title: Дело T-150/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 юни 2020 г. — Tartu Agro/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/16

      Определение на председателя на Общия съд от 30 юни 2020 г. — Tartu Agro/Комисия
      (Дело T-150/20 R)
      (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2020/C 329/33)
      Език на производството: естонски

         Страни

         Жалбоподател: Tartu Agro AS (Тарту, Естония) (представители: T. Järviste, T. Kaurov, M. Valberg и M. Peetsalu, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka и E. Randvere)

         Предмет

      Молба на основание на членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решение C(2020) 252 окончателен на Комисията от 24 януари 2020 г. относно държавна помощ SA.39182 (2017/C) (ex 2017/NN) (ex 2014/CP) предоставена от Република Естония на жалбоподателя

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Отменя определение от 30 март 2020 г., Tartu Agro/Комисия (T-150/20 R).

                  3)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-507/20: Жалба, подадена на 6 август 2020 г. — Colombani/ЕСВД

text:
               5.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/22

      Жалба, подадена на 6 август 2020 г. — Colombani/ЕСВД
      (Дело T-507/20)
      (2020/C 329/41)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Jean-Marc Colombani (Брюксел, Белгия) (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ЕСВД за отхвърляне на искането му за изпълнение на решението по дело T-372/18, както е отразено в паметната записка, изготвена от г-Н X на 23 март 2020 г., и при необходимост да отмени решението на ЕСВД за отхвърляне на жалбата му по административен ред, заведена под номер R/195/20, в която той отново прави искане за изпълнение на решението по дело T-372/18, както е отразено в паметната записка, изготвена от г-жа Y на 30 юли 2020 г.,

                  —

                  да отмени решението на ЕСВД за отхвърляне на кандидатурата му за заемане на длъжността ръководител на делегацията на ЕС в Корея, за което е уведомен с документ от 29 октомври 2019 г., подписан от директора на отдел „Човешки ресурси“, доколкото ЕСВД е отказала да изложи мотиви за отхвърлянето, и от друга страна, решението за отхвърляне на заявлението му за достъп до документи, за което е уведомен с електронно писмо от секретариата на Консултативния комитет по назначенията (ККН) на ЕСВД от 24 януари 2020 г.,

                  —

                  да отмени, от една страна, решенията на ОН на ЕСВД от 27 ноември 2019 г. за отхвърляне на кандидатурата му за заемане на длъжностите ръководител на делегацията на ЕС в Узбекистан и ръководител на делегацията на ЕС в Северна Македония, и от друга, решението от 21 февруари 2020 г. за отхвърляне на заявлението му за достъп до документи,

                  —

                  да осъди ответника да му заплати обезщетение за имуществени вреди в размер на 3 500 EUR, и за психологически вреди — в символичен размер от 1 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата, като първите три се отнасят до неизпълнението на решението по дело T-372/18, Colombani/ЕСВД, а другите три — до решенията за отхвърляне на кандидатурите на жалбоподателя и решенията за отхвърляне на заявленията му за достъп до документи.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 266 ДФЕС и служебно нарушение

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципите на равно третиране и недопускане на дискриминация

                  3.

                  Трето основание: липса на неутралност, безпристрастност, независимост и справедливост

                  4.

                  Четвърто основание: неизпълнение на задължението за мотивиране

                  5.

                  Пето основание: грешка при прилагане на правото, що се отнася до тълкуването на понятието за лични данни и тълкуването на Регламенти № 2018/1725 и № 1049/2001, липсата на тълкуване на член 6 от приложение III към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз в съответствие с разпоредбите на посочените регламенти

                  6.

                  Шесто основание: нарушение на член 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото ограничаването на правото на достъп до информация е в противоречие с принципите на добра администрация, на правото на справедлив процес, на равни процесуални възможности и на правото на ефективни правни средства за защита и възпрепятства упражняването на какъвто и да е съдебен контрол върху спорните актове


title: Дело C-205/20: Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Steiermark (Австрия), постъпило на 8 май 2020 г. — NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/2

      Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Steiermark (Австрия), постъпило на 8 май 2020 г. — NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Дело C-205/20)
      (2020/C 348/03)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: NE

         Ответник: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         при участието на: Finanzpolizei Team 91

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Представлява ли изискването за пропорционалност на санкциите, установено в член 20 от Директива 2014/67/ЕС (1) и тълкувано от Съда на Европейския съюз в определения Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-645/18) (2) и Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 и C-494/19) (3), пряко приложима разпоредба на тази директива?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос:
                  Дава ли възможност и изисква ли тълкуването на законодателството на държавата членка в съответствие с правото на Съюза юрисдикциите и административните органи на държавата членка да допълнят — без да е въведена нова национална правна норма — приложимите в настоящия случай национални санкционни разпоредби с критериите за пропорционалност, установени в определения на Съда на Европейския съюз, Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-645/18), и Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 и C-494/19)?

         (1)  Директива 2014/67/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за осигуряване на изпълнението на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги и за изменение на Регламент (ЕС) № 1024/2012 относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар („Регламент за ИСВП“) (ОВ L 159, 2014 г., стр. 11).

         (2)  ECLI:EU:C:2019:1108.

         (3)  ECLI:EU:C:2019:1103.


title: Дело C-355/20: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 30 юли 2020 г. — Bundesrepublik Deutschland/BL, BC

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/6

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 30 юли 2020 г. — Bundesrepublik Deutschland/BL, BC
      (Дело C-355/20)
      (2020/C 348/10)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland

         Ответници: BL, BC

         Лице, конституирано като заинтересована страна: град Кемниц

         Преюдициални въпроси

                  1.

                              а)

                              При присъединяването към непридружен малолетен или непълнолетен бежанец съгласно член 10, параграф 3, буква а) и член 2, буква е) от Директива 2003/86/ЕО (1) на Съвета от 22 септември 2003 г. може ли да се смята за „условие“ по смисъла на член 16, параграф 1, буква а) от Директива 2003/86/ЕО този бежанец все още да не е навършил пълнолетие? Съвместима ли е с предходните разпоредби правна уредба на държава членка, съгласно която на присъединилите се към непридружен малолетен или непълнолетен бежанец по смисъла на член 2, буква е) от Директива 2003/86/ЕО негови родители се предоставя (производно) право на пребиваване в тази държава членка само до фактическото навършване от бежанеца на пълнолетие?

                              б)

                              При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква а): следва ли член 16, параграф 1, буква а) във връзка с член 10, параграф 3, буква а) и член 2, буква е) от Директива 2003/86/ЕО да се тълкува в смисъл, че държава членка, съгласно чието законодателство (производното) право на пребиваване на родителите е ограничено във времето до навършването от детето им на пълнолетие, може да отхвърли заявлението на родителите, все още пребиваващи в третата държава, за влизане и пребиваване с цел събиране на семейството, ако бежанецът е навършил пълнолетие преди крайното решение по заявление, подадено в административно или съдебно производство, в срок до три месеца от признаването на статута на бежанец?

                  2.

                  Ако съгласно отговора на въпрос 1 не е допустим отказ за събирането на семейството: какви изисквания следва да се поставят за наличието на реален семеен живот по смисъла на член 16, параграф 1, буква б) от Директива 2003/86/ЕО при присъединяване на родители към бежанец, който е навършил пълнолетие преди решението по заявлението за влизане и пребиваване с цел събиране на семейството? По-конкретно:

                              a)

                              Достатъчно ли е родство от първа степен по пряка възходяща линия (член 10, параграф 3, буква а) от Директива 2003/86/ЕО), или се изисква и реален семеен живот?

                              б)

                              Ако се изисква и реален семеен живот:
                              Каква е необходимата му интензивност? Достатъчни ли са например спорадични или редовни контакти, необходимо ли е съжителство в общо домакинство, или освен това се изисква общност, основана на взаимопомощ, чиито членове са зависими един от друг?

                              в)

                              Присъединяването на все още намиращите се в третата държава родители, подали заявление за събиране на семейството, към детето им с признат статут на бежанец, което междувременно е навършило пълнолетие, изисква ли да са налице изгледи за (повторно) започване на семейния живот по начина, изискуем съгласно отговора на въпрос 2, буква б)?

         (1)  Директива на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, 2003 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164).


title: Дело T-619/20: Определение на Общия съд от 10 юли 2020 г. — KF/ SATCEN (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Персонал на SATCEN — Договорно наети служители — Компетентност на юрисдикциите на Съюза — Обща външна политика и политика на сигурност — Решение за образуване на административна проверка на жалбоподателката в изпълнение на решение на Общия съд — Увреждащ акт — Искане за лихви върху сума, присъдена от Общия съд за поправяне на претърпените вреди — Член 76, буква г) от Процедурния правилник — Явно недопустима жалба)

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/15

      Определение на Общия съд от 10 юли 2020 г. — KF/ SATCEN
      (Дело T-619/20) (1)

      (Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Персонал на SATCEN - Договорно наети служители - Компетентност на юрисдикциите на Съюза - Обща външна политика и политика на сигурност - Решение за образуване на административна проверка на жалбоподателката в изпълнение на решение на Общия съд - Увреждащ акт - Искане за лихви върху сума, присъдена от Общия съд за поправяне на претърпените вреди - Член 76, буква г) от Процедурния правилник - Явно недопустима жалба)
      (2020/C 348/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: KF (представители: A. Kunst, avocate, и N. Macaulay, barrister)

         Ответник: Сателитен център на Европейския съюз (представител: A. Guillerme, avocate)

         Предмет

      От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на директора на SATCEN от 3 юли 2019 г. за образуване на проверка на жалбоподателката, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за поправяне на вредите, които тя твърди, че е претърпяла по-специално в резултат от това решение

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда KF да заплати съдебните разноски, в това число разноските по обезпечителното производство.

                  3)

                  Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Съвета на Европейския съюз.

                  4)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски по молбата за встъпване.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-841/19: Определение на Общия съд от 15 юли 2020 г. — Koopman International/EUIPO — Tinnus Enterprises и Mystic Products (Устройство за разпределение на флуиди) (Жалба за отмяна — Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Промишлен дизайн на Общността, регистриран за устройство за разпределение на фруиди — Спиране на производството пред апелативния състав — Акт, неподлежащ на обжалване — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/20

      Определение на Общия съд от 15 юли 2020 г. — Koopman International/EUIPO — Tinnus Enterprises и Mystic Products (Устройство за разпределение на флуиди)
      (Дело T-841/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Промишлен дизайн на Общността, регистриран за устройство за разпределение на фруиди - Спиране на производството пред апелативния състав - Акт, неподлежащ на обжалване - Подготвителен акт - Недопустимост)
      (2020/C 348/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Koopman International BV (Амстердам, Нидерландия) (представител: G. van den Bergh и B. Brouwer, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Tinnus Enterprises LLC (Плейноу, Тексас, Съединени щати) (представител: A. Odle, avocat)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Mystic Products Import & Export, SL (Бадалона, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу временно решение на трети апелативен състав на EUIPO от 18 септември 2019 г. (преписка R 1009/2018-3) относно производство за обявяване на недействителност между, от една страна, Mystic Products Import & Export и Koopman International, и от друга страна, Tinnus Enterprises

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда Koopman International BV да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  ОВ C 45, 10.2.2020 г.


title: Съединени дела C-449/18 P и C-474/18 P: Решение на Съда (десети състав) от 17 септември 2020 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/Lionel Andrés Messi Cuccittini, J.M.-E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) и J.M.-E.V. e hijos SRL/Lionel Andrés Messi Cuccittini, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (C-474/18 P) (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MESSI“ — По-ранни словни марки на Европейския съюз „MASSI“ — Частичен отказ на регистрация)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/2

      Решение на Съда (десети състав) от 17 септември 2020 г. — Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/Lionel Andrés Messi Cuccittini, J.M.-E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) и J.M.-E.V. e hijos SRL/Lionel Andrés Messi Cuccittini, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (C-474/18 P)
      (Съединени дела C-449/18 P и C-474/18 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MESSI“ - По-ранни словни марки на Европейския съюз „MASSI“ - Частичен отказ на регистрация)
      (2020/C 390/02)
      Език на производството: испански

         Страни

         (Дело C-449/18 P)

         Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (преставител: S. Palmero Cabezas)

         Други страни в производството: Lionel Andrés Messi Cuccittini (представители: J.-Y. Teindas Maillard и J.-B. Devaureix, abogados), J.M.-E.V. e hijos SRL (представители: J. Güell Serra и R. Gimeno-Bayón Cobos, abogados)

         (Дело C-474/18 P)

         Жалбоподател: J.M.-E.V. e hijos SRL (представители: J. Güell Serra и R. Gimeno-Bayón Cobos, abogados)

         Други страни в производството: Lionel Andrés Messi Cuccittini (представители: J.-Y. Teindas Maillard и J.-B. Devaureix, abogados), Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: S. Palmero Cabezas)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понася, наред със своите съдебни разноски, и тези на г-н Lionel Andrés Messi Cuccittini по дело C-449/18 P.

                  3)

                  J.M.-E.V. e hijos SRL понася, наред със своите съдебни разноски, и тези на г-н Lionel Andrés Messi Cuccittini и на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) по дело C-474/18 P.

         (1)  ОВ C 392, 29.10.2018 г.


title: Дело C-594/18 P: Решение на Съда (голям състав) от 22 септември 2020 г. — Република Австрия/Европейска комисия и др. (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — Членове 11 и 194 ДФЕС — Член 1, член 2, буква в) и член 106а, параграф 3 от Договора за Евратом — Помощ, предвидена за блок C на атомната електроцентрала Hinkley Point (Великобритания) — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Цел от общ интерес — Цели на Европейския съюз, свързани с опазване на околната среда — Принципи на опазване на околната среда, на „замърсителят плаща“, на предпазните мерки и на устойчивост — Определяне на съответната икономическа дейност — Пазарна неефективност — Пропорционалност на помощта — Инвестиционна или оперативна помощ — Определяне на елементите на помощта — Известие относно гаранциите)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/3

      Решение на Съда (голям състав) от 22 септември 2020 г. — Република Австрия/Европейска комисия и др.
      (Дело C-594/18 P) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Членове 11 и 194 ДФЕС - Член 1, член 2, буква в) и член 106а, параграф 3 от Договора за Евратом - Помощ, предвидена за блок C на атомната електроцентрала Hinkley Point (Великобритания) - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Цел от общ интерес - Цели на Европейския съюз, свързани с опазване на околната среда - Принципи на опазване на околната среда, на „замърсителят плаща“, на предпазните мерки и на устойчивост - Определяне на съответната икономическа дейност - Пазарна неефективност - Пропорционалност на помощта - Инвестиционна или оперативна помощ - Определяне на елементите на помощта - Известие относно гаранциите)
      (2020/C 390/03)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Република Австрия (представители: първоначално G. Hesse, впоследствие F. Koppensteiner и M. Klamert, подпомагани от H. Kristoferitsch, Rechtsanwalt)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche, P. Němečková и K. Herrmann), Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller и I. Gavrilová), Френска република (представители: първоначално D. Colas и P. Dodeller, впоследствие P. Dodeller и T. Stehelin), Велико херцогство Люксембург (представители: първоначално D. Holderer, впоследствие T. Uri, подпомагани от P. Kinsch, avocat), Унгария (представители: M. Z. Fehér, подпомаган от P. Nagy, ügyvéd), Република Полша (представител: B. Majczyna), Словашка република (представител: B. Ricziová), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: Z. Lavery и M. S. Brandon, подпомагани от A. Robertson, QC и T. Johnston, barrister)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Република Австрия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски във връзка с производството по обжалване, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Чешката република, Френската република, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Република Полша, Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-648/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Градски съд Букурещ — Румъния)— Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)/Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA (Преюдициално запитване — Вътрешен пазар на електроенергия — Свободно движение на стоки — Член 35 ДФЕС — Количествени ограничения на износа — Мерки с равностоен ефект — Национална мярка, по силата на която производителите на електроенергия са задължени да предлагат цялото налично количество електроенергия само посредством конкурентен централизиран пазар на съответната държава членка)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/3

      Решение на Съда (четвърти състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Градски съд Букурещ — Румъния)— Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)/Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA
      (Дело C-648/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Вътрешен пазар на електроенергия - Свободно движение на стоки - Член 35 ДФЕС - Количествени ограничения на износа - Мерки с равностоен ефект - Национална мярка, по силата на която производителите на електроенергия са задължени да предлагат цялото налично количество електроенергия само посредством конкурентен централизиран пазар на съответната държава членка)
      (2020/C 390/04)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Градски съд Букурещ

         Страни в главното производство

         Въззивник: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Въззиваем: Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

         Диспозитив

      Членове 35 ДФЕС и 36 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че национално законодателство, което — съгласно тълкуването му от правоприлагащия органа — задължава националните производители на електроенергия да предлагат цялото налично количество електроенергия посредством платформите, управлявани от единствения оператор, определен за извършване на услугите за сделки на националния пазар на електроенергия, представлява мярка с равностоен на количествено ограничение на износа ефект, която не може да бъде обоснована със съображения за обществена сигурност, свързани със сигурността на енергийните доставки, тъй като такова законодателство не е пропорционално на преследваната цел.

         (1)  ОВ C 25, 21.1.2019 г.


title: Съединени дела C-724/18 и C-727/18: Решение на Съда (голям състав) от 22 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)/Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris (Преюдициално запитване — Директива 2006/123/ЕО — Приложно поле — Многократно и краткосрочно отдаване под наем на обзаведени помещения на преминаващи клиенти, които не смятат да живеят там за постоянно — Национална правна уредба, която предвижда режим на предварително разрешение за някои определени общини, като им възлага да определят условията за предоставяне на предвидените в него разрешения — Член 4, параграф 6 — Понятието „предварително разрешение“ — Член 9 — Обосноваване — Недостатъчно предлагане на жилища за дългосрочно отдаване под наем на достъпни цени — Пропорционалност — Член 10 — Изисквания относно условията за предоставяне на разрешения)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/4

      Решение на Съда (голям състав) от 22 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)/Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris
      (Съединени дела C-724/18 и C-727/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2006/123/ЕО - Приложно поле - Многократно и краткосрочно отдаване под наем на обзаведени помещения на преминаващи клиенти, които не смятат да живеят там за постоянно - Национална правна уредба, която предвижда режим на предварително разрешение за някои определени общини, като им възлага да определят условията за предоставяне на предвидените в него разрешения - Член 4, параграф 6 - Понятието „предварително разрешение“ - Член 9 - Обосноваване - Недостатъчно предлагане на жилища за дългосрочно отдаване под наем на достъпни цени - Пропорционалност - Член 10 - Изисквания относно условията за предоставяне на разрешения)
      (2020/C 390/05)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)

         Ответници: Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris

         Диспозитив

                  1)

                  Членове 1 и 2 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар трябва да се тълкуват в смисъл, че тази директива се прилага към правна уредба на държава членка относно осъществявани многократно и краткосрочно дейности по отдаване под наем срещу възнаграждение, по занятие или не, на обзаведени жилищни помещения на преминаващи клиенти, които не смятат да живеят там за постоянно.

                  2)

                  Член 4 от Директива 2006/123 трябва да се тълкува в смисъл, че национална правна уредба, която изисква предварително разрешение за упражняването на определени дейности по отдаване под наем на жилищни помещения, попада в обхвата на понятието „разрешителен режим“ по смисъла на точка 6 от този член.

                  3)

                  Член 9, параграф 1, букви б) и в) от Директива 2006/123 трябва да се тълкува в смисъл, че национална правна уредба, която, за да гарантира достатъчно предлагане на жилища за дългосрочно отдаване под наем на достъпни цени, въвежда режим на предварително разрешение за някои осъществявани многократно и краткосрочно дейности по отдаване под наем срещу възнаграждение на обзаведени жилищни помещения на преминаващи клиенти, които не смятат да живеят там за постоянно, режим, който е приложим в някои общини, в които натискът върху наемите е особено изразен, е оправдана от наложителна причина, свързана с обществения интерес от справяне с недостига на жилища за отдаване под наем и е пропорционална на преследваната цел, тъй като тя не може да бъде постигната с по-малко ограничителна мярка, особено когато последваща инспекция би била твърде късно действие, за да бъде действително ефективно.

                  4)

                  Член 10, параграф 2 от Директива 2006/123 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, въвеждаща режим, който изисква предварително разрешение за упражняването на определени дейности по отдаване под наем срещу възнаграждение на жилищни помещения, основана е на критерии, свързани с това, че въпросното помещение се отдава под наем „многократно и краткосрочно на преминаващи клиенти, които не смятат да живеят там за постоянно“, и възлага на местните органи правомощието да определят, в установените от същата правна уредба граници, условията за предоставяне на предвидените в този режим разрешения с оглед на цели за смесване на различни социални групи и в зависимост от характеристиките на пазарите на жилищни помещения и от необходимостта да не се увеличава недостигът на жилища, като при необходимост предвидят и задължение за компенсиране под формата на допълнително и едновременно преобразуване в жилище на помещения с друго предназначение, стига тези условия за предоставяне на разрешение да съответстват на установените в посочената разпоредба изисквания и това задължение да може да бъде изпълнено при прозрачни и достъпни условия.

         (1)  ОВ C 35, 28.1.2019 г.


title: Дело C-806/18: Решение на Съда (пети състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Наказателно производство срещу JZ (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Директива 2008/115/ЕО — Член 11 — Забрана за влизане — Гражданин на трета страна, по отношение на когото е наложена такава забрана, но който изобщо не е напускал съответната държава членка — Национална правна уредба, която предвижда наказание лишаване от свобода за пребиваването на този гражданин в тази държава членка, макар да е знаел за наложената му забрана за влизане)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/5

      Решение на Съда (пети състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Наказателно производство срещу JZ
      (Дело C-806/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Директива 2008/115/ЕО - Член 11 - Забрана за влизане - Гражданин на трета страна, по отношение на когото е наложена такава забрана, но който изобщо не е напускал съответната държава членка - Национална правна уредба, която предвижда наказание лишаване от свобода за пребиваването на този гражданин в тази държава членка, макар да е знаел за наложената му забрана за влизане)
      (2020/C 390/06)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страна в главното производство

      JZ

         Диспозитив

      Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, и по-специално член 11 от тази директива, следва да се тълкува в смисъл, че допуска правната уредба на държава членка, която предвижда, че наказание лишаване от свобода може да бъде наложено на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна, по отношение на когото е приключила установената с тази директива процедура за връщане, без при това заинтересованото лице действително да е напуснало територията на държавите членки, когато наказуемото деяние се определя, като се взема предвид незаконното пребиваване при наличие на знание за наложена забрана за влизане, и по-специално поради предходни осъждания на заинтересованото лице или поради опасността, която това лице представлява за обществения ред или за националната сигурност, при условие че наказуемото деяние не се определя с оглед на наличието на нарушение на тази забрана за влизане и че при нейното прилагане тази уредба е достатъчно достъпна, точна и предвидима, за да се избегне всякаква опасност от произвол, като това следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 122, 1.4.2019 г.


title: Съединени дела C-807/18 и C-39/19: Решение на Съда (голям състав) от 15 септември 2020 г. (преюдициални запитвания от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke („Преюдициално запитване — Eлектронни съобщителни услуги — Регламент (ЕС) 2015/2120 — Член 3 — Достъп до отворен интернет — Член 3, параграф 1 — Права на крайните потребители — Право на достъп до приложения и услуги, както и право те да бъдат използвани — Право да се предоставят приложения и услуги — Член 3, параграф 2 — Забрана за споразумения и търговски практики, който ограничават упражняването на правата на крайните потребители — Понятия за „споразумения“, „търговски практики“, „крайни потребители“ и „потребители“ — Оценка за наличието на ограничение на упражняването на правата на крайните потребители — Правила — Член 3, параграф 3 — Задължение за еднакво и недискриминационно третиране на трафика — Възможност за прилагане на разумни мерки за управление на трафика — Забрана на мерки за блокиране и забавяне на трафика — Изключения — Търговски практики, които се изразяват в предлагането на пакети, съгласно които се предвижда, че абонираните за тях клиенти заплащат тарифа, която им дава право да използват без ограничения определен обем данни, без от него да се изважда използването на някои специфични приложения и услуги, попадащи в обхвата на „нулева тарифа“, като при изчерпване на този обем данни могат да продължат да използват без ограничения посочените специфични приложения и услуги, докато по отношение на другите приложения и услуги се прилагат мерки за блокиране или забавяне на трафика)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/6

      Решение на Съда (голям състав) от 15 септември 2020 г. (преюдициални запитвания от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke
      (Съединени дела C-807/18 и C-39/19) (1)

      („Преюдициално запитване - Eлектронни съобщителни услуги - Регламент (ЕС) 2015/2120 - Член 3 - Достъп до отворен интернет - Член 3, параграф 1 - Права на крайните потребители - Право на достъп до приложения и услуги, както и право те да бъдат използвани - Право да се предоставят приложения и услуги - Член 3, параграф 2 - Забрана за споразумения и търговски практики, който ограничават упражняването на правата на крайните потребители - Понятия за „споразумения“, „търговски практики“, „крайни потребители“ и „потребители“ - Оценка за наличието на ограничение на упражняването на правата на крайните потребители - Правила - Член 3, параграф 3 - Задължение за еднакво и недискриминационно третиране на трафика - Възможност за прилагане на разумни мерки за управление на трафика - Забрана на мерки за блокиране и забавяне на трафика - Изключения - Търговски практики, които се изразяват в предлагането на пакети, съгласно които се предвижда, че абонираните за тях клиенти заплащат тарифа, която им дава право да използват без ограничения определен обем данни, без от него да се изважда използването на някои специфични приложения и услуги, попадащи в обхвата на „нулева тарифа“, като при изчерпване на този обем данни могат да продължат да използват без ограничения посочените специфични приложения и услуги, докато по отношение на другите приложения и услуги се прилагат мерки за блокиране или забавяне на трафика)
      (2020/C 390/07)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Törvényszék

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Telenor Magyarország Zrt.

         Ответник: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

         Диспозитив

      Член 3 от Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година за определяне на мерки относно достъпа до отворен интернет и за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги и на Регламент (ЕС) № 531/2012 относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че пакети, които се предлагат от доставчик на услуги за достъп до интернет посредством споразумения, сключени с крайни потребители, съгласно които последните могат да заплащат тарифа, даваща им право да използват без ограничения определен обем данни, без от него да се изважда използването на някои специфични приложения и услуги, попадащи в обхвата на „нулева тарифа“, като при изчерпване на този обем данни могат да продължат да използват без ограничения посочените специфични приложения и услуги, докато по отношение на другите налични приложения и услуги се прилагат мерки за блокиране или забавяне на трафика,

                  —

                  са несъвместими с член 3, параграф 2 във връзка с параграф 1 от посочения член, ако тези пакети, споразумения и мерки за блокиране или забавяне ограничават упражняването на правата на крайните потребители, и

                  —

                  са несъвместими с параграф 3 от посочения член, ако посочените мерки за блокиране или забавяне се основават на търговски съображения.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело C-12/19 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 септември 2020 г. — Mylène Troszczynski/Европейски парламент (Обжалване — Институционално право — Член на Европейския парламент — Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз — Член 8 — Парламентарен имунитет — Дейност без връзка с парламентарните задължения — Публикация в профила на депутата в Twitter — Член 9 — Парламентарна неприкосновеност — Обхват — Решение за снемане на парламентарния имунитет)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/7

      Решение на Съда (четвърти състав) от 17 септември 2020 г. — Mylène Troszczynski/Европейски парламент
      (Дело C-12/19 P) (1)

      (Обжалване - Институционално право - Член на Европейския парламент - Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз - Член 8 - Парламентарен имунитет - Дейност без връзка с парламентарните задължения - Публикация в профила на депутата в Twitter - Член 9 - Парламентарна неприкосновеност - Обхват - Решение за снемане на парламентарния имунитет)
      (2020/C 390/08)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Mylène Troszczynski (представител: F. Wagner, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: S. Alonso de León и C. Burgos)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-жа Mylène Troszczynski да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 82, 4.3.2019 г.


title: Дело C-121/19 P: Решение на Съда (девети състав) от 16 септември 2020 г. — Edison SpA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка, съдържаща словния елемент „EDISON“ — Тълкуване на термините в заглавието на клас от Ницската спогодба и в придружаващия го азбучен списък)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/7

      Решение на Съда (девети състав) от 16 септември 2020 г. — Edison SpA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      (Дело C-121/19 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка, съдържаща словния елемент „EDISON“ - Тълкуване на термините в заглавието на клас от Ницската спогодба и в придружаващия го азбучен списък)
      (2020/C 390/09)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Edison SpA (представители: F. Boscariol de Roberto и D. Martucci, avvocati)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: J. Crespo Carrillo)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Edison SpA да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 288, 26.8.2019 г.


title: Дело C-122/19 P: Решение на Съда (седми състав) от 10 септември 2020 г. — Hamas/Съвет на Европейския съюз, Френска република, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност — Борба с тероризма — Ограничителни мерки, насочени срещу някои лица и образувания — Замразяване на средства — Обща позиция 2001/931/ОВППС — Член 1, параграфи 4 и 6 — Регламент (ЕО) № 2580/2001 — Член 2, параграф 3 — Оставяне на организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в терористични действия — Условия — Компетентен орган, еквивалентен на съдебен орган — Осъдителна присъда — Запазване на риска от участие в терористични дейности — Фактическо основание на решенията за замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/8

      Решение на Съда (седми състав) от 10 септември 2020 г. — Hamas/Съвет на Европейския съюз, Френска република, Европейска комисия
      (Дело C-122/19 P) (1)

      (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Борба с тероризма - Ограничителни мерки, насочени срещу някои лица и образувания - Замразяване на средства - Обща позиция 2001/931/ОВППС - Член 1, параграфи 4 и 6 - Регламент (ЕО) № 2580/2001 - Член 2, параграф 3 - Оставяне на организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в терористични действия - Условия - Компетентен орган, еквивалентен на съдебен орган - Осъдителна присъда - Запазване на риска от участие в терористични дейности - Фактическо основание на решенията за замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на ефективна съдебна защита)
      (2020/C 390/10)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Hamas (представител: L. Glock, адвокат)

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и K. Pavlaki), Френска република, Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre, A. Bouquet, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra и A. Tizzano, впоследствие F. Castillo de la Torre, A. Bouquet и J. Roberti di Sarsina)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Hamas понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз и на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 131, 8.4.2019 г.


title: Дело C-312/19: Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — XT/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Преюдициално запитване — Директива 2006/112/ЕО — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Член 9, параграф 1 — Член 193 — Понятие за данъчнозадължено лице — Договор за съвместна дейност — Гражданско дружество — Връзка на икономическа операция с един от съдружниците — Определяне на данъчнозадълженото лице — платец на данъка)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/8

      Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — XT/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Дело C-312/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2006/112/ЕО - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Член 9, параграф 1 - Член 193 - Понятие за данъчнозадължено лице - Договор за съвместна дейност - Гражданско дружество - Връзка на икономическа операция с един от съдружниците - Определяне на данъчнозадълженото лице — платец на данъка)
      (2020/C 390/11)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: XT

         Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Диспозитив

      Член 9, параграф 1 и член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че физическо лице — което е сключило с друго физическо лице договор за съвместна дейност, представляващ неперсонифицирано гражданско дружество, характеризиращо се с факта, че първото лице е оправомощено да извършва действия от името на всички съдружници, но действа само и от свое име в отношенията с трети лица, когато извършва действията, съставляващи осъществяваната от това гражданско дружество икономическа дейност — трябва да се счита за „данъчнозадължено лице“ по смисъла на член 9, параграф 1 от Директива 2006/112 и за единствен длъжник за платимия съгласно член 193 от тази директива ДДС, доколкото действа за своя сметка или за сметка на другиго като комисионер по смисъла на член 14, параграф 2, буква в) и на член 28 от тази директива.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Дело C-363/19: Решение на Съда (десети състав) от 10 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt — Швеция) — Konsumentombudsmannen/Mezina AB (Преюдициално запитване — Безопасност на храните — Хранителни и здравни претенции за храните — Регламент (ЕО) № 1924/2006 — Членове 5 и 6 — Научна обосновка на претенциите — Общоприети научни доказателства — Член 10, параграф 1 — Член 28, параграф 5 — Преходен режим — Нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар — Директива 2005/29/ЕО — Член 3, параграф 4 — Отношение между разпоредбите на Директива 2005/29 и други разпоредби на Съюза, уреждащи специфични аспекти на нелоялните търговски практики)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/10

      Решение на Съда (десети състав) от 10 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt — Швеция) — Konsumentombudsmannen/Mezina AB
      (Дело C-363/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Безопасност на храните - Хранителни и здравни претенции за храните - Регламент (ЕО) № 1924/2006 - Членове 5 и 6 - Научна обосновка на претенциите - Общоприети научни доказателства - Член 10, параграф 1 - Член 28, параграф 5 - Преходен режим - Нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар - Директива 2005/29/ЕО - Член 3, параграф 4 - Отношение между разпоредбите на Директива 2005/29 и други разпоредби на Съюза, уреждащи специфични аспекти на нелоялните търговски практики)
      (2020/C 390/13)
      Език на производството: шведски

         Запитваща юрисдикция

      Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt

         Страни в главното производство

         Ищец: Konsumentombudsmannen

         Ответник: Mezina AB

         Диспозитив

                  1)

                  Член 5, параграф 1, член 6, параграфи 1 и 2, член 10, параграф 1 и член 28, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕО) № 107/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че в рамките на преходния режим по упоменатия член 28, параграф 5 тежестта на доказване и изискваната степен на доказване по отношение на здравните претенции по член 13, параграф 1, буква а) от Регламента се уреждат от самия регламент, а той изисква съответният стопански субект в областта на храните да е в състояние да обоснове използваните от него претенции с общоприети научни доказателства. Тези претенции трябва да се опират на обективни данни, по които има достатъчно съгласие сред учените.

                  2)

                  В случай на противоречие между разпоредбите на Регламент № 1924/2006, изменен с Регламент № 107/2008, и разпоредбите на Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялните търговски практики“), разпоредбите на Регламента имат предимство и се прилагат спрямо нелоялните търговски практики в областта на здравните претенции по смисъла на този регламент.

         (1)  ОВ C 246, 22.7.2019 г.


title: Дело C-367/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil — Словения) — Tax-Fin-Lex d.o.o./Ministrstvo za notranje zadeve (Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Директива 2014/24/ЕС — Член 2, параграф 1, точка 5 — Определение за договори за обществени поръчки — Определение за договор с определен паричен интерес — Оферта на оферент с цена 0 EUR — Отхвърляне на офертата — Член 69 — Необичайно ниска оферта)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/11

      Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil — Словения) — Tax-Fin-Lex d.o.o./Ministrstvo za notranje zadeve
      (Дело C-367/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Директива 2014/24/ЕС - Член 2, параграф 1, точка 5 - Определение за договори за обществени поръчки - Определение за договор с определен паричен интерес - Оферта на оферент с цена 0 EUR - Отхвърляне на офертата - Член 69 - Необичайно ниска оферта)
      (2020/C 390/14)
      Език на производството: словенски

         Запитваща юрисдикция

      Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Tax-Fin-Lex d.o.o.

         Ответник: Ministrstvo za notranje zadeve

         в присъствието на: LEXPERA d.o.o.,

         Диспозитив

      Член 2, параграф 1, точка 5 от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО, изменена с Делегиран регламент (ЕС) 2017/2365 на Комисията от 18 декември 2017 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не представлява правно основание за отхвърляне на оферта на оферент в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка с единствения мотив, че предложената в офертата цена е 0 EUR.

         (1)  ОВ C 263, 5.8.2019 г.


title: Дело C-386/19 P: Решение на Съда (седми състав) от 10 септември 2020 г. — Hamas/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност — Борба с тероризма — Ограничителни мерки, насочени срещу някои лица и образувания — Замразяване на средства — Обща позиция 2001/931/ОВППС — Член 1, параграфи 4 и 6 — Регламент (ЕО) № 2580/2001 — Член 2, параграф 3 — Оставяне на организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в терористични действия — Условия — Компетентен орган, еквивалентен на съдебен орган — Осъдителна присъда — Запазване на риска от участие в терористични дейности — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/11

      Решение на Съда (седми състав) от 10 септември 2020 г. — Hamas/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
      (Дело C-386/19 P) (1)

      (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Борба с тероризма - Ограничителни мерки, насочени срещу някои лица и образувания - Замразяване на средства - Обща позиция 2001/931/ОВППС - Член 1, параграфи 4 и 6 - Регламент (ЕО) № 2580/2001 - Член 2, параграф 3 - Оставяне на организация в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в терористични действия - Условия - Компетентен орган, еквивалентен на съдебен орган - Осъдителна присъда - Запазване на риска от участие в терористични дейности - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита)
      (2020/C 390/15)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Hamas (представител: L. Glock, адвокат)

         Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и S. Van Overmeire), Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre, L. Baumgart, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra и A. Tizzano, впоследствие F. Castillo de la Torre, L. Baumgart и J. Roberti di Sarsina)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Hamas понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз и на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Дело C-462/19: Решение на Съда (девети състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia — Испания) — в производство срещу Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT) (Преюдициално запитване — Понятие за юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС — Критерии — Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Национална комисия в областта на пазарите и конкуренцията, Испания) — Недопустимост на преюдициалното запитване)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/12

      Решение на Съда (девети състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia — Испания) — в производство срещу Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)
      (Дело C-462/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Понятие за юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС - Критерии - Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Национална комисия в областта на пазарите и конкуренцията, Испания) - Недопустимост на преюдициалното запитване)
      (2020/C 390/16)
      Език на производството: испански

         Запитващ орган

      Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

         Страни в главното производство

      Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)

         в присъствието на: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (Asoport)

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Национална комисия в областта на пазарите и конкуренцията, Испания) с акт от 12 юни 2019 г., е недопустимо.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело C-498/19 P: Решение на Съда (шести състав) от 10 септември 2020 г. — Румъния/Европейска комисия (Обжалване — Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) — Решение на Европейската комисия, с което разходи се изключват от финансиране от страна на Европейския съюз — Нотифициране на адресата — Печатна грешка в приложението — Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз — Срок за обжалване — Начален момент — Просрочие — Принцип на правната сигурност — Спазване на принципа на състезателност)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/13

      Решение на Съда (шести състав) от 10 септември 2020 г. — Румъния/Европейска комисия
      (Дело C-498/19 P) (1)

      (Обжалване - Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) - Решение на Европейската комисия, с което разходи се изключват от финансиране от страна на Европейския съюз - Нотифициране на адресата - Печатна грешка в приложението - Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз - Срок за обжалване - Начален момент - Просрочие - Принцип на правната сигурност - Спазване на принципа на състезателност)
      (2020/C 390/17)
      Език на производството: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Румъния (представители: първоначално C.-R. Canţăr, Mmes E. Gane, O.-C. Ichim и M. Chicu, впоследствие E. Gane, O.-C. Ichim и M. Chicu)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Aquilina и A. Biolan)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Румъния да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело C-528/19: Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG/Finanzamt Y (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 17, параграф 2, буква а) — Приспадане на данъка, платен по получена доставка — Възникване и обхват на правото на приспадане — Разширяване на общински път — Осчетоводяване на разходите за извършените услуги като част от общите разходи на данъчнозадълженото лице — Установяване на наличието на пряка и непосредствена връзка с икономическата дейност на данъчнозадълженото лице — Безвъзмездна доставка — Доставка, която се третира като възмездна — Член 5, параграф 6)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/14

      Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG/Finanzamt Y
      (Дело C-528/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Шеста директива 77/388/ЕИО - Член 17, параграф 2, буква а) - Приспадане на данъка, платен по получена доставка - Възникване и обхват на правото на приспадане - Разширяване на общински път - Осчетоводяване на разходите за извършените услуги като част от общите разходи на данъчнозадълженото лице - Установяване на наличието на пряка и непосредствена връзка с икономическата дейност на данъчнозадълженото лице - Безвъзмездна доставка - Доставка, която се третира като възмездна - Член 5, параграф 6)
      (2020/C 390/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzhof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG

         Ответник: Finanzamt Y

         Диспозитив

                  1)

                  Член 17, параграф 2, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че данъчнозадължено лице има право на приспадане на платения данък върху добавената стойност по получените доставки за строителните работи по разширяване на общински път, извършени в полза на община, когато този път се използва както от данъчнозадълженото лице в рамките на икономическата му дейност, така и за обществено ползване, стига тези работи по разширяване да не надхвърлят необходимото, за да се позволи на данъчнозадълженото лице да упражнява своята икономическа дейност, и разходите по извършването им да са включени в цената на извършените от същото данъчнозадължено лице доставки.

                  2)

                  Шеста директива 77/388, и по-специално член 2, параграф 1 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че разрешението за експлоатация на кариера, предоставено едностранно от административен орган на държава членка, не представлява насрещна престация, получена от данъчнозадължено лице, което е извършило, без насрещна парична престация, строителни работи по разширяване на общински път, и следователно тези работи не представляват възмездна доставка по смисъла на тази директива.

                  3)

                  Член 5, параграф 6 от Шеста директива 77/388 трябва да се тълкува в смисъл, че строителните работи в полза на дадена община по разширяване на общински път, който е за обществено ползване, но се използва в рамките на икономическата му дейност от данъчнозадълженото лице, което е извършило тези работи безвъзмездно и за обществено ползване, не представляват доставка, която трябва да се третира като възмездна доставка на стоки по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-669/19 P: Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. — BP/Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) (Обжалване — Извъндоговорна отговорност — Достъп до документи — Защита на личните данни — Твърдяно неправомерно разкриване на такива данни — Регламенти (ЕО) № 1049/2001 и № 45/2001 — Допустимост на посочването на основания и на доказателствените искания пред Общия съд на Европейския съюз — Разпределяне на съдебните разноски)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/15

      Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. — BP/Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA)
      (Дело C-669/19 P) (1)

      (Обжалване - Извъндоговорна отговорност - Достъп до документи - Защита на личните данни - Твърдяно неправомерно разкриване на такива данни - Регламенти (ЕО) № 1049/2001 и № 45/2001 - Допустимост на посочването на основания и на доказателствените искания пред Общия съд на Европейския съюз - Разпределяне на съдебните разноски)
      (2020/C 390/20)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: BP (представител: E. Lazar, адвокат)

         Друга страна в производството: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) (представители: M. O’Flaherty, подпомаган от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда BP да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA).

         (1)  ОВ C 383, 11.11.2019 г.


title: Дело C-674/19: Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — UAB „Skonis ir kvapas“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Преюдициално запитване — Структура и ставки на акцизите, приложими за обработените тютюни — Директива 2011/64/ЕС — Член 2, параграф 2 — Член 5, параграф 1 — Понятие „Изделия, съставени изцяло или частично от вещества, различни от тютюн“ — Понятие „тютюн за пушене“ — Тютюн за наргиле)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/15

      Решение на Съда (осми състав) от 16 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — UAB „Skonis ir kvapas“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Дело C-674/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Структура и ставки на акцизите, приложими за обработените тютюни - Директива 2011/64/ЕС - Член 2, параграф 2 - Член 5, параграф 1 - Понятие „Изделия, съставени изцяло или частично от вещества, различни от тютюн“ - Понятие „тютюн за пушене“ - Тютюн за наргиле)
      (2020/C 390/21)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UAB „Skonis ir kvapas“

         Ответник: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         В присъствието на: Vilniaus teritorinė muitinė

         Диспозитив

      Членове 2 и 5 от Директива 2011/64/ЕС на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн трябва да се тълкуват в смисъл, че тютюн за наргиле, съставен от 24 % тютюн и от други вещества като захарен сироп, глицерин, ароматизиращи вещества и консервант, трябва да се квалифицира като „изделие, съставено частично от вещества, различни от тютюн“ и като „тютюн за пушене“ по смисъла на тези разпоредби и съответно трябва — целият и независимо какви са различните от тютюн вещества в неговия състав — да се счита за тютюн за пушене, подлежащ на облагане с акциза върху тютюна.

         (1)  ОВ C 413, 9.12.2019 г.


title: Дело C-738/19: Решение на Съда (шести състав) от 10 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — A/B, C (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 93/13/ЕИО — Точка 1, буква д) от приложението — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Социално жилище — Задължение за обитаване и забрана за пренаемане на имота — Член 3, параграфи 1 и 3 — Член 4, параграф 1 — Преценка на евентуално неравноправния характер на наказателни клаузи — Критерии)

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/16

      Решение на Съда (шести състав) от 10 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — A/B, C
      (Дело C-738/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 93/13/ЕИО - Точка 1, буква д) от приложението - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Социално жилище - Задължение за обитаване и забрана за пренаемане на имота - Член 3, параграфи 1 и 3 - Член 4, параграф 1 - Преценка на евентуално неравноправния характер на наказателни клаузи - Критерии)
      (2020/C 390/22)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Amsterdam

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A

         Ответник: B, C

         Диспозитив

      Член 3, параграфи 1 и 3 и член 4, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че когато национален съд разглежда евентуално неравноправния характер на клауза от потребителски договор по смисъла на тези разпоредби, сред клаузите, които попадат в приложното поле на тази директива, следва да се вземе предвид степента на взаимодействие между разглежданата клауза и други клаузи в зависимост по-специално от съответния им обхват. За да се прецени евентуално неоснователно високият размер на неустойката, изисквана от потребителя, по смисъла на точка 1, буква д) от приложението към посочената директива, трябва да се отдаде ключово значение на тези клаузи, които имат отношение към едно и също неизпълнение.

         (1)  ОВ C 19, 20.1.2020 г.


title: Дело C-89/20: Преюдициално запитване от Županijski sud u Puli (Хърватия), постъпило на 20 февруари 2020 г. — Наказателно производство срещу GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., в ликвидация

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/16

      Преюдициално запитване от Županijski sud u Puli (Хърватия), постъпило на 20 февруари 2020 г. — Наказателно производство срещу GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., в ликвидация
      (Дело C-89/20)
      (2020/C 390/23)
      Език на производството: хърватски

         Запитваща юрисдикция

      Županijski sud u Puli

         Страни в главното производство

      GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., в ликвидация
      С определение от 1 октомври 2020 г. Съдът (седми състав) обяви преюдициалното запитване, отправено от Županijski sud u Puli (Хърватия), за явно недопустимо.


title: Дело C-113/20: Преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Върховен съд, Словакия), постъпило на 28 февруари 2020 г. — Slovenský plynárenský priemysel, a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/17

      Преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Върховен съд, Словакия), постъпило на 28 февруари 2020 г. — Slovenský plynárenský priemysel, a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      (Дело C-113/20)
      (2020/C 390/24)
      Език на производството: словашки

         Запитваща юрисдикция

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Slovenský plynárenský priemysel, a.s.

         Ответник: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      С определение от 1 октомври 2020 г. Съдът (шести състав) постанови, че:
      Директива 90/435/ЕИО (1) на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки не се прилага, в случай че данъчният орган на държава членка е пристъпил към събиране от данъчнозадължено лице на неплатен данък върху доходите, дължим за данъчен период, предхождащ присъединяването на тази държава членка към Европейския съюз, с акт за установяване на задължение, издаден след нейното присъединяване.

         (1)  ОВ L 225,1990 г., стр. 6.; Специално издание на български език 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97.


title: Дело C-239/20 P: Жалба, подадена на 5 юни 2020 г. от Giorgio Armani SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 26 март 2020 г. по дело T-653/18 — Armani/EUIPO

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/17

      Жалба, подадена на 5 юни 2020 г. от Giorgio Armani SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 26 март 2020 г. по дело T-653/18 — Armani/EUIPO
      (Дело C-239/20 P)
      (2020/C 390/25)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Giorgio Armani SpA (представител: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, abogada)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение от 30 септември 2020 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и разпореди жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-240/20 P: Жалба, подадена на 5 юни 2020 г. от Giorgio Armani SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 26 март 2020 г. по дело T-654/18 — Armani/EUIPO

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/18

      Жалба, подадена на 5 юни 2020 г. от Giorgio Armani SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 26 март 2020 г. по дело T-654/18 — Armani/EUIPO
      (Дело C-240/20 P)
      (2020/C 390/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Giorgio Armani SpA (представител: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, abogada)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение от 30 септември 2020 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и разпореди жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-360/20: Преюдициално запитване от Tribunal Argeş (Румъния), постъпило на 4 август 2020 г. — Minister Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice/NE

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/18

      Преюдициално запитване от Tribunal Argeş (Румъния), постъпило на 4 август 2020 г. — Minister Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice/NE
      (Дело C-360/20)
      (2020/C 390/27)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Argeş

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Minister Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice

         Ответник: NE

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Включва ли понятието измама, засягаща финансовите интереси на [Европейския съюз] по член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията, съставена на основание член К.3 от Договора за Европейския съюз, за защита на финансовите интереси на Европейските общности, нарушенията, извършени с цел да се създаде впечатление за спазване на разпоредбите на член 57, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 (1), за да се избегне прилагането от държавата членка на разпоредбите на параграф 3 от същия член, във връзка с член 98 от Регламента, или само нарушенията, извършени до приключване на фазата на изпълнение, с изключение на деянията, извършени във фазата на устойчивост?

                  2)

                  Може ли правото на Съюза, по-специално разпоредбите на член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 325, параграфи 1 и 2 ДФЕС [и със] член 1, параграф 1, буква а) от Конвенцията, съставена на основание член К.3 от Договора за Европейския съюз, за защита на финансовите интереси на Европейските общности, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която изключва санкционирането на лице, обвинено за престъпление, извършено във фазата след приключване на изпълнението, т.е. по време на фазата на устойчивост, във връзка със задълженията, поети от това лице с договора за финансиране, както и тълкуване на националната разпоредба в смисъл, че понятието измама, засягаща финансовите интереси на [Съюза], не включва и незаконосъобразното поведение на бенефициера на финансирането, във фазата на устойчивост на проекта, във връзка със задълженията, поети с договора за финансиране, независимо от произхода на средствата или сумите, изразходвани за изпълнение на задълженията, поети от бенефициера за целите на устойчивостта на проекта (собствени средства на бенефициера или средства на [Съюза])?

         (1)  Регламент (EO) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).


title: Дело C-365/20: Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 4 август 2020 г. — Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/19

      Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 4 август 2020 г. — Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH
      (Дело C-365/20)
      (2020/C 390/28)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Eurowings GmbH

         Ответник: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Разполага ли пътник с „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1), ако той е получил от туроператор, с който е в договорно отношение, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 261/2004 за поето обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане и номер на полет, без туроператорът да е резервирал място за този полет при съответния въздушен превозвач и без да е получил потвърждение от него за тази резервация?

                  2)

                  Налице ли е „отказан достъп на борда“ по смисъла на член 4, параграф 3 и на член 2, буква й) от Регламент (ЕО) № 261/2004, ако няколко дни преди времето на излитане по разписание пътници се прехвърлят към друг полет от туроператор, с който те са сключили договор за пакетно туристическо пътуване, при положение че туроператорът преди това им е издал официално потвърждение за полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане и номер на полет?

                  3)

                  Налице ли е „основателна причина“ за отказан достъп на борда по смисъла на последната част на член 2, буква й) от Регламент (ЕО) № 261/2004, ако туроператор — без съгласуване с авиокомпанията и без „препотвърдена резервация“ — издаде на пътника официално потвърждение за полет, индивидуализиран чрез дата, номер на полет и време на излитане и кацане и ако след това няколко дни преди времето на излитане по разписание — отново без съгласуване с авиокомпанията — го прехвърли на друг полет, без това да е в сферата на влияние на авиокомпанията?

                  4)

                  Следва ли въздушен превозвач да се счита за опериращ въздушен превозвач по смисъла на член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 261/2004 по отношение на пътник, ако този пътник наистина се намира в договорно правоотношение с туроператор, който е поел обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане и номер на полет, без обаче да е резервирал място за пътника и следователно без да е влязъл в договорно правоотношение с въздушния превозвач във връзка с този полет?

                  5)

                  Следва ли член 4, параграф 3 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 261/2004 да се тълкуват в смисъл, че в случай като настоящия, в който в рамките на пакетно туристическо пътуване пътникът резервира при туроператора полет с прекачване и в който първата отсечка, изпълнявана от авиокомпанията ответник, се осъществява по разписание, за свързващия полет обаче, осъществяван също от авиокомпанията ответник, впоследствие на пътниците им е отказан достъп на борда по смисъла на член 2, буква й) от Регламент (ЕО) № 261/2004 с обяснението, че туроператорът няма „препотвърдена резервация“, размерът на обезщетението да се определя въз основа на цялото разстояние от първото място на излитане до последния краен пункт на пристигане, а не само въз основа на разстоянието на неизпълнената втора отсечка?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-370/20: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 7 август 2020 г. — Pro Rauchfrei e.V./JS e.K.

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/20

      Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 7 август 2020 г. — Pro Rauchfrei e.V./JS e.K.
      (Дело C-370/20)
      (2020/C 390/29)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Pro Rauchfrei e.V.

         Ответник: JS e.K.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Включва ли понятието за пускане на пазара по смисъла на член 8, параграф 3, първо изречение от Директива 2014/40/ЕС (1) предлагането на тютюневи изделия чрез автомати по такъв начин, че намиращите се в автомата цигарени опаковки, макар и да притежават изискваните от закона предупреждения, са поставени в автомата по такъв начин, че тези предупреждения предварително не са видими за потребителя, а стават видими едва след като отключеният преди това от персонала на касата автомат бъде задействан от клиента и по този начин цигарената опаковка се придвижи върху касовата лента още преди процеса на плащане?

                  2)

                  Включва ли съдържащата се в член 8, параграф 3, първо изречение от Директива 2014/40/ЕС забрана за „скриване на предупрежденията от други елементи“ също и случая, когато при презентиране на стоки чрез автомат се скрива цялата потребителска опаковка на тютюневото изделие?

                  3)

                  Налице ли е признакът „изображения на потребителски опаковки“ по член 8, параграф 8 от Директива 2014/40/ЕС и тогава когато дадено изображение не е същинското изображение на оригиналната опаковка, но поради неговото оформление по отношение на очертания, пропорции, цветове и лого на марката потребителят го асоциира с опаковка на тютюнево изделие?

                  4)

                  Независимо от използваното изображение, изпълнени ли са изискванията на член 8, параграф 8 от Директива 2014/40/ЕС и тогава когато преди сключване на договора за покупка потребителят има възможност да види цигарените опаковки с изискваните от закона предупреждения?

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (ОВ L 127, 2014 г., стр. 1).


title: Дело C-376/20 P: Жалба, подадена на 7 август 2020 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 май 2020 г. по дело T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd/Комисия

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/20

      Жалба, подадена на 7 август 2020 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 май 2020 г. по дело T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd/Комисия
      (Дело C-376/20 P)
      (2020/C 390/30)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Conte, C. Urraca Caviedes, J. Szczodrowski, M. Farley)

         Други страни в производството: CK Telecoms UK Investments Ltd, United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, EE Ltd

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд от 28 май 2020 г. по дело T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd/Комисия,

                  —

                  да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

                  —

                  да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски по обжалването и

                  —

                  да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство.

         Основания и основни доводи

      Първо основание: решението прилагало степен на доказване за наличие на значително възпрепятстване на ефективната конкуренция (ЗВЕК) „много вероятно“, а тя била много по-строга от степента на доказване „най-вероятно“, която съдебната практика и Регламентът за сливанията (1) изисквали от Комисията.
      Второ основание: като приел, че за да установи ЗВЕК, Комисията трябва да докаже, че съответната концентрация предоставя на образувания вследствие на концентрацията субект властта сам да определя параметрите на конкуренцията, Общият съд приложил правен критерий, който не бил основан на Регламента за сливанията и противоречал на самата цел на реформата от 2004 г. Освен това Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като за установяване на ЗВЕК приложил двоен критерий, основан на некоординираните ефекти.
      Трето основание: като приел, че „важният конкурентен фактор“ („ВКФ“) е необходимо да се разграничава от конкурентите си с оглед на въздействието му върху конкуренцията, както и че сливащите се страни трябва да бъдат „особено близки конкуренти“, Общият съд превишил правомощията си за съдебен контрол, не взел предвид значението на Насоките и изопачил съдържанието на обжалваното решение (2) или, при условията на евентуалност, нарушил принципа на съдебен контрол, не изложил надлежни мотиви и нарушил член 2 от Регламента за сливанията.
      Четвърто основание: като приел, че предвиденото повишаване на цените не е значително и че Комисията трябва да вземе предвид „стандартното повишение“, Общият съд се отклонил от Регламента за сливанията, превишил правомощията си за съдебен контрол, не изложил надлежни мотиви и изопачил доказателствата.
      Пето основание: като ограничил контрола си само до една част от съдържащите се в обжалваното решение констатации и като ги разгледал поотделно, без да прецени всички доказателства заедно, Общият съд изопачил обжалваното решение, превишил правомощията си за съдебен контрол, нарушил приложимите в областта на доказването правила, не приложил правилно правния критерий и не изложил надлежни мотиви.
      Шесто основание: Общият съд изопачил обжалваното решение, като приел, че в рамките на втората теория за вредите то не разглежда влошаването на качеството на мрежата на образувания вследствие на концентрацията субект. Общият съд не изпълнил и задължението си за мотивиране по отношение на извода, че Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, като квалифицирала последиците от повишената прозрачност върху всички инвестиции в мрежа като некоординирани ефекти.

         (1)  Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201)

         (2)  Решение C(2016) 2796 окончателен на Комисията от 11 май 2016 година за обявяване на концентрацията за несъвместима с вътрешния пазар (дело COMP/M.7612 — Hutchison 3G UK/Telefónica UK) (ОВ C 357, 2016 г., стр. 15)


title: Дело C-414/20: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 септември 2020 година — наказателно производство срещу MM

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/22

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 4 септември 2020 година — наказателно производство срещу MM
      (Дело C-414/20)
      (2020/C 390/31)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Подсъдим:

      MM

         Преюдициалн въпрос

      Съответен ли е на чл.6 ал.1 от Рамково решение 2002/584 национален закон, съобразно който европейската заповед за арест и националният акт, въз основа на който тя е издадена, се издават само от прокурора, без възможност съдът да вземе участие или да упражни предварителен или последващ контрол.
      Съответна ли е на чл.8 ал.1 б.”в” от Рамково решение 2002/584 европейска заповед за арест, която е издадена въз основа на акта за привличане на търсеното лице като обвиняем, без този акт да се отнася до задържането му.
      При отрицателен отговор: Когато при издаването и контрола върху европейска заповед за арест не се допуска участие на съдебна юрисдикция и също така тя е издадена въз основа на национален акт, който не предвижда задържане, но при все това тази европейска заповед за арест бъде реално изпълнена и търсеното лице предадено, то следва ли на търсеното лице да се предостави ефективно правно средство за защита в рамките на същото наказателно производство, в което е издадена тази европейска заповед за арест. Следва ли ефективното правно средство за защита да представлява поставянето на търсеното лице в такова положение, в което би се намирало, ако нарушението не е било извършено.


title: Дело C-416/20: Преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Германия), постъпило на 7 септември 2020 г. — TR

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/22

      Преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Германия), постъпило на 7 септември 2020 г. — TR
      (Дело C-416/20)
      (2020/C 390/32)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: TR

         Ответник: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Преюдициален въпрос

      При решения относно екстрадиция на задочно осъдено лице от държава — членка на Европейския съюз, в друга държава членка с цел изпълнение на наказание, трябва ли разпоредбите на Директива 2016/343 (1), и по-специално членове 8 и 9 от нея, да се тълкуват в смисъл, че допустимостта на екстрадицията, по-специално в т.нар. случай на укриване, зависи от това дали отправилата искането държава е спазила предвидените в тази директива изисквания?

         (1)  Директива (EС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство (ОВ L 65, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-431/20 P: Жалба, подадена на 12 септември 2020 г. от Carlo Tognoli и др. против определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 юли 2020 г. по съединени дела T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19—T-462/19, T-464/19, T-469/19 и T-477/19, Tognoli и др./Парламент

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/23

      Жалба, подадена на 12 септември 2020 г. от Carlo Tognoli и др. против определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 юли 2020 г. по съединени дела T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19—T-462/19, T-464/19, T-469/19 и T-477/19, Tognoli и др./Парламент
      (Дело C-431/20 P)
      (2020/C 390/33)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Carlo Tognoli, Emma Allione, Luigi Alberto Colajanni, Claudio Martelli, Luciana Sbarbati, Carla Dimatore в качеството на наследник на Mario Rigo, Roberto Speciale, Loris Torbesi в качеството на наследник на Eugenio Melandri, Luciano Pettinari, Pietro Di Prima, Carla Barbarella, Carlo Alberto Graziani, Giorgio Rossetti, Giacomo Porrazzini, Guido Podestà, Roberto Barzanti, Rita Medici, Aldo Arroni, Franco Malerba, Roberto Mezzaroma (представители: M. Merola, L. Florio, avvocati)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното определение и да върне делото на Общия съд за разглеждане по същество,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати съдебните разноски в производството по обжалване, като не се произнася по съдебните разноски в производството пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите искат отмяна на основание член 256 от Договора за функционирането на Европейския съюз и на член 56 от Статута на Съда на Европейския съюз на определение на Общия съд на Европейския съюз (осми състав), постановено на 3 юли 2020 г. и съобщено същия ден, по съединени дела T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19—T-462/19, T-464/19, T-469/19 и T-477/19, с което жалбите им са обявени за явно недопустими.

            С първото основание за обжалване
          жалбоподателите твърдят, че е налице грешка при прилагане на правото, тъй като било прието, че спорният акт не произвеждал правно действие по смисъла на член 263 ДФЕС. Грешката произтичала от липсата на правно основание актът да се счита за неокончателен и от несъобразяване на действието му в правната сфера на адресатите. Спорният акт всъщност произвел незабавно действие в правната сфера на жалбоподателите, лишавайки ги от съществена част от личното им право на пенсия.

            С второто основание за обжалване
          жалбоподателите твърдят, че е налице грешка при прилагане на правото, тъй като член 86 от Процедурния правилник на Общия съд бил тълкуван и приложен в смисъл, противоположен на неговата цел и действие. Всъщност нормата целяла да избегне ненужното множене на жалби. Освен това, обявявайки за недопустими жалбите или изявленията за изменение, той допуснал втора грешка при прилагане на правото, водеща до будещо недоумение лишаване на жалбоподателите от съдебна защита.

            С третото основание за обжалване
          жалбоподателите твърдят, че са налице две процесуални нарушения, които би трябвало да доведат до отмяна на определението, а именно: нарушение на принципа на състезателност и грешка при прилагането на член 126 от Процедурния правилник на Общия съд.
      Относно първата част, на жалбоподателите не била предоставена възможност да отговорят на възражението за недопустимост, повдигнато от Европейския парламент против изявленията за изменение на жалбите. Освен това действията на Общия съд били още по-сериозни, тъй като същият решил, че не се налагал повторен обмен на писмени становища и дори не насрочил заседание за изслушване на устните състезания, с което лишил жалбоподателите от възможност да изразят позицията си по възражението за недопустимост на изявленията за изменение, въпреки че те представили изрично искане в този смисъл.
      Освен това противоречивите процесуални решения на Общия съд показвали, че недопустимостта на жалбите не била очевидна и несъмнена, и следователно явна по смисъла на член 126 от Процедурния правилник на Общия съд. Поради това липсвали необходимите предпоставки, предвидени за прилагането на тази норма.


title: Дело C-432/2020: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien (Австрия), постъпило на 14 септември 2020 г. — ZK

text:
               16.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 390/24

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien (Австрия), постъпило на 14 септември 2020 г. — ZK
      (Дело C-432/2020)
      (2020/C 390/34)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wien

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ZK

         Ответен орган: Landeshauptmann von Wien

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 9, параграф 1, буква в) от Директива 2003/109/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че всяко физическо пребиваване, колкото и кратко да е то, на дългосрочно пребиваващ гражданин на трета страна на територията на Общността за период от дванадесет последователни месеца изключва загубата на статут на дългосрочно пребиваващ гражданин на трета страна по силата на тази разпоредба?

                  2)

                  Ако Съдът отговори отрицателно на първия въпрос: на какви качествени и/или количествени изисквания трябва да отговарят пребиваванията на територията на Общността за период от дванадесет последователни месеца, за да се изключи загубата на статут на дългосрочно пребиваващ гражданин на трета страна? Изключват ли пребивавания на територията на Общността за период от дванадесет последователни месеца загубата на статута на дългосрочно пребиваващ гражданин на трета страна само ако през този период заинтересованите граждани на трета страна са имали обичайно местопребиваване или център на жизнени интереси на територията на Общността?

                  3)

                  Съвместими ли са с член 9, параграф 1, буква в) от Директива 2003/109/ЕО правни разпоредби на държавите членки, които предвиждат загубата на статут на дългосрочно пребиваващ гражданин на трета страна, ако, макар да са пребивавали на територията на Общността за период от дванадесет последователни месеца, тези граждани на трети страни не са имали там нито обичайно местопребиваване, нито център на жизнени интереси?

         (1)  Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 2004 г, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225).