕО - Писмо, в което Комисията взема становище - Член 7 от Директива 2002/21 - Неподлежащ на обжалване акт - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 51/78)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Vodafone España, SA (Мадрид, Испания) и Vodafone Group plc (Newbury, Berkshire, Обединеното кралство) (представители: J. Flynn, QC, E. McKnight и K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Shotter и K. Mojzesowicz)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението, съдържащо се според жалбоподателите в писмо на Комисията от 30 януари 2006 г., отправено до Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones на основание член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Vodafone España, SA и Vodafone Group plc понасят своите собствени съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията.

               3)

               Кралство Испания понася своите собствени съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


title: Дело T-145/17: Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kanyama/Съвет

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/33

         Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kanyama/Съвет
   (Дело T-145/17)
   (2017/C 129/51)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Célestin Kanyama (Ла Гомб Демократична република Конго) (представител: O. Okito, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) 2016/2230 за изпълнение на Решение 2016/2231/ОВППС на Съвета от 12 декември 2016 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго и за изменение на Решение 2010/788/ОВППС, в частта, която се отнася до г-н Célestin Kanyama,

               —

               да осъди Съвета да понесе наред със собствените си разноски и разноските на жалбоподателя и на всички встъпили страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-139/17, Kibelisa/Съвет.


title: Дело T-315/09: Решение на Общия съд от 9 юни 2010 г. — Hoelzer/СХВП (SAFELOAD) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „SAFELOAD“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/38

         Решение на Общия съд от 9 юни 2010 г. — Hoelzer/СХВП (SAFELOAD)
   (Дело T-315/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „SAFELOAD“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2010/C 209/58
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Oliver Hoelzer (Remscheid, Германия) (представители: G. Rother, J. Vogtmeier, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Bühling, A. Verhauwen, J. M. Künzel, D. Jestaedt и M. Bergermann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: S. Schäffner)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 юни 2009 г. (преписка R 1157/2008-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „SAFELOAD“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Oliver Hoelzer да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело T-344/08: Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — EnBW Energie Baden-Württemberg/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Административна преписка по дело в областта на картелите — Отказ на достъп — Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по разследване — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице — Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения — Задължение на съответната институция да извърши конкретна и индивидуална проверка на съдържанието на посочените в заявлението за достъп документи)

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/18

         Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — EnBW Energie Baden-Württemberg/Комисия
   (Дело T-344/08) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Административна преписка по дело в областта на картелите - Отказ на достъп - Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по разследване - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения - Задължение на съответната институция да извърши конкретна и индивидуална проверка на съдържанието на посочените в заявлението за достъп документи)
   2012/C 194/27
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Карлсруе, Германия) (представители: адв. A. Bach и адв. A. Hahn)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis и O. Weber, впоследствие A. Bouquet, P. Costa de Oliveira и A. Antoniadis)

      Встъпила страна, подпомагаща жалбоподателя: Кралство Швеция (представители: K. Petkovska, S. Johannesson и A. Falk)

      Встъпили страни, подпомагащи ответника: Siemens AG (Берлин и Мюнхен, Германия) (представители: адв. I. Brinker, адв. C. Steinle и адв. M. Holm-Hadulla); и ABB Ltd (Цюрих, Швейцария) (представители: първоначално J. Lawrence, solicitor, и E. Whiteford, barrister, впоследствие J. Lawrence и D. Howe, solicitor)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 на Комисията от 16 юни 2008 г., с което се отказва достъп до преписката по дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 на Комисията от 16 юни 2008 г., с което се отказва достъп до преписката по дело COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация.

               2.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от EnBW Energie Baden-Württemberg AG.

               3.

               Кралство Швеция, ABB Ltd и Siemens AG понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело C-43/17 P: Жалба, подадена на 25 януари 2017 г. от Liam Jenkinson срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 9 ноември 2016 г. по дело T-602/15, Liam Jenkinson/Европейска служба за външна дейност, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Eulex Kosovo

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/36

         Жалба, подадена на 25 януари 2017 г. от Liam Jenkinson срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 9 ноември 2016 г. по дело T-602/15, Liam Jenkinson/Европейска служба за външна дейност, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Eulex Kosovo
   (Дело C-43/17 P)
   (2017/C 104/52)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Liam Jenkinson (представители: N. de Montigny, J.-N. Louis, avocats)

      Други страни в производството: Европейска служба за външна дейност, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Eulex Kosovo

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определението на Общия съд от 9 ноември 2016 г. по дело T-602/15 в частта, в която отхвърля подадената от жалбоподателя жалба и го осъжда да заплати съдебните разноски в производството;

               —

               да се произнесе по съдебните разноски;

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски по двете производства.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва обстоятелството, че Общият съд на Съюза се обявил за компетентен единствено по спора, основан на последния срочен договор, подписан от жалбоподателя.
   Освен това дори да се приеме, че мотивите на Общия съд в това отношение са правилни, а те не са, жалбоподателят оспорва обстоятелството, че Общият съд не се е произнесъл по редица негови искания, основани на спорното договорно правоотношение и следователно, на последния срочен договор. Всъщност неправомерността на обжалваното определение произтича от краткостта на мотивите, които са дотолкова сбити, че от тях не става ясно как без да анализира по същество преписката, Общият съд е успял да стигне до извода, че е компетентен единствено по свързания с последния договор спор само въз основа на наличието на арбитражна клауза, при положение, че жалбоподателят е оспорил валидността и законосъобразността на тази клауза.
   Жалбоподателят оспорва и обстоятелството, че не са взети предвид всичките му доводи, свързани със следното нарушение от страна на институциите: липсата на правна рамка, която да предлага на жалбоподателя и на целия персонал на мисиите в областта на върховенството на закона, създадени от Съюза, гаранции за спазване на най-основните социални права, сред които гарантиране на правото на ефективен достъп до съд и на право на справедлив съдебен процес.
   Ето защо в подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че Общият съд на Съюза е допуснал нарушение:

               —

               на европейското право, което се прилага за да се определи кой е приложимият закон по споровете в договорната област;

               —

               на разпоредбите на белгийското трудово право;

               —

               на минималните изисквания относно срочната работа, приложими на общностно ниво;

               —

               на правата, но които е посветена Хартата на основните права;

               —

               на задължението за мотивиране;

               —

               на забраната на произнасяне ultra petita.


title: Дело T-43/11: Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Singapore Airlines и Singapore Airlines Cargo/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на въздушен превоз на товари — Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) — Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт — Задължение за мотивиране)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/35

         Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — Singapore Airlines и Singapore Airlines Cargo/Комисия
   (Дело T-43/11) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 048/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Singapore Airlines Ltd (Сингапур, Сингапур) и Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Сингапур) (представители: първоначално J. Kallaugher, J. Poitras, solicitors, J. Ruiz Calzado и É. Barbier de La Serre, адвокати, впоследствие J. Kallaugher, J. Poitras и J. Ruiz Calzado)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Noë, N. von Lingen и J. Bourke, впоследствие S. Noë, N. von Lingen и A. Dawes и накрая M. Dawes, подпомагани от C. Brown, barrister)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón и M. Simm)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта му относно жалбоподателите и при условията на евентуалност искане да се отмени наложената им глоба или да се намали размерът ѝ

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Singapore Airlines Ltd и Singapore Airlines Cargo Pte Ltd.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на Singapore Airlines и Singapore Airlines Cargo Pte.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 89, 19.3.2011 г.


title: Дело T-40/12: Жалба, подадена на 30 януари 2012 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Европейска полицейска служба (Европол)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/18

         Жалба, подадена на 30 януари 2012 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Европейска полицейска служба (Европол)
   (Дело T-40/12)
   2012/C 109/40
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Люксембург) и Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, avvocato)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Европейска полицейска служба (Европол) от 22 ноември 2011 г., с което последната отхвърля офертата на консорциума, в който участват жалбоподателите, в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка № D/C3/1104, и

               —

               да осъди ЕВРОПОЛ да заплати всички съдебни разноски, направени от жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   Според жалбоподателите обжалваното решение трябва да бъде отменено в съответствие с член 263 ДФЕС на следното правно основание, подразделено на три части:

               1.

               Първо, Европол неоснователно е отхвърлил офертата на жалбоподателите, твърдейки че те са променили техническата и финансовата си оферта, което има за последица това, че Европол не се е основал на никакво правно основание, за да отхвърли офертата на жалбоподателите.

               2.

               Второ, Европол неоснователно е упрекнал жалбоподателите, в това че офертата им е неточна и я е отхвърлил, макар че Европол е предизвикал и приел или допуснал наличието на неточност и липсата на яснота относно значението на термините „out of the box“ и „customisation“, в нарушение на принципа на прозрачност.

               3.

               Трето, като е отхвърлил офертата на жалбоподателите Европол е нарушил принципа на пропорционалност при прилагането на условията на договорните документи.


title: Дело C-266/07: Определение на Съда от 21 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/39

         Определение на Съда от 21 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-266/07) (1)

   (2008/C 51/72)

      Език на производството: португалски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Съединени дела C-191/09 Р и C-200/09 P: Решение на Съда (трети състав) от 16 февруари 2012 г. — Съвет на Европейския съюз (C-191/09 P), Европейска комисия (C-200/09 P)/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), по-рано Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), по-рано Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (Обжалване — Антидъмпингови мита — Регламент (ЕО) № 954/2006 — Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Хърватия, от Румъния, от Русия и от Украйна — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграф 10, буква и), член 3, параграфи 2, 3 и 5—7, член 18, параграф 3 и член 19, параграф 3 — Определяне на нормалната стойност и установяване на вредата — Понятие за единен стопански субект — Право на защита — Липса на мотиви)

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/2

         Решение на Съда (трети състав) от 16 февруари 2012 г. — Съвет на Европейския съюз (C-191/09 P), Европейска комисия (C-200/09 P)/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), по-рано Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), по-рано Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT
   (Съединени дела C-191/09 Р и C-200/09 P) (1)

   (Обжалване - Антидъмпингови мита - Регламент (ЕО) № 954/2006 - Внос на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана с произход от Хърватия, от Румъния, от Русия и от Украйна - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграф 10, буква и), член 3, параграфи 2, 3 и 5—7, член 18, параграф 3 и член 19, параграф 3 - Определяне на нормалната стойност и установяване на вредата - Понятие за единен стопански субект - Право на защита - Липса на мотиви)
   2012/C 98/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, G. Berrisch, Rechtsanwalt), Европейска комисия (представители: H. van Vliet et C. Clyne

      Други страни в производството: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), по-рано Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), по-рано Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, Европейска комисия (представители: P. Vander Schueren, адвокат, N. Mizulin, solicitor)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 10 март 2009 г. по дело T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) срещу Съвета на Европейския съюз, с което се отменя член 1 от Регламент (ЕО) № 954/2006 на Съвета от 27 юни 2006 година относно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана, с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна, за отмяна на Регламент (ЕО) № 2320/97 и Регламент (ЕО) № 348/2000 (ОВ L 175, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 46, стр. 138)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля основната жалба на Съвета на Европейския съюз в настоящото производство.

               2.

               Отхвърля основната жалба на Европейската комисия в настоящото производство.

               3.

               Отхвърля насрещната жалба на Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и на Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) в настоящото производство.

               4.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-227/11: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Haarlem (Нидерландия) на 16 май 2011 г. — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/12

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Haarlem (Нидерландия) на 16 май 2011 г. — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat
   (Дело C-227/11)
   2011/C 226/23
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Haarlem

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

      Преюдициални въпроси

               1.

               В позиция 9030 40 по Комбинираната номенклатура („КН“) или в позиция 9031 80 по КН следва да се класират активните мрежови анализатори от вида J6801 B?

               2.

               Невалиден ли е Регламент (ЕО) № 129/2005 на Комисията от 20 януари 2005 година (1) поради обстоятелството, че Комисията неправилно класира посочените в точки 3 и 4 от този регламент мрежови анализатори, а именно в позиция 9031 80 39 по КН, вместо в позиция 9030 40 по КН?

      (1)  Регламент (ЕО) № 129/2005 на Комисията от 20 януари 2005 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура и за изменение на Регламент (ЕО) № 955/98 (ОВ L 25, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 17, стр. 175).