title: Дело T-169/12: Жалба, подадена на 10 април 2012 г. — CHEMK и KF/Съвет

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/34

         Жалба, подадена на 10 април 2012 г. — CHEMK и KF/Съвет
   (Дело T-169/12)
   2012/C 165/56
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Русия); и Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznetsk, Русия) (представител: B. Evtimov, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 60/2012 на Съвета от 16 януари 2012 година за прекратяване на частичното междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия (ОВ L 22, стр. 1), доколкото засяга жалбоподателите; и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от

                           —

                           обстоятелството, че институциите са нарушили член 11, параграф 9 във връзка с член 2, параграф 12 от „Основния регламент“ (1) като не са определили размера на дъмпинговия марж на жалбоподателите. Освен това, или при условията на евентуалност, институциите са допуснали грешка при прилагането на правото и са превишили пределите на правото си на преценка в рамките на компетентността си да извършват прогнозна оценка по силата на член 11, параграф 3 като са позволили изводите за трайна промяна на обстоятелствата да се отнесат към изводите за дъмпинга, опорочавайки изводите относно промяната на дъмпинговия марж при междинното преразглеждане и разширявайки обхвата на анализа за продължаването на дъмпинга, по такъв начин, че да се покрият/опорочат изводите относно дъмпинговия марж. Накрая институциите са нарушили правото на защита на жалбоподателите в областта на дъмпинга, тъй като не им са съобщили окончателното си изчисление за дъмпинга.

               2.

               Второто правно основание е изведено от

                           —

                           обстоятелството, че институциите са допуснали явна грешка в преценката като са приели, че трябва да се направи корекция за разходите за продажба, административните разноски и другите общи разходи и печалбата на RFAI по отношение на вносната цена на жалбоподателите, и като са приели във връзка с това, че жалбоподателите и RFAI не представляват единен стопански субект.

               3.

               Третото правно основание е изведено от

                           —

                           обстоятелството, че институциите са нарушили член 11, параграф 3, трета алинея и/или са допуснали явни грешки в преценката като са приели, че не е налице трайна промяна на обстоятелствата що се отнася до намаляването на дъмпинговия марж на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност („Основния регламент“) (ОВ L 343, стр. 51).


title: Дело C-680/16 P: Жалба, подадена на 23 декември 2016 г. от Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel и Remedia d.o.o. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 20 октомври 2016 г. по дело T-672/14, Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel und Remedia d.o.o./Европейска комисия

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/13

         Жалба, подадена на 23 декември 2016 г. от Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel и Remedia d.o.o. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 20 октомври 2016 г. по дело T-672/14, Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel und Remedia d.o.o./Европейска комисия
   (Дело C-680/16 P)
   (2017/C 078/19)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel, Remedia d.o.o. (представители: P. Klappich и C. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               1.

               Да отмени решение на Общия съд от 20 октомври 2016 г. по дело T-672/14, както и Решение за изпълнение C(2014) 6030 окончателен на ответника от 19 август 2014 година относно разрешенията за търговия, съгласно член 31 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, с лекарствени продукти за хуманна употреба, предназначени за локално приложение и с високо съдържание на естрадиол, в частта му, в която за посочените в приложение I и непосочени в него лекарствени продукти с локално приложение, съдържащи 0,01 % естрадиол, държавите членки се задължават да спазват предвидените в Решението за изпълнение задължения, с изключение на ограничението, че споменатите в приложение I от Решението за изпълнение лекарствени продукти с локално приложение, съдържащи 0,01 % естрадиол, могат да се прилагат само вътрешновагинално.

               2.

               При условията на евентуалност, да отмени посоченото в точка 1 решение на Общия съд и да върне делото на последния.

               3.

               Да осъди ответника в производството по обжалване да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Първо основание на жалбата: нарушение на членове 31 и 32 от Директива 2001/83/ЕО

               В тази връзка се посочва, че от формална гледна точка обжалваното решение за изпълнение се основава на незаконосъобразно образувано и проведено производство. Жалбоподателите изтъкват най-напред, че обратно на предвиденото в член 31, параграф 1, първо изречение от Директива 2001/83 (1), производството е започнало не преди, а след постановяването на отказ за издаване на последващо разрешение за лекарствения продукт. Освен това поради липсата на актуални съобщения относно свързани със сигурността опасения, не било налице специално засягане на интересите на Съюза. В допълнение определянето на член на Комитета по лекарствените продукти за хуманна употреба (CHMP) за основен докладчик от започналата производството държава членка обосновавало нарушение на принципа на внимателно и безпристрастно разглеждане в съответствие с член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Обективна и субективна пристрастност била обаче налице, когато към момента на образуване на производството на национално ниво е висящ още един правен спор между държавата членка, която определя основния докладчик, и притежателя на разрешението, поради отказа за издаване на последващо разрешение за лекарствения продукт. На последно място, жалбоподателите изтъкват нарушение на правото на изслушване, тъй като в производството пред CHMP първият жалбоподател не е бил изслушан по въпроса за планираното съдържание на изменението на разрешението.

               2.

                  Второ основание: нарушение на член 116, първо изречение и на член 126, първо изречение от Директива 2001/83/ЕО

               В това отношение жалбоподателите посочват най-напред нарушение на принципите на разпределение на доказателствената тежест, тъй като CHMP основавал изменената оценка на отношението полза/риск само на липсата на изследвания относно единствено хипотетично обоснован риск. Извършената от CHMP оценка на риска била погрешна и тъй като не били взети в достатъчна степен предвид данните, свързани с фармакологичната бдителност. По-специално не било взето предвид обстоятелството, че за над 45 години присъствие на пазара нямало обратна информация за сериозни рискове при прилагането на лекарствения продукт, която да потвърждава хипотетично обоснованите от CHMP рискове. Освен това жалбоподателите твърдят, че докладът на CHMP не съдържа никакви логични и научнообосновани доводи в подкрепа на хипотетичните рискове.

               3.

                  Трето основание: нарушение на принципите на пропорционалност и на равно третиране

               Жалбоподателите посочват най-напред нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като във всички случаи на равнище правни последици трябвало да се вземе предвид, че става въпрос за хипотетично обосновани рискове, чието осъществяване е изключително нереалистично. Поради това пропорционално щяло да бъде да се актуализират предупрежденията или да се разпореди провеждането на проучване на безопасността. Освен това изключването на повторното използване нарушавало принципа на равно третиране, тъй като при сходни лекарствени продукти било извършено единствено актуализиране на предупрежденията. В допълнение, изключването на повторното използване било разпоредено единствено при лекарствени продукти, при които съществувал доказан риск от животозастрашаващо засягане на здравето.

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


title: Дело F-45/13: Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — ZZ и др./ЕИБ

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/62

         Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — ZZ и др./ЕИБ
   (Дело F-45/13)
   2013/C 207/108
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: L. Levi)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на съдържащите се в извлеченията от платежната ведомост решения за прилагане на общото решение на Европейската инвестиционна банка, ограничаващо за всички служители нарастването на заплатите до 2,3 % и на решението за въвеждане на таблица за класиране, предвиждащо намаляване между 1 % и 3 % на заплатите, както и последващо искане за осъждане на институцията да заплати разликата във възнагражденията, както и обезщетения и лихви

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията за прилагане спрямо жалбоподателите на решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 декември 2012 г., ограничаващо нарастването на заплатите до 2,3 % и решението на Управителния комитет на ЕИБ от 29 януари 2013 г. за въвеждане на таблица за класиране, предвиждаща намаляване между 1 и 3 % на заплатите на различните жалбоподатели, които решения се съдържат в извлеченията от платежната ведомост за април 2013 г., както и да се отменят по същия начин всички решения, които се съдържат в последвалите извлечения от платежната ведомост и доколкото е необходимо да се отмени информационната бележка, изпратена от ответника до жалбоподателите на 5 февруари 2013 г.;

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати разликата във възнагражденията, която произтича от посочените решения на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 декември 2012 г. и на Управителния съвет на ЕИБ от 29 януари 2013 г. спрямо действието на таблица за класиране „4-3-2-1-0“ и таблица „млад“„5-4-3-1-0“ или при условията на евентуалност за жалбоподателите, които имат оценка A — спрямо действието на таблица за класиране 3-2-1-0-0, а за жалбоподателите, за които се прилага таблица „млад“ — спрямо действието на таблица млад „4-3-2-0-0“; тази разлика във възнагражденията следва да се увеличи с лихви за забава, считано от 12 април 2013 г. и впоследствие от 12-то число на всеки месец до окончателното изплащане, като лихвите са в размер на определения от ЕЦБ лихвен процент плюс 3 пункта;

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати обезщетение за претърпените вреди поради загубата на покупателна способност, които се оценяват ex aequo et bono и неокончателно на 1,5 % от месечното възнаграждение на всеки от жалбоподателите

               —

               ЕИБ да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-400/14 P: Жалба, подадена на 20 август 2014 г. от Basic AG Lebensmittelhandel срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 26 юни 2014 г. по дело T-372/11 — Basic AG Lebensmittelhandel/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/9

         Жалба, подадена на 20 август 2014 г. от Basic AG Lebensmittelhandel срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 26 юни 2014 г. по дело T-372/11 — Basic AG Lebensmittelhandel/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-400/14 P)
   (2014/C 431/15)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Basic AG Lebensmittelhandel (представители: D. Altenburg, T. Haug, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 26 юни 2014 г. (дело T-372/11) и да върне делото на Общия съд за ново разглеждане.

               —

               да осъди ответника да понесе всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва тълкуването на Общия съд на определението “услуги за дистрибуция”, което тълкуване по право е въпрос, на който трябва да се отговори преди да се прецени сходството на услугите. Поради това жалбоподателят твърди, че Общия съд е избрал неправилна концепция като правна основа на последвалата преценка на вероятността от объркване между разглежданите марки.
   Жалбоподателят посочва, че основната функция на Съда на ЕС е да даде еднакво тълкуване на понятието и обхвата на съответните услуги (C-418/02, точка 33 Praktiker; съединени дела C-414/99 — C-416/99 Zino Davidoff и Levi Strauss, точки 42 и 43) и решение IP-Translator (C-307/10 от 19 юни 2012 г.), според които “стоките и услугите трябва да могат да бъдат определени обективно, за да изпълни марката функцията си на обозначение на произхода” и иска от Съда на ЕС “достатъчно точно и ясно” определение на “услуги за дистрибуция”.
   Според жалбоподателя услугата “дистрибуция” има много малък обхват и включва само дейностите “транспорт; опаковане и съхраняване на стоки, организиране на пътувания”, но не и услугите “на дребно и на едро”. По-нататък жалбоподателят посочва, че в решението по делото Praktiker Съдът изяснява, че целта на търговията “на дребно” (клас 35) — за разлика от услугите от клас 39 — е продажбата на стоки на потребителите, като се има предвид, че тези дейности се състоят “по-специално в подбора на асортимент от стоки за продажба и в предлагането на различни услуги, чиято цел е да накарат потребителя да сключи споменатия акт с търговеца, а не с неговия конкурент”.
   Според жалбоподателя не може да не се вземе предвид общото класиране на “дистрибуция” в Ницската класификация в клас 39, тъй като Съдът на ЕС изрично основал своите доводи в решението си по делото Praktiker на обяснителната бележка към клас 35 (C-418/02, точка 36).
   Предвид това решението на Общия съд трябва да бъде отменено и върнато за ново разглеждане.


title: Дело T-330/07: Определение на Първоинстанционния съд от 27 ноември 2008 г.  — Kuiburi Fruit Canning/Съвет

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/36

         Определение на Първоинстанционния съд от 27 ноември 2008 г. — Kuiburi Fruit Canning/Съвет
   (Дело T-330/07) (1)

   (2009/C 19/70)

      Език на производството: английски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело C-121/15: Решение на Съда (пети състав) от 7 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique, Commission de régulation de l’énergie, ENGIE, по-рано GDF Suez (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Директива 2009/73/ЕО — Енергопотребление — Сектор на природния газ — Определяне на цените за доставка на природен газ за крайните потребители — Регулирани тарифи — Пречка — Съвместимост — Критерии за преценка — Цели за сигурност на доставките и за териториално сближаване)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/6

         Решение на Съда (пети състав) от 7 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique, Commission de régulation de l’énergie, ENGIE, по-рано GDF Suez
   (Дело C-121/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Директива 2009/73/ЕО - Енергопотребление - Сектор на природния газ - Определяне на цените за доставка на природен газ за крайните потребители - Регулирани тарифи - Пречка - Съвместимост - Критерии за преценка - Цели за сигурност на доставките и за териториално сближаване))
   (2016/C 402/07)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)

      Ответници: Premier ministre, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique, Commission de régulation de l’énergie, ENGIE, по-рано GDF Suez

      Диспозитив

               1)

               Член 3, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че намесата на държава членка, изразяваща се в налагане на някои доставчици, сред които и традиционният доставчик, на задължение да предлагат на крайния потребител доставка на природен газ по регулирани тарифи, представлява по самото си естество пречка за предвиденото в тази разпоредба постигане на конкурентен пазар на природен газ, и тази пречка остава дори когато посочената намеса допуска предлагане на конкурентни оферти на по-ниски от тези тарифи цени от всички доставчици на пазара.

               2)

               Член 3, параграф 2 от Директива 2009/73, във връзка с членове 14 ДФЕС и 106 ДФЕС и с протокол № 26, относно услугите от общ интерес, приложен към Договора за ЕС в редакцията му след Договора от Лисабон и към Договора за функционирането на ЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите членки да преценяват дали в общ икономически интерес на предприятията в сектора на природния газ следва да се наложат задължения за обществена услуга във връзка с цената за доставка на природния газ, по-конкретно с цел да се гарантират сигурността на доставките и териториалното сближаване, при условие че, от една страна, всички посочени в член 3, параграф 2 от тази директива условия и особено това за недискриминационния характер на такива задължения, са изпълнени, и от друга страна, че налагането на тези задължения е съобразено с принципа на пропорционалност.
               Член 3, параграф 2 от Директива 2009/73 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска метод за определяне на цената, който се основава на отчитане на разходите, при условие че в резултат на прилагането на такъв метод държавната намеса не превишава това, което е необходимо за постигането на преследваните от нея цели от общ икономически интерес.

      (1)  ОВ C 178, 1.6.2015 г.


title: Дело T-744/16: Жалба, подадена на 24 октомври 2016 г. — Generis — Farmacêutica/EUIPO — Corpak MedSystems (CORGRIP)

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/22

         Жалба, подадена на 24 октомври 2016 г. — Generis — Farmacêutica/EUIPO — Corpak MedSystems (CORGRIP)
   (Дело T-744/16)
   (2016/C 475/33)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Generis — Farmacêutica, SA (Амадора, Португалия) (представител: J. Paulo Sena Mioludo, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Corpak MedSystems, Inc. (Бъфало Гроув, Илинойс, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „CORGRIP“ — заявка за регистрация № 12 437 919

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 26 юли 2016 г. по преписка R 2443/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да потвърди решението на отдела по споровете от 15 октомври 2015 г. по възражение B 002334129,

               —

               да уважи възражение B 002334129,

               —

               да отхвърли изцяло заявка № 012437919 за марка на Европейския съюз „CORGRIP“,

               —

               да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-373/16 P: Жалба, подадена на 6 юли 2016 г. от Aughinish Alumina Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по съединени дела T-50/06 RENV II и T-69/06 RENV II: Ирландия и Aughinish Alumina Ltd/Европейска комисия

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/19

         Жалба, подадена на 6 юли 2016 г. от Aughinish Alumina Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по съединени дела T-50/06 RENV II и T-69/06 RENV II: Ирландия и Aughinish Alumina Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-373/16 P)
   (2016/C 305/28)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aughinish Alumina Ltd („AAL“) (представители: C. Little и C. Waterson, solicitors)

      Други страни в производството: Ирландия, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд от 22 април 2016 г. по дело T-69/06 RENV II,

               —

               да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски на AAL в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   AAL излага две основания за обжалване на решението.

      Първото основание е грешка в правото при преценката на изключителните обстоятелства; нарушение на принципа на оправданите правни очаквания; грешка в мотивите.

   AAL твърди, че Общият съд е допуснал грешка в правото при преценката на оправданите правни очаквания на AAL, по-специално при преценката на съществуването на „изключителни обстоятелства“. Това основание е разделено на четири части:
   Първа част: Общият съд е допуснал грешка при преценката на обхвата и последиците на решението на Съда по дело C-272/12 P, Комисия/Ирландия и др.
   Втора част: Общият съд е допуснал грешка, като е установил, че положението на AAL следва да се разграничава от това по дело 223/85, RSV/Комисия.
   Трета част: Общият съд е допуснал грешка в преценката на практиката въз основа на решение Demesa (C-183/02 P и C-187/02 P, Demesa и Territorio Histórico de Álava/Комисия) като преустановяваща оправданите правни очаквания на AAL относно неизпълнението.
   Четвърта част: Общият съд е допуснал грешка, като не е извършил претегляне на обществения и частния интерес. По този начин Общият съд е нарушил принципа на защита на оправданите правни очаквания и в допълнение на това не е изложил мотиви.

      Второто основание е грешка в правото по отношение на тълкуването на член 1, буква б), подточка i) oт Регламент (EО) № 659/1999
       (1)
      на Съвета.

   AAL твърди, че Общият съд е допуснал грешка в правото, посочвайки и прилагайки условията, съгласно които дадена помощ е квалифицирана като съществуваща помощ. По-специално AAL твърди, че Общият съд е допуснал грешка в тълкуването на член 1, буква б), подточка i) oт Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета.

      (1)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-341/13: Решение на Съда (трети състав) от 17 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP) (Преюдициално запитване — Защита на финансовите интереси на Съюза — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Член 3 — Санкциониране на нередностите — Европейски фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) — Събиране на незаконосъобразно получени възстановявания при износ — Давностен срок — Прилагане на по-дълъг национален давностен срок — Общ давностен срок — Административни мерки и санкции)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/13

         Решение на Съда (трети състав) от 17 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Дело C-341/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Защита на финансовите интереси на Съюза - Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Член 3 - Санкциониране на нередностите - Европейски фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) - Събиране на незаконосъобразно получени възстановявания при износ - Давностен срок - Прилагане на по-дълъг национален давностен срок - Общ давностен срок - Административни мерки и санкции))
   2014/C 421/17
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cruz & Companhia Lda

      Ответник: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Диспозитив

               1)

               Член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към мерките, предприети от националните органи, срещу получателите на помощи от Съюза вследствие на нередности, констатирани от националния орган, компетентен за изплащането на възстановяванията при износ в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА).

               2)

               Давностният срок, предвиден в член 3, параграф 1, първа алинея от Регламент № 2988/95, се прилага не само към санкционирането на нередности, водещи до налагането на административни санкции по смисъла на член 5 от посочения регламент, но и към процедурите, водещи до приемането на административни мерки по смисъла на член 4 от същия регламент. Макар член 3, параграф 3 от същия регламент да оправомощава държавите членки да прилагат по-дълъг давностен срок от предвидения в параграф 1, първа алинея от този член четиригодишен или тригодишен срок, установен в разпоредби с общ характер преди датата на приемане на посочения регламент, прилагането на двадесетгодишен давностен срок надвишава необходимото за постигането на целта за защита на финансовите интереси на Съюза.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-525/14: Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2016 г. — Европейска комисия/Чешка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на стоки — Член 34 ДФЕС — Количествени ограничения върху вноса — Мерки с равностоен ефект — Благородни метали, маркирани в трета държава в съответствие с нидерландското законодателство — Внос в Чешката република след пускане в свободно обращение — Отказ да се признае маркировката — Защита на потребителите — Пропорционалност — Допустимост)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/7

         Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2016 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-525/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на стоки - Член 34 ДФЕС - Количествени ограничения върху вноса - Мерки с равностоен ефект - Благородни метали, маркирани в трета държава в съответствие с нидерландското законодателство - Внос в Чешката република след пускане в свободно обращение - Отказ да се признае маркировката - Защита на потребителите - Пропорционалност - Допустимост))
   (2016/C 419/08)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Němečková, E. Manhaeve и G. Wilms)

      Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil и J. Očková)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: D. Colas и R. Coesme)

      Диспозитив

               1)

               Като е отказала да признае маркировките на ведомството по пробите и изпитванията WaarborgHolland, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 34 ДФЕС.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Европейската комисия, Чешката република и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело C-114/13: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 11 март 2013 г. — Theodora Hendrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/12

         Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 11 март 2013 г. — Theodora Hendrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Дело C-114/13)
   2013/C 147/22
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Theodora Hendrika Bouman

      Ответник: Rijksdienst voor Pensioenen

      Преюдициален въпрос

   Частта от AOW сумата, отпусната на нидерландски гражданин, която се отнася до осигурителен период, през който нидерландският гражданин може чрез подаване на заявление да откаже да се осигурява съгласно нидерландската система и следователно да се освободи от задължението да плаща осигурителни вноски на това основание, което действително е направил за ограничен период от време, трябва ли да се счита за сума, отпусната на основание на продължено осигуряване по избор на лицето по смисъла на член 46а, параграф 3, буква в) от Регламент № 1408/71 (1), така че същата да не може да бъде взета предвид при прилагането на правилото за неакумулиране в член 52, параграф 1, първа алинея от Кралски декрет от 21 декември 1967 година за въвеждането на обща уредба на пенсиите за осигурителен стаж и възраст и на наследствените пенсии на работниците и служителите?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26 и поправка в ОВ L 32, 2008 г., стр. 31).


title: Съединени дела T-196/11 и T-542/12: Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г.  — Mikhalchanka/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Беларус — Замразяване на финансови средства и икономически ресурси — Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза — Включване и запазване на името на жалбоподателя в списъка на засегнатите лица — Журналист — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Частична недопустимост — Право на защита — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/8

         Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г. — Mikhalchanka/Съвет
   (Съединени дела T-196/11 и T-542/12) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Беларус - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Включване и запазване на името на жалбоподателя в списъка на засегнатите лица - Журналист - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Частична недопустимост - Право на защита - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
   2014/C 388/08
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Aliaksei Mikhalchanka (Минск, Беларус) (представител: M. Michalauskas, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: по дело T-196/11, F. Naert и M.-M. Joséphidès, по дело T-542/12, F. Naert и J.-P. Hix)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/69/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС на Съвета относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 28, стр. 40), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 84/2011 на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 28, стр. 17), на Решение за изпълнение 2011/174/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 76, стр. 72), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 271/2011 на Съвета от 21 март 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 76, стр. 13), и от друга страна, на Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, стр. 1), на Регламент (ЕС) № 1014/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки спрямо Беларус (ОВ L 307, стр. 1) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 307, стр. 7), в частта им, в която всички тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя в частта им относно г-н A. Mikhalchanka:

                           —

                           Решение 2011/69/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС на Съвета относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус,

                           —

                           Решение за изпълнение 2011/174/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус,

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 271/2011 на Съвета от 21 март 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус,

                           —

                           Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус,

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус.

               2)

               Не следва да се уважава искането на Съвета за запазване на правните последици във времето на обжалваните актове.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от г-н Mikhalchanka.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-253/12: Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република) на 24 май 2012 г. — JS/Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/2

         Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република) на 24 май 2012 г. — JS/Česká správa sociálního zabezpečení
   (Дело C-253/12)
   2012/C 273/02
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: JS

      Ответник: Česká správa sociálního zabezpečení

      Преюдициални въпроси

               1.

               Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1) (Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета за координация на системите за социална сигурност (2)) изключва ли от своя персонален обхват гражданин на Чешката република, който — при обстоятелства като тези в главното производство — преди 1 януари 1993 г. е бил подчинен на пенсионноосигурителното законодателство на несъществуваща понастоящем държава (Чехословашката федерална република), чиито [осигурителни] периоди в съответствие с член 20 от Споразумението за социалното осигуряване, сключено на 29 октомври 1992 г. между Чешката [република] и Словашката република, посочено в Приложение III към Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета (Приложение II към Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета), се разглеждат като [осигурителни] периоди в схемата на Словашката република и, съгласно установените от Конституционния съд на Чешката република национални норми, същевременно като периоди в схемата на Чешката република?
               При отрицателен отговор на първия въпрос:

               2.

               Член 18 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 2 от Договора за Европейския съюз и с член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета (или с член 4 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета) представлява ли пречка за органите на Чешката република — при обстоятелства като тези в главното производство — да предоставят преференциално третиране (допълнително обезщетение за старост, когато размерът на това обезщетение, отпуснато съгласно член 20 от Споразумението за социалното осигуряване, сключено на 29 октомври 1992 г. между Чешката [република] и Словашката република и съгласно Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета (Регламент № 883/2004), е по-нисък от обезщетението, което би било получено, ако пенсията за осигурителен стаж бе изчислена в приложение на законодателството на Чешката република) само на гражданите на Чешката република, когато посоченото третиране произтича от основното право на социално осигуряване при старост, тълкувано от Конституционния съд на Чешката република специално във връзка с осигурителния стаж за пенсия, придобит в бившата Чехословашка федерална република, и се възприема като част от националната идентичност, и когато това третиране не би могло да накърни правото на свободно движение на работниците като основно право на Съюза, при положение че предоставянето на подобно третиране на всички други граждани на държави членки на ЕС, които също са придобили подобен осигурителен стаж за пенсия в бившата Чехословашка федерална република, би могло значително да застраши финансовата стабилност на пенсионносигурителната система на Чешката република?
               Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен:

               3.

               Правото на Европейския съюз представлява ли пречка националният съд, който е най-висшата чешка юрисдикция в областта на административното правораздаване и чиито решения не подлежат на обжалване, да бъде обвързан, в съответствие с националното право, от правната преценка на Конституционния съд на Чешката република, когато изглежда, че тази преценка не е в съответствие с правото на Съюза, както е тълкувано от Съда на Европейския съюз?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26, поправена версия в ОВ L 28, 30.1.1997 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 32, 6.2.2008 г., стр. 31.

      (2)  ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в ОВ L 33, 7.2.2008 г., стр. 12.


title: Дело T-199/12: Жалба, подадена на 8 май 2012 г. — Euro-Link Consultants and European Profiles/Комисия

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/10

         Жалба, подадена на 8 май 2012 г. — Euro-Link Consultants and European Profiles/Комисия
   (Дело T-199/12)
   2012/C 209/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Euro-Link Consultants Ltd (Букурещ, Румъния) и European Profiles SA (Атина, Гърция) (представител: S. Pappas, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени оспореното в настоящата жалба решение от 28 февруари 2012 г. на Делегацията на Европейския съюз в Украйна, което е прието в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка EuropeAid/131567/C/SER/UA „Проект за подкрепа и диверсификация на туризма в Крим“, както последващите решения, приети в тази връзка на същия орган и на директора на ГД „Развитие“ на Европейската комисия,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от неизпълнение на същественото процесуално изискване да се изложат мотивите, тъй като:

                           —

                           съдебната практика и законодателството налагат на ответника задължението да обясни ясно предимствата на спечелилата оферта, вместо само да оспори доказателствата, представени от жалбоподателите; добрата администрация трябва да разгледа и да отговори точно на твърденията, особено когато различни отегчаващи обстоятелства подсилват това изискване.

               2.

               Второто правно основание е изведено от неизпълнение на същественото процесуално изискване за спазване на приложимата процедура, тъй като:

                           —

                           процедурата по оценяване, която комисията е следвала, е опорочена от нередности, които са били известни на ответника и той не ги е взел предвид преди публикуването на резултатите. Поради това последващите решения са незаконосъобразни, доколкото се основават на резултата от тези нередности.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на равното третиране и злоупотреба с власт, тъй като:

                           —

                           незаконната процедура е приложена само по отношение на жалбоподателите, което е в нарушение на принципа за недопускане на дискриминация. Също така изглежда, че единствената цел на незаконната процедура е била да се отстранят жалбоподателите от първото място в оценителния списък.


title: Дело C-41/12 Р: Жалба, подадена на 26 януари 2012 г. от Monster Cable Products, Inc. срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 23 ноември 2011 г. по дело T-216/10 — Monster Cable Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Live Nation (Music) UK Limited

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/24

         Жалба, подадена на 26 януари 2012 г. от Monster Cable Products, Inc. срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 23 ноември 2011 г. по дело T-216/10 — Monster Cable Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Live Nation (Music) UK Limited
   (Дело C-41/12 Р)
   2012/C 73/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Cable Products, Inc. (представители: O. Günzel, A. Wenninger-Lenz, Rechtsanwältin)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Live Nation (Music) UK Limited

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) на Европейския съюз от 23 ноември 2011 г. по дело T-216/10;

               —

               да разпореди ответникът да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че когато отхвърля жалбата в първоинстанционното производство на основанията, изложени в Решение от 23 ноември 2011 г., Общият съд не е взел предвид цялата фактическа обстановка и всички фактически обстоятелства в производството, което води до това, че обжалваното съдебно решение се основава на непълни факти. Ето защо в обжалваното решение липсва задължителната цялостна преценка на всички обстоятелства, които следва да бъдат взети предвид, когато се преценява вероятността от объркване. Поради това решението е неправилно и нарушава член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1).
   Жалбоподателят счита, че ако бе извършил съответната цялостна преценка, Общият съд щеше да стигне до извода, че решението на първи апелативен състав от 24 февруари 2010 г. нарушава член 8, параграф 1, буква б) РМО (2). Накратко, жалбоподателят твърди, че член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 е нарушен поради следните причини:

               Не е взет предвид факта, че „специализираният среден потребител в Обединеното кралство“ е съответният потребител, във връзка с който е трябвало да бъде извършена преценката за вероятността от объркване;

               Неправилно прилагане на установените принципи на правото за преценяване на сходство между стоките;

               Нарушаване на принципите, според които, за да прецени вероятността от объркване, следва да бъдат взети предвид всички относими в конкретния случай фактори а, inter alia, отличителния характер на по-ранната марка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146)

      (2)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1)


title: Дело C-169/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Vervaltungsgerihtshof (Австрия) на 30 март 2007 г. — Hartlauer Handelsgeselleschaft mbH/Wiener Landesregierung und Oberösterreichische Landesregierung

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/8

         Искане за преюдициално заключение, направено от Vervaltungsgerihtshof (Австрия) на 30 март 2007 г. — Hartlauer Handelsgeselleschaft mbH/Wiener Landesregierung und Oberösterreichische Landesregierung
   (Дело C-169/07)
   (2007/C 155/15)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Vervaltungsgerihtshof.
   Страни в главното производство

      Ищец: Hartlauer Handelsgeselleschaft mbH.

      Ответник: Wiener Landesregierung und Oberösterreichische Landesregierung
   Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречи ли член 43 ЕО (във връзка с член 48 ЕО) на прилагането на национална правна уредба, според която е необходимо разрешение за създаването на частно лечебно заведение под формата на самостоятелна амбулатория за дентална медицина (дентална амбулатория) и според която това разрешение трябва да бъде отхвърлено, когато с оглед целта на заведението и услугите, които то ще предоставя, не съществува никаква нужда от планираната дентална амбулатория, имайки предвид предлаганите вече здравни услуги от лекари, сключили договор със здравноосигурителна каса, от заведения, сключили договор или собственост на здравноосигурителни каси, както и от лекари по дентална медицина, сключили договори със здравноосигурителна каса?

               2)

               Променя ли се с нещо отговорът на първия въпрос, ако при проверка на нуждата от лечебното заведение трябва да се вземат в предвид предоставените здравни услуги от публичните, частните в обществена полза амбулатории и от други лечебни заведения, сключили договор със здравноосигурителна каса?


title: Дело T-407/15: Решение на Общия съд от 20 октомври 2016 г. — Monster Energy/EUIPO — Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „HotoGo self-heating can technology“ — По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз, изобразяващи нокти на хищник или граблива птица — Относителни основания за отказ — Липса на сходство между знаците — Липса на вероятност от объркване — Липса на връзка между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/24

      Решение на Общия съд от 20 октомври 2016 г. — Monster Energy/EUIPO — Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology)
      (Дело T-407/15) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „HotoGo self-heating can technology“ - По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз, изобразяващи нокти на хищник или граблива птица - Относителни основания за отказ - Липса на сходство между знаците - Липса на вероятност от объркване - Липса на връзка между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
      (2016/C 454/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Monster Energy Company (Corona, Калифорния, Съединени щати) (представител: P. Brownlow, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и P. Ivanov)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Hot-Can Intellectual Property Sdn Bhd (Cheras, Малайзия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 4 май 2015 г. (преписка R 1028/2014-5), постановено в производство по възражение между Monster Energy Company и Hot-Can Intellectual Property.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело T-50/07: Иск, предявен на 23 февруари 2007 г. — Португалска република/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/44

         Иск, предявен на 23 февруари 2007 г. — Португалска република/Комисия
   (Дело T-50/07)
   (2007/C 95/91)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Португалска република (Лисабон, Португалия) (представители: L. Inez Fernandes и P. Barros da Costa, както и M. Figueiredo, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението на Комисията от 14 декември 2006 г., с което се изключват от общностно финансиране определени разходи, направени от държавите-членки за сметка на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (1) в частта, в която спрямо Португалия е направена финансова корекция от 5 % при културите по отношение на допълнителни плащания за твърда пшеница в размер на 3 945 827 еуро според разпоредбите на Регламент (EО) № 1251/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно установяване на режим за подпомагане на производителите на някои полски култури (2),

               —

               Субсидиарно, да се отмени решението в тази част, с която разходите на Португалската република, направени преди 16 декември 2003 г. в размер на 3 231 650,20 еуро са изключени от общностно финансиране,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът се позовава на следните основания:

               —

               Нарушение на член 7, параграф 4, буква а) от Регламент № 1258/1999 (3): в рамките на това основание ищецът се оплаква от нарушение на задължението за мотивиране и от неспазване на съществени изисквания за форма,

               —

               Във връзка със закъснялото провеждане на проверки на място в рамките на стопански години 2002 и 2003, за което с оспорваното решение се упреква ищецът, последният се оплаква от нарушение на принципите на субсидиарност, на равнопоставено третиране на държавите-членки и на пропорционалност, както и от фактическа грешка,

               —

               Ищецът твърди също така, че за ФЕОГА не са възникнали никакви имуществени вреди,

               —

               На последно място ищецът възразява срещу заключението на Комисията, според което проверките, извършени на място през 2002 г. по отношение на твърдата пшеница, са били недостатъчно на брой.

      (1)  ОВ L 355, стр. 96.

      (2)  ОВ L 160, стр. 1.

      (3)  Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).


title: Дело T-11/09: Решение на Общия съд от 23 февруари 2010 г. — Özdemir/СХВП — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността James Jones — По-ранна словна марка на Общността JACK & JONES — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/39

         Решение на Общия съд от 23 февруари 2010 г. — Özdemir/СХВП — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)
   (Дело T-11/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността James Jones - По-ранна словна марка на Общността JACK & JONES - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2010/C 100/60
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rahmi Özdemir (Dreieich, Германия) (представители: I. Hoes, M. Heinrich, C. Schröder, K. von Werder и J. Wittenberg, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Дания) (представител: C. Barrett Christiansen, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 3 ноември 2008 г. (преписка R 858/2007-2) относно процедура по възражение между Aktieselskabet af 21. november 2001 и M. Rahmi Özdemir

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Rahmi Özdemir да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-499/14: Определение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Ertico — Its Europe/Комисия (Препоръка 2003/361/ЕО — Критерии за определяне на микро-, малки и средни предприятия в политиките на Съюза — Решение на групата по утвърждаването на Комисията — Оттегляне на решението — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/18

         Определение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Ertico — Its Europe/Комисия
   (Дело T-499/14) (1)

   ((Препоръка 2003/361/ЕО - Критерии за определяне на микро-, малки и средни предприятия в политиките на Съюза - Решение на групата по утвърждаването на Комисията - Оттегляне на решението - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 221/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — Its Europe) (Брюксел, Белгия) (представители: M. Wellinger и K. T’Syen, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Clausen)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на групата по утвърждаването на Комисията от 15 април 2014 г., с което се обявява, че жалбоподателят не може да се квалифицира като микро-, малко или средно предприятие по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 година относно определението за микро-, малки и средни предприятия (ОВ L 124, стр. 36).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation - Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico - Its Europe).

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело T-193/17: Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Форма на глава на бедрена кост)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/37

         Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Форма на глава на бедрена кост)
   (Дело T-193/17)
   (2017/C 161/52)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CeramTec (Плохинген, Германия) (представители: A. Renck и E. Nicolás Gómez, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: C5 Medical Werks (Гранд Джънкшън, Колорадо, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз в розово (Форма на глава на бедрена кост) — марка на Европейския съюз № 10 214 179

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2017 г. по преписка R 929/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника или встъпилата страна, в случай че C5 Medical Werks встъпи в производството, да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на членове 59 и 83 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-457/15: Решение на Общия съд от 15 юни 2017 г. — Fakro/EUIPO — Saint Gobain Cristalería (climaVera) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „climaVera“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „CLIMAVER DECO“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/24

         Решение на Общия съд от 15 юни 2017 г. — Fakro/EUIPO — Saint Gobain Cristalería (climaVera)
   (Дело T-457/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „climaVera“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „CLIMAVER DECO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 249/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fakro sp. z o.o. (Нови Сач, Полша) (представител: J. Radłowski, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Saint Gobain Cristalería, SL (Мадрид, Испания) (представител: E. Bayo de Gispert, адвокат)

      Предмет

   Жалба против решение на втори апелативен състав на EUIPO от 12 май 2015 г. (преписка R 2095/2014-2) в производство по възражение между Saint Gobain Cristalería и Fakro

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Fakro sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г.


title: Дело T-16/09 P: Определение на Общия съд от 23 март 2010 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Разумен срок за предявяване на искане за обезщетение — Закъснение — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/31

         Определение на Общия съд от 23 март 2010 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-16/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Разумен срок за предявяване на искане за обезщетение - Закъснение - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2010/C 148/55
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 4 ноември 2008 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-87/07, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-220/14: Жалба, подадена на 2 април 2014 г.  — Saremar/Комисия

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/50

         Жалба, подадена на 2 април 2014 г. — Saremar/Комисия
   (Дело T-220/14)
   2014/C 175/69
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Saremar — Sardegna Regionale Marittima SpA (Каляри, Италия) (представители: G. Roberti, G. Bellitti и I. Perego, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени, изцяло или частично, обжалваното решение доколкото:

                           —

                           Комисията квалифицира като държавна помощ компенсацията за обществени услуги съгласно регионален закон № 15 от 7 август 2012 г. и капиталовата вноска, решена на общото събрание на акционерите на Saremar на 15 юни 2012 г.,

                           —

                           Комисията приема, че тези мерки са несъвместими с вътрешния пазар и разпорежда възстановяването им,

               —

               на основание член 277 ДФЕС, да обяви за незаконосъобразни и неприложими член 4, буква е) от Решение 2012/21/ЕС и точка 9 от Рамката на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.);

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски за настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основни доводи са същите като изтъкнатите по дело T-219/14, Regione autonoma della Sardegna/Комисия.


title: Дело T-111/11: Жалба, подадена на 21 февруари 2011 г. — ClientEarth/Комисия

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/16

         Жалба, подадена на 21 февруари 2011 г. — ClientEarth/Комисия
   (Дело T-111/11)
   2011/C 130/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ClientEarth (Лондон, Обединеното кралство) (представител: P. Kirch, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се установи, че Комисията е допуснала нарушение на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда;

               —

               да се установи, че Комисията е допуснала нарушение на Регламент № 1367/2006 (1);

               —

               да се установи, че Комисията е допуснала нарушение на Регламент № 1049/2001 (2);

               —

               да се отмени мълчаливото решение съгласно член 8, параграф 3 от Регламент № 1049/2001, представляващо липса на отговор от Комисията в рамките на съответния срок на потвърдителното заявление на жалбоподателя, с което Комисията отказва да предостави поисканите документи; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските на жалбоподателя, включително и разноските на евентуалните встъпили страни.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква седем правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първо правно основание, с което се твърди, че обжалваното решение нарушава член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1049/2001, тъй като липсва отговор на потвърдителното заявление на жалбоподателя в рамките на съответния срок и за това не са предоставени подробни причини.

               2.

               Второ правно основание, с което се твърди, че обжалваното решение нарушава член 4, параграфи 1, 2 и 4 от Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда, тъй като на жалбоподателя не е представен достъп до поисканите изследвания относно съответствието и плановете за действие относно изпълнението и за това не са предоставени подробни причини. Обжалваното решение също нарушава член 6, параграф 1 от Регламент № 1367/2006, тъй като не е направено стриктно тълкуване на изключенията, предвидени в член 4 от Регламент № 1049/2001.

               3.

               Трето правно основание, с което се твърди, че обжалваното решение нарушава член 4, параграф 2, буква б) от Регламент № 1367/2006, тъй като Комисията не е разпространила поисканата информация в своите регистри.

               4.

               Четвърто правно основание, с което се твърди, че обжалваното решение нарушава член 7 от Регламент № 1367/2006, тъй като жалбоподателят не е информиран към коя генерална дирекция да се обърне с искане за достъп до документите относно Директива 1998/81/EC (3) и Директива 2001/18/EC (4), нито искането е било прехвърлено към съответната генерална дирекция.

               5.

               Пето правно основание, с което се твърди, че обжалваното решение нарушава член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001, тъй като на жалбоподателя не е предоставен достъп до поисканите изследвания относно съответствието и плановете за действие относно изпълнението. Оповестяването на поисканите документи не би засегнало защитата на целите на дейностите по инспектиране съгласно член 4, параграф 2, нито би попречило на нормалното протичане на потенциалното производство за установяване на неизпълнение на задължение, предвидено в член 258 от ДФЕС. Обжалваното решение нарушава член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като не е предоставен частичен достъп до поисканите документи.

               6.

               Шесто правно основание, с което се твърди, че обжалваното решение нарушава член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1049/2001. Оповестяването на поисканите документи не би засегнало сериозно процеса на вземане на решение на Комисията.

               7.

               Седмо правно основание, с което се твърди, че обжалваното решение нарушава член 4, параграф 2, in fine и член 4, параграф 3 от Регламент № 1049/2001, тъй като не е установено дали е налице по-висш обществен интерес от оповестяването и не са изложени причините за този отказ.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (3)  Директива 98/81/ЕО на Съвета от 26 октомври 1998 година за изменение на Директива 90/219/ЕИО относно работата с генетично модифицирани микроорганизми в контролирани условия (ОВ L 330, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 4, стр. 236).

      (4)  Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 106, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75).


title: Дело T-882/16: Жалба, подадена на 15 декември 2016 г. — Sipral World/EUIPO — La Dolfina („DOLFINA“)

text:
               13.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/25

         Жалба, подадена на 15 декември 2016 г. — Sipral World/EUIPO — La Dolfina („DOLFINA“)
   (Дело T-882/16)
   (2017/C 046/28)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sipral World, SL (Барселона, Испания) (представител: R. Almaraz Palmero, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: La Dolfina, SA (Буенос Айрес, Аржентина)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „DOLFINA“ — заявка за регистрация на марка на Европейския съюз № 3 701 828

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 22 септември 2016 г. по преписка R 1897/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и встъпилата страна La Dolfina S.A. да заплатят съдебните разноски в производството пред Общия съд, включително и тези в производството пред втори апелативен състав.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на членове 15, 42, 51, 75, 78 от Регламент № 207/2009, във връзка с правила 22 и 40 oт Регламент № 2868/95.


title: Дело T-485/15: Решение на Общия съд от 20 септември 2016 г. — Alsharghawi/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки с оглед на положението в Либия — Замразяване на средства — Списък на лицата, за които се прилагат ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Европейския съюз — Бивш началник на кабинета на Муамар Кадафи — Избор на правното основание — Задължение за мотивиране — Право на защита — Презумпция за невиновност — Пропорционалност — Свобода на придвижване — Право на собственост — Задължение за обосноваване на мярката)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/42

         Решение на Общия съд от 20 септември 2016 г. — Alsharghawi/Съвет
   (Дело T-485/15) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки с оглед на положението в Либия - Замразяване на средства - Списък на лицата, за които се прилагат ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Европейския съюз - Бивш началник на кабинета на Муамар Кадафи - Избор на правното основание - Задължение за мотивиране - Право на защита - Презумпция за невиновност - Пропорционалност - Свобода на придвижване - Право на собственост - Задължение за обосноваване на мярката))
   (2016/C 402/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Йоханесбург, Южна Африка) (представител: É. Moutet, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и V. Piessevaux)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна, първо, на Решение 2015/1333/ОВППС на Съвета от 31 юли 2015 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия и за отмяна на решение 2011/137/ОВППС (ОВ L 206, 2015 г., стр. 34), и второ, на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1323 на Съвета от 31 юли 2015 година за прилагане на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 204/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 206, 2015 г., стр. 4).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Bashir Saleh Bashir Alsharghawi понася освен направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/1

         2010/C 100/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 80, 27.3.2010 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 63, 13.3.2010 г.

      ОВ C 51, 27.2.2010 г.

      ОВ C 37, 13.2.2010 г.

      ОВ C 24, 30.1.2010 г.

      ОВ C 11, 16.1.2010 г.

      ОВ C 312, 19.12.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-176/16 P: Жалба, подадена на 23 март 2016 г. от Proforec Srl срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 21 януари 2016 г. по дело T-120/15, Proforec/Комисия

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/20

         Жалба, подадена на 23 март 2016 г. от Proforec Srl срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 21 януари 2016 г. по дело T-120/15, Proforec/Комисия
   (Дело C-176/16 P)
   (2016/C 191/25)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Proforec Srl (представители: G. Durazzo, M. Mencoboni, G. Pescatore, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени определението за недопустимост № 704600 от 21 януари 2016 г. по дело T-120/15 поради изложените основания, които са цитирани и възпроизведени по-долу в цялост.

               —

               Да се приеме жалбата за допустима и основателна и да се върне делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе по нея, след като при необходимост се приемат подходящи мерки.

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство. Ако противно на очакванията настоящата жалба бъде отхвърлена, жалбоподателят моли още отсега всяка страна да понесе направените от нея съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните три основания по възражението за недопустимост:
   ПЪРВО ОСНОВАНИЕ: Неправилни мотиви от правна и фактическа страна относно липсата на правен интерес от обжалване. В точки 28 — 31 от определението Общият съд на Европейския съюз неправилно приема, че жалбоподателят няма правен интерес да иска отмяната на регламента, като изтъква нелогични съображения, в които определя, че само и единствено дистрибуторите, притежатели на други марки, а не директно Proforec, могат да имат правен интерес от отмяната на обжалвания регламент.
   ВТОРО ОСНОВАНИЕ: Неприлагане от страна на Общия съд на Европейския съюз на Договора от Лисабон, тъй като на жалбоподателя не се признава правен интерес от подаването на жалбата в съответствие с член 263, четвърта алинея ДФЕС.
   ТРЕТО ОСНОВАНИЕ: В точки 32 — 35 от определението за недопустимост Общият съд на Европейския съюз не е мотивирал в достатъчна степен липсата на правен интерес у жалбоподателя, тъй като е представил неправилно фактите относно липсата на риск от образуване на съдебни производства срещу Proforec, като не е приел този риск за съществуващ към датата на подаване на жалбата и като не се произнесъл по очевидната незаконосъобразност на регламента, в който не се предвижда преходен период за изхвърляне на запасите и опаковките.


title: Дело F-85/07: Иск, предявен на 22 август 2007 г. — Anselmo и др./Съвет

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/71

         Иск, предявен на 22 август 2007 г. — Anselmo и др./Съвет
   (Дело F-85/07)
   (2007/C 269/129)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Ana Anselmo (Брюксел, Белгия) и други (представлявани от: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отменят, от една страна, решенията на органа по назначаването от 11 май 2007 г., с които се отхвърлят подадените от ищците жалби относно различното третиране на успешните кандидати от вътрешен конкурс В/277 и на служителите, които се ползват от атестационната процедура, както е определена в Решението на Съвета от 2 декември 2004 г. относно условията и реда за провеждане на атестационната процедура, и от друга страна — оспорваните с тези жалби решения;

               —

               да се установи нарушението на член 5, параграф 2 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности поради непризнаването на степен на старшинство по отношение на успешните кандидати от вътрешния конкурс B/227;

               —

               да се установи нарушение на принципа за равно третиране и на този за добро администриране, което следва както от незачитането на степента на старшинство, така и от задължението за мобилност, наложено единствено на успешните кандидати;

               —

               като последица от това, да се признае степента на старшинство на успешните кандидати посредством отмяна на спорните решения;

               —

               да се осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците, успешни кандидати от вътрешен конкурс B/277, публикуван на 9 юли 2007 г. от Генералния секретариат на Съвета, са първоначално назначени в категория В, като си запазват степента на старшинство, придобита в категории С и D. След това тяхната степен на старшинство е ограничена към датата на встъпване в новата длъжност, въпреки че служителите, които са включени в категория В въз основа на атестационна процедура, а не в резултат на спечелен конкурс, са могли да запазят въпросното старшинство. При тези обстоятелства, ищците се позовават на нарушение на разпоредбите и на принципите, посочени в исканията по-горе.


title: Дело C-546/15: Определение на председателя на Съда от 10 март 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/37

         Определение на председателя на Съда от 10 март 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-546/15) (1)

   (2016/C 260/45)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 7, 11.1.2016 г.


title: Дело T-180/14: Жалба, подадена на 14 март 2014 г.  — Front Polisario/Съвет

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/33

         Жалба, подадена на 14 март 2014 г. — Front Polisario/Съвет
   (Дело T-180/14)
   2014/C 184/55
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (Laâyoune) (представител: G. Devers, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата за отмяна е допустима;

               —

               да постанови отмяна на решението на Съвета;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят навежда дванадесет правни основания в подкрепа на жалбата си срещу Решение 2013/785/ЕС на Съвета от 16 декември 2013 г. относно сключването, от името на Европейския съюз, на протокола между Европейския съюз и Кралство Мароко за определяне на възможностите за риболов и на финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Кралство Мароко (1).
   Жалбоподателят счита, в качеството му на представител на народа сахрави, че е пряко и лично засегнат от този акт.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като обжалваното решение не разкривало по какъв начин Съдът е взел предвид при приемането на решението си факта, че Западна Сахара е неавтономна територия, окупирана от Кралство Мароко.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа на консултиране, тъй като Съветът е приел обжалваното решение без да се консултира с жалбоподателя, въпреки изискването на международното право експлоатацията на природни ресурси на даден народ на неавтономна територия да се извършва след консултация с неговите представители. Жалбоподателят изтъква, че той е единственият представител на народа сахрави.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на съгласуваност, доколкото обжалваното решение допускало влизането в сила на международно споразумение, което ще се прилага на територията на Западна Сахара, макар нито една държава членка да не е признала суверенитета на Кралство Мароко върху Западна Сахара. Обжалваното решение засилвало контрола на Кралство Мароко върху територията на сахрави, което било в противоречие с оказваната от Комисията помощ за бежанците сахрави. Освен това обжалваното решение противоречало на възприетото отношение на Европейския съюз спрямо нарушенията на задълженията, произтичащи от императивните норми на международното право и противоречало на целите на общата политика в областта на рибарството.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от неизпълнение на целта за устойчиво развитие.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на легитимните правни очаквания, доколкото обжалваното решение било в противоречие с породеното у жалбоподателя правно очакване в резултат на многократните изявления на институциите на Европейския съюз относно съответствието с международното право на споразуменията, сключени с Кралство Мароко.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на споразумението за асоцииране, сключено между Европейския съюз и Кралство Мароко, тъй като обжалваното решение било в противоречие с член 2 на посоченото споразумение за асоцииране, доколкото то нарушавало правото на самоопределение.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от нарушение на Конвенцията на Обединените нации по морското право, доколкото обжалваното решение допускало влизането в сила на протокол, чрез който Европейският съюз и Кралство Мароко определяли квоти за риболов във води, които не попадали под техния суверенитет и позволявали на корабите на Съюза да експлоатират морските ресурси, попадащи под суверенитета на народа сахрави.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от нарушение на правото на самоопределение, тъй като обжалваното решение засилвало властта на Кралство Мароко върху Западна Сахара.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от нарушение на принципа на постоянния суверенитет върху природните ресурси и на член 73 от Хартата на Обединените нации, тъй като не били проведени консултации с жалбоподателя, а обжалваното решение позволявало експлоатирането на природните ресурси, попадащи под суверенитета единствено на народа сахрави.

               10.

               Десетото правно основание е изведено от нарушение на принципа на относителното действие на договорите, тъй като обжалваното решение пораждало международни задължения за жалбоподателя без неговото съгласие.

               11.

               Единадесетото правно основание е изведено от нарушение на международното хуманитарно право, доколкото обжалваното решение носело финансова подкрепа на политиката на Кралство Мароко на колонизацията на Западна Сахара.

               12.

               Дванадесетото правно основание е изведено от правото на международната отговорност, тъй като обжалваното решение ангажирало международната отговорност на Европейския съюз.

      (1)  ОВ L 349, стр. 1.


title: Дело F-27/15: Жалба, подадена на 16 февруари 2015 г. — ZZ и др./Съвет

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/44

         Жалба, подадена на 16 февруари 2015 г. — ZZ и др./Съвет
   (Дело F-27/15)
   (2015/C 127/63)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията, с които се определят правата на жалбоподателите за възстановяване на годишните пътни разноски в съответствие с член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, в редакцията му след измененията с Регламент № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви за незаконосъобразен и за неприложим член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се отменят решенията, с които се премахва възстановяването на годишните пътни разноски на жалбоподателите, считано от 2014 г.,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-218/16: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Полша), постъпило на 19 април 2016 г. — Aleksandra Kubicka

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/30

         Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Полша), постъпило на 19 април 2016 г. — Aleksandra Kubicka
   (Дело C-218/16)
   (2016/C 335/39)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Страни в главното производство

   Aleksandra Kubicka

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 1, параграф 2, буква к), член 1, параграф 2, буква л) или член 31 от Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство (1) да се тълкува в смисъл, че допуска отказ да се признаят вещноправните последици на предвидения в приложимия наследствен закон виндикационен завет (legatum per vindicationem), когато този завет се отнася до правото на собственост върху недвижим имот с местонахождение в държава членка, чието право не познава института на завета с пряко вещноправно действие?

      (1)  ОВ L 201, стр. 107.


               7.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 66/29

         Дело, заведено на 30 ноември 2012 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-12/12)
   2013/C 66/09
   На 30 ноември 2012 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Markus Schneider и Clémence Perrin в качеството им на представители, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 7з от приложение XIX към Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета), адаптиран спрямо Споразумението чрез Протокол 1 към същото, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно посочения акт и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, и

               2.

               Да разпореди Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи в подкрепа на твърденията:

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че съгласно член 27 от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. (наричана по-нататък „директивата“) и член 7 от Споразумението за ЕИП, Исландия е длъжна да предприеме мерки за изпълнение на директивата и да уведоми Надзорния орган на ЕАСТ за тях.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че не е получил подобна информация от исландското правителство и че не разполага с друга информация, въз основа на която да стигне до заключението, че мерките, необходими за прилагането на директивата, са били взети.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на директивата, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 27 от директивата и член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело C-491/08: Иск, предявен на 12 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/27

         Иск, предявен на 12 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-491/08)
   (2009/C 44/45)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: D. Recchia)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че по отношение на проекта за туристически комплекс „Is Arenas“ в община Narbolia, който засяга местообитанията и видовете в границите на територия ITB032228 „Is Arenas“,

                           —

                           като не е приела преди 19 юли 2006 г. подходящите защитни мерки, предвид преследваната от директивата цел за съхраняване на съответния екологичен интерес на национално равнище на предложената територия от значение за Общността ITB032228 „Is Arenas“, по-специално като не е забранила намеса, която е в състояние да увреди сериозно екологичните характеристики на територията, Италианската република не е изпълнила задълженията си по Директива 92/43/EИО (1),

                           —

                           и като не е взела след 19 юли 2006 г. подходящите мерки за предотвратяване на влошаването на състоянието на естествените местообитания на видовете, както и обезпокояване на видовете, за които e определена посочената територия, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 2 от Директива 92/43/EИО;

               —

               Да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията е запозната с факта, че в района на територията от значение за Общността Is Arenas е в процес на завършване туристически комплекс, включващ и игрище за голф. По мнение на Комисията проектът за туристическа инфраструктура в територията от значение за Общността Is Arenas засяга особено районите, които гарантират екологичната свързаност между двата най-важни района с борови гори. Поради тази причина той може да окаже отрицателно въздействие върху подобни райони и по-специално върху функцията им на „екологична връзка“.
   Освен това, сред критичните пунктове на проекта Комисията подчертава намаляването и трансформацията на първични местообитания по-конкретно в резултат на въвеждането на външни видове като например тревата на игрището за голф, изваждането на местообитанията, ефектите от утъпкването и уплътняването на почвата, изваждането на пространства, отражението, което има приливът на къпещи се върху местообитанията от първата брегова линия, които са от изключителна важност, тъй като засягат дюнните системи, подрязването на дърветата.

      (1)  Директива 92/43/EИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).


title: Дело C-70/07: Иск, предявен на 9 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/14

         Иск, предявен на 9 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-70/07)
   (2007/C 69/34)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и I. Kaufmann-Bühler)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания

               —

               Федерална република Германия е нарушила задълженията си, произтичащи от член 14, параграф 1 на Директива № 2002/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рисковете от физически агенти (вибрации) (шестнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (1), като не е въвела в сила законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспониране на Директивата, съответно не е информирала Комисията за тези разпоредби.

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 6 юли 2005 година.

      (1)  ОВ L 177, стр. 13.


               8.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/30

         Дело, заведено на 10 януари 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-1/14)
   (2014/C 138/07)
   На 10 януари 2014 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Markus Schneider, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела в предвидения срок и/или не е уведомила Надзорния орган незабавно за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 18а от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2006/38/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 17 май 2006 г. за изменение на Директива 1999/62/ЕО относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 20 април 2013 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 20 февруари 2013 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2006/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. за изменение на Директива 1999/62/ЕО относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 18а от приложение ХIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела и/или не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ в предвидения срок за мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 2 от акта и член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело T-285/15: Определение на Общия съд от 5 април 2016 г. — Syria Steel и Al Buroj Trading/Съвет

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/45

         Определение на Общия съд от 5 април 2016 г. — Syria Steel и Al Buroj Trading/Съвет
   (Дело T-285/15) (1)

   (2016/C 191/62)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.