title: Дело C-596/20: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 12 ноември 2020 г. — DuoDecad Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/34

      Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 12 ноември 2020 г. — DuoDecad Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Дело C-596/20)
      (2021/C 35/47)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Törvényszék

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: DuoDecad Kft.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 2, параграф 1, буква в), член 24, параграф 1 и член 43 от Директива 2006/112 на Съвета (1) да се тълкуват в смисъл, че получателят на лицензия за ноу-хау — дружество, установено в държава членка на Съюза (в случая по главното производство — в Португалия) — не предоставя на крайните потребители услугите, достъпни на определен интернет сайт, така че той не може да бъде получател на услугата по техническа поддръжка на това ноу-хау, извършвана като подизпълнител от данъчнозадължено лице, установено в друга държава членка (в случая по главното производство — в Унгария), като това данъчнозадължено лице предоставя тази услуга на лицензодателя, установен в последната държава членка, при положение че лицензополучателят:

                              a)

                              разполага със служебни помещения, наети в първата държава членка, с компютърно и офис оборудване, със собствен персонал и със значителен опит в областта на електронната търговия и има собственик със значителни международни връзки и управител, квалифициран в областта на електронната търговия;

                              б)

                              е получил въпросното ноу-хау, което отразява процесите на функциониране на интернет сайтовете и тяхното осъвременяване, дава мнения в това отношение, предлага изменения в посочените процеси и ги одобрява;

                              в)

                              е получател на услугите, които данъчнозадълженото лице предоставя въз основа на това ноу-хау;

                              г)

                              редовно получава доклади относно извършените от подизпълнителите доставки на услуги (по-специално относно трафика на интернет сайтовете и плащанията, извършени от банковата сметка);

                              д)

                              регистрира на свое име домейните, които позволяват достъп до сайтовете през интернет;

                              е)

                              е посочен на интернет сайтовете като доставчик на услугата;

                              ж)

                              сам извършва управителните действия, насочени към запазване на популярността на интернет сайтовете;

                              з)

                              сам сключва от свое име необходимите за предоставянето на услугата договори с партньори и подизпълнители (по-специално с банките, които предлагат обслужване на плащания с банкови карти в интернет сайтове, със създателите на достъпното на интернет сайтовете съдържание и с уебмастерите, които промотират съдържанието);

                              и)

                              разполага с цялостна система за получаване на приходите от предоставяната на крайните потребители услуга, в това число банкови сметки, изключително и пълно право на разпореждане с посочените сметки, база данни с крайните потребители, която позволява да им бъдат издавани фактури за предоставената услуга, и собствена компютърна програма за фактуриране;

                              й)

                              посочва на интернет сайтовете, че физическият център за обслужване на клиенти е в собственото му седалище в първата държава членка, и

                              к)

                              е дружество, независимо както от лицензодателя, така и от унгарските подизпълнители, натоварени с изпълнението на определени технологични процеси, описани във въпросното ноу-хау,
                              като също така се има предвид, че: i) изложените по-горе обстоятелства са потвърдени от съответния административен орган в първата държава членка, в качеството му на орган, компетентен да констатира тези обективни и проверими от трети лица факти; ii) обективна пречка за предоставянето на услугата в другата държава членка чрез интернет сайтовете е обстоятелството, че установеното в тази държава членка дружество няма достъп до доставчик на платежни услуги, който да гарантира получаването на направено в интернет сайта плащане с банкова карта, поради което установеното в тази държава членка дружество никога не е извършвало доставки на услугата, достъпна на интернет сайтовете, нито преди, нито след разглеждания период, и iii) дружеството лицензополучател и свързаните с него предприятия са получили произтичащи от функционирането на интернет сайта печалби, които като цяло са по-големи от разликата, която следва от прилагането на данъчната ставка в първата и във втората държава членка?

                  2)

                  Трябва ли член 2, параграф 1, буква в), член 24, параграф 1 и член 43 от Директивата за ДДС да се тълкуват в смисъл, че лицензодателят — дружество, установено в другата държава членка — предоставя на крайните потребители услугите, достъпни на определен интернет сайт, поради което той е получател на услугата по техническа поддръжка на въпросното ноу-хау, предоставяна от данъчнозадълженото лице като подизпълнител, като това данъчнозадължено лице не предоставя тази услуга на лицензополучателя, установен в първата държава членка, при положение че лицензодателят:

                              a)

                              разполага със собствени ресурси, състоящи се само от едно наето помещение и от един компютър, използван от управителя;

                              б)

                              има като собствени служители само един управител и един правен съветник, който работи на непълно работно време няколко часа седмично;

                              в)

                              е сключил само един договор — този за развитие на въпросното ноу-хау;

                              г)

                              разпорежда притежаваните от него имена на домейни да бъдат регистрирани от лицензополучателя на негово име в съответствие със сключения с последния договор;

                              д)

                              никога не е посочван като доставчик на въпросните услуги пред трети лица, по-специално пред крайните потребители, пред банките, които предлагат обслужване на плащания с банкови карти в интернет сайтове, пред създателите на достъпното на интернет сайтовете съдържание и пред уебмастерите, които промотират съдържанието;

                              е)

                              никога не е издавал свидетелстващи документи относно достъпните на интернет сайтовете услуги, освен фактурата за лицензионното възнаграждение, и

                              ж)

                              не разполага със система (като банкови сметки и друга инфраструктура), чрез която да се получават приходите от предоставяната чрез интернет сайтовете услуга,
                              като също така се има предвид, че съгласно решение от 17 декември 2015 г., WebMindLicenses (C-419/14, EU:C:2015:832), сами по себе си не изглеждат решаващи фактите, че управителят и едноличен собственик на дружеството лицензодател е създателят на разглежданото ноу-хау и че същото това лице е оказвало влияние или е извършвало контрол върху развитието и използването на посоченото ноу-хау и върху доставката на основаващите се на него услуги, така че физическото лице, което е управител и собственик на дружеството лицензодател, е също така и управител и/или собственик на търговските дружества подизпълнители — и в крайна сметка на дружеството жалбоподател — които съдействат при предоставянето на услугата като натоварени от лицензополучателя подизпълнители, осъществявайки съответните вече посочени функции?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-598/20: Преюдициално запитване от Satversmes tiesa (Латвия), постъпило на 13 ноември 2020 г. — AS „Pilsētas zemes dienests“/Latvijas Republikas Saeima

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/36

      Преюдициално запитване от Satversmes tiesa (Латвия), постъпило на 13 ноември 2020 г. — AS „Pilsētas zemes dienests“/Latvijas Republikas Saeima
      (Дело C-598/20)
      (2021/C 35/48)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Satversmes tiesa

         Страни в главното производство

         Подател на искането за установяване на противоконституционност: AS „Pilsētas zemes dienests“

         Оран, приел спорния акт: Latvijas Republikas Saeima

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Трябва ли освобождаването от данък върху добавената стойност на сделките по отдаване под наем на недвижими имоти, предвидено в член 135, параграф 1, буква л) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, да се тълкува в смисъл, че посоченото освобождаване се прилага спрямо принудителното отдаване под наем на земя?

                  2.

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, тоест ако принудителното отдаване под наем на земя е освободено от данък върху добавената стойност, то тогава, когато във всички останали случаи отдаването под наем на земя подлежи на облагане с данък върху добавената стойност, не противоречи ли такова освобождаване на един от принципите на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, а именно на принципа на неутралитет на данъка върху добавената стойност?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-599/20: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 13 ноември 2020 г. — UAB „Baltic Master“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/36

      Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 13 ноември 2020 г. — UAB „Baltic Master“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Дело C-599/20)
      (2021/C 35/49)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UAB „Baltic Master“

         Ответник: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 29, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността и член 143, параграф 1, букви б), д) или е) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (2) на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкуват в смисъл, че купувачът и продавачът се смятат за свързани лица в случаи като разглеждания, когато при липса на документи (официални данни), доказващи търговско партньорство или контрол, въз основа на обективни доказателства обстоятелствата във връзка със сключването на сделки са характерни не за извършване на икономически дейности при нормални условия, а по-скоро за случаи, в които: 1) са налице особено тесни търговски отношения, основани на висока степен на взаимно доверие между страните по сделката, или 2) една от страните по сделката контролира другата страна или и двете страни по сделката се контролират от трета страна?

                  2)

                  Трябва ли член 31, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 да се тълкува в смисъл, че не допуска определянето на митническата стойност въз основа на информацията, съдържаща се в национална база данни относно една-единствена митническа стойност на стоки с един и същ произход, които са класирани в една и съща позиция по ТАРИК, макар и да не са подобни по смисъла на член 142, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2454/93?

         (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (OВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).

         (2)  Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (OВ L 253, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


title: Дело C-601/20: Преюдициално запитване от Tribunal d’arrondissement (Люксембург), постъпило на 13 ноември 2020 г. — Sovim SA/Luxembourg Business Registers

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/37

      Преюдициално запитване от Tribunal d’arrondissement (Люксембург), постъпило на 13 ноември 2020 г. — Sovim SA/Luxembourg Business Registers
      (Дело C-601/20)
      (2021/C 35/50)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal d’arrondissement

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Sovim SA

         Ответник: Luxembourg Business Registers

         Преюдициални въпроси

         Въпрос № 1

      Валиден ли е член 1, параграф 15, буква в) от Директива (ЕС) 2018/843 (1), с който член 30, параграф 5, първа алинея от Директива (ЕС) 2015/849 за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма […] (2), е изменен в смисъл, че задължава държавите членки да направят достъпна във всички случаи за всеки член на широката общественост информацията за действителните собственици, без това да е оправдано със законен интерес

                  a.

                  от гледна точка на правото на зачитане на личния и семейния живот, гарантирано от член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“), тълкуван в съответствие с член 8 от Европейската конвенция за правата на човека, като се имат предвид целите, прогласени по-конкретно в съображения 30 и 31 от Директива 2018/843, отнасящи се в частност до борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма; и

                  б.

                  от гледна точка на правото на защита на личните данни, гарантирано от член 8 от Хартата, доколкото то има за цел по-конкретно да гарантира законосъобразното, добросъвестното и по прозрачен начин обработване на лични данни по отношение на субекта на данните, ограничението на целите на събиране и обработване и свеждането на данните до минимум?

         Въпрос № 2

                  1.

                  Следва ли член 1, параграф 15, буква ж) от Директива 2018/843 да се тълкува в смисъл, че посочените в него изключителни обстоятелства — при които държавите членки могат да предвидят изключение от достъпа до цялата или част от информацията за действителните собственици, когато достъпът на широката общественост би изложил действителния собственик на непропорционален риск, риск от измама, отвличане, шантаж, изнудване, тормоз, насилие или сплашване — са налице единствено ако са представени доказателства за непропорционален риск от измама, отвличане, шантаж, изнудване за пари, тормоз, насилие или сплашване, който е изключителен, насочен срещу личността на действителния собственик, съществен, реален и непосредствен?

                  2.

                  При утвърдителен отговор, валиден ли е така тълкуваният член 1, параграф 15, буква ж) от Директива 2018/843 от гледна точка на правото на зачитане на личния и семейния живот, гарантирано от член 7 от Хартата, и на правото на защита на личните данни, гарантирано от член 8 от Хартата?

         Въпрос № 3

                  1.

                  Трябва ли член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/ЕО (3) (наричан по-нататък „ОРЗД“), който изисква законосъобразното, добросъвестното и по прозрачен начин обработване на лични данни по отношение на субекта на данните, да се тълкува в смисъл, че допуска

                              a.

                              личните данни на действителен собственик, вписани в регистър на действителните собственици, създаден в съответствие с член 30 от Директива 2015/849, изменен с член 1, параграф 15 от Директива 2018/843, да бъдат достъпни за широката общественост без контрол или посочване на основателна причина от всяко лице от обществеността и без субектът на данните (действителен собственик) да може да разбере кой е имал достъп до неговите лични данни, и

                              б.

                              администраторът на такъв регистър на действителните собственици да предоставя достъп до лични данни на действителните собственици на неограничен и неопределяем брой лица?

                  2.

                  Трябва ли член 5, параграф 1, буква б) от ОРЗД, който налага ограничение на целите, да се тълкува в смисъл, че допуска лични данни на действителен собственик, които са вписани в регистър на действителните собственици, създаден в съответствие с член 30 от Директива 2015/849, изменен с член 1, параграф 15 от Директива 2018/843, да бъдат достъпни за широката общественост, без администраторът на тези данни да може да гарантира, че посочените данни се използват само за целта, за която са били събрани, а именно, по същество за борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма, цел, за чието постигане широката общественост не носи отговорност?

                  3.

                  Трябва ли член 5, параграф 1, буква в) от ОРЗД, който изисква свеждането на данните до минимум, да се тълкува в смисъл, че допуска чрез регистър на действителните собственици, създаден в съответствие с член 30 от Директива 2015/849, изменен с член 1, параграф 15 от Директива 2018/843, широката общественост да има достъп не само до името, месеца и годината на раждане, гражданството и държавата на пребиваване на действителен собственик, както и до характера и обема на притежаваните от него права, но и до деня на раждане и място на раждане?

                  4.

                  Допуска ли член 5, параграф 1, буква е) от ОРЗД — който изисква данните да се обработват по начин, който гарантира подходящо ниво на сигурност на личните данни, включително защита срещу неразрешено или незаконосъобразно обработване, и по този начин гарантира целостта и поверителността на тези данни — неограничен и безусловен достъп, без задължение за поверителност, до личните данни на действителните собственици в регистъра на действителните собственици, създаден в съответствие с член 30 от Директива 2015/849, изменен с член 1, параграф 15 от Директива 2018/843?

                  5.

                  Следва ли член 25, параграф 2 от ОРЗД, който гарантира защитата на данните по подразбиране, по силата на който по-специално по подразбиране без намеса от страна на физическото лице личните данни не трябва да бъдат достъпни за неограничен брой физически лица, да се тълкува в смисъл, че допуска

                              a.

                              регистър на действителните собственици, създаден в съответствие с член 30 от Директива 2015/849, изменен с член 1, параграф 15 от Директива 2018/843, да не изисква членовете на широката общественост, които правят справки в личните данни на действителен собственик, да се регистрират в сайта на посочения регистър; и

                              б.

                              на посочения действителен собственик да не се предоставя никаква информация относно извършена справка в личните данни на действителен собственик, вписани в такъв регистър; и

                              в.

                              да не се прилага никакво ограничение относно обхвата и достъпността на разглежданите лични данни от гледна точка на целта на тяхното обработване?

                  6.

                  Трябва ли членове 44—50 от ОРЗД, които поставят строги условия относно предаването на лични данни на трета държава, да се тълкуват в смисъл, че допускат такива данни на действителен собственик, вписани в регистър на действителните собственици, създаден в съответствие с член 30 от Директива 2015/849, изменен с член 1, параграф 15 от Директива 2018/843, да бъдат достъпни във всички случаи за всички членове на широката общественост, без това да е оправдано със законен интерес и без ограничение относно местонахождението на тази общественост?

         (1)  Директива (ЕС) 2018/843 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година за изменение на Директива (ЕС) 2015/849 за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма и за изменение на директиви 2009/138/ЕО и 2013/36/ЕС (ОВ L 156, 2018 г., стр. 43).

         (2)  Директива (ЕС) 2015/849 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Директива 2006/70/ЕО на Комисията (ОВ L 141, 2015 г., стр. 73).

         (3)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-613/20: Преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg (Австрия), постъпило на 18 ноември 2020 г. — CS/Eurowings GmbH

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/39

      Преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg (Австрия), постъпило на 18 ноември 2020 г. — CS/Eurowings GmbH
      (Дело C-613/20)
      (2021/C 35/51)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesgericht Salzburg

         Страни в главното производство

         Ищец: CS

         Ответник: Eurowings GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Може ли стачка на служители на въздушен превозвач, организирана от синдикална организация с цел изпълнение на искания във връзка с трудови възнаграждения и/или социални обезщетения, да представлява „извънредно обстоятелство“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1)?

                  2)

                  Приложимо ли е това поне в случаите,

                              а)

                              когато служители на дъщерно дружество проявяват солидарност с отправения призив за стачка срещу дружеството майка (Lufthansa AG), с цел да подкрепят синдикални искания на салонния персонал на дружеството майка, и

                              б)

                              по-специално тогава, когато след постигнато споразумение в дружеството майка стачката в дъщерното дружество стане „независима“, като синдикалната организация, въпреки липсата на очевидна причина за стачка, настоява тя да се проведе и дори разширява повече нейния обхват, след като този призив е последван от салонния персонал на дъщерното дружество?

                  3)

                  Достатъчно ли е за доказване на извънредно обстоятелство от опериращия въздушен превозвач да се изтъкне твърдението, че, макар дружеството майка да е изпълнило исканията, синдикалната организация, въпреки липсата на причина за стачка, призовава тя да се проведе и в крайна сметка дори удължава периода ѝ, и кой следва да носи тежестта на доказване, ако обстоятелствата по случая останат неуточнени?

                  4)

                  Може ли стачка в дъщерното дружество на ответника, обявена на 18 октомври 2019 г. за 20 октомври 2019 г. от 5,00 до 11,00 часа, която в крайна сметка още в 5,30 часа на 20 октомври 2019 г. спонтанно е удължена до 24,00 часа на същия ден, да представлява обстоятелство, което вече се намира извън ефективния контрол?

                  5)

                  Като се има предвид и обстоятелството, че от общо 712 полета, които е трябвало да се извършат в този ден, са отменени само 158, считат ли се за съобразени със ситуацията предварително предприети мерки под формата на създаване на алтернативно полетно разписание и субчартиране с цел покриване на отменени поради липса на салонен персонал полети, при което е обърнато особено внимание на дестинациите, които не могат (или могат трудно) да бъдат достигнати по суша, както и на разграничението между вътрешногермански и вътрешноевропейски полети?

                  6)

                  На какви изисквания трябва да отговарят твърденията на опериращия въздушен превозвач, за да се докаже, че са били предприети всички поносими и разумни мерки от техническа и икономическа гледна точка?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-722/18: Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Repsol/EUIPO — Basic (BASIC) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „BASIC“ — По-ранни национални търговски наименования „basic“ и „basic AG“ — Относителни основания за отказ — Използване в процеса на търговията на знак с по-голям обхват от местния — Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Обявяване на частична недействителност — Решение, взето след отмяната от Общия съд на предходно решение — Отнасяне на делото до апелативен състав — Липса на компетентност на органа, извършил отнасянето — Член 1г от Регламент (ЕО) № 216/96 — Насрещна жалба)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/42

      Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Repsol/EUIPO — Basic (BASIC)
      (Дело T-722/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „BASIC“ - По-ранни национални търговски наименования „basic“ и „basic AG“ - Относителни основания за отказ - Използване в процеса на търговията на знак с по-голям обхват от местния - Член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Обявяване на частична недействителност - Решение, взето след отмяната от Общия съд на предходно решение - Отнасяне на делото до апелативен състав - Липса на компетентност на органа, извършил отнасянето - Член 1г от Регламент (ЕО) № 216/96 - Насрещна жалба)
      (2021/C 35/54)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Repsol, SA (Мадрид, Испания) (представители: J.-B. Devaureix и J. C. Erdozain López, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Basic AG Lebensmittelhandel (Мюнхен, Германия) (представител: D. Altenburg, avocate)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 22 август 2018 г. (преписка R 178/2018-2), постановено в производство за обявяване на недействителност между Basic Lebensmittelhandel и Repsol.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 22 август 2018 г. (преписка R 178/2018-2).

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по насрещната жалба.

                  3)

                  EUIPO и Basic AG Lebensmittelhandel понасят направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях — половината от съдебните разноски на Repsol, SA.

         (1)  ОВ C 54, 11.2.2019 г.


title: Дело T-247/19: Решение на Общия съд от 2 декември 2020 г. — Thunus и др./ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Възнаграждение — Годишна корекция на възнагражденията — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Консултации с персонала — Задължение за мотивиране — Пропорционалност)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/43

      Решение на Общия съд от 2 декември 2020 г. — Thunus и др./ЕИБ
      (Дело T-247/19) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕИБ - Възнаграждение - Годишна корекция на възнагражденията - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Консултации с персонала - Задължение за мотивиране - Пропорционалност)
      (2021/C 35/55)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Vincent Thunus (Контерн, Люксембург) и други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението (представител: L. Levi, адвокат)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: T. Gilliams, J. Klein и J. Krueck, подпомагани от P.-E. Partsch, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС и член 50а от Статута на Съда на Европейския съюз целящо, от една страна, отмяна на решенията, съдържащи се във фишовете за заплата на жалбоподателите за февруари 2018 г. и следващите, с които се прилага решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 юли 2017 г. за определяне на нов подход за общо увеличение на заплатите на персонала, приложим към всички служители на ЕИБ и на решението на Управителния комитет на ЕИБ от 30 януари 2018 г. за фиксиране на ставката на корекцията на заплатите за 2018 г. на 0,7 %, и от друга страна, присъждане на обезщетение за вредата, която жалбоподателите твърдят, че са претърпели в резултат на тези решения.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-н Vincent Thunus и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).

         (1)  ОВ C 206, 17.6.2019 г.


title: Дело T-318/19: Решение на Общия съд от 2 декември 2020 г. — Thunus и др./ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Възнаграждение — Годишна корекция на възнагражденията — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Консултации с персонала — Задължение за мотивиране — Пропорционалност)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/44

      Решение на Общия съд от 2 декември 2020 г. — Thunus и др./ЕИБ
      (Дело T-318/19) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕИБ - Възнаграждение - Годишна корекция на възнагражденията - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Консултации с персонала - Задължение за мотивиране - Пропорционалност)
      (2021/C 35/56)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Vincent Thunus (Контерн, Люксембург) и други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението (представител: L. Levi, адвокат)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: T. Gilliams, J. Klein и J. Krueck, подпомагани от P.-E. Partsch, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС и член 50а от Статута на Съда на Европейския съюз целящо, от една страна, отмяна на решенията, съдържащи се във фишовете за заплата на жалбоподателите за февруари 2019 г. и следващите, с които се прилага решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 юли 2017 г. за определяне на нов подход за общо увеличение на заплатите на персонала, приложим към всички служители на ЕИБ, на решението на Съвета на директорите 11 декември 2018 г. за определяне на бюджета за заплати и на решението на Управителния комитет на ЕИБ от 30 януари 2019 г. за фиксиране на ставката на корекцията на заплатите за 2019 г. на 0,8 %, и от друга страна, присъждане на обезщетение за вредата, която жалбоподателите твърдят, че са претърпели в резултат на тези решения.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-н Vincent Thunus и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).

         (1)  ОВ C 246, 22.7.2019 г.


title: Дело T-621/19: Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на триизмерна марка на Европейския съюз „JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE“ — По-ранни триизмерни марки на Европейския съюз — Относителни основания за отказ — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001) — Липса на засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/45

      Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE)
      (Дело T-621/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на триизмерна марка на Европейския съюз „JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE“ - По-ранни триизмерни марки на Европейския съюз - Относителни основания за отказ - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001) - Липса на засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001)
      (2021/C 35/58)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ace of spades Holdings LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: A. Gómez López, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпили в производството пред Общия съд: Gerhard Ernst Krupp (Мюнхен, Германия), Elmar Borrmann (Райт, Австрия)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 20 юни 2019 г. (преписка R 2/2019-5), постановено в производство по възражение между Ace of spades Holdings и г-н Krupp и г-н Borrmann

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 20 юни 2019 г. (преписка R 2/2019-5) в частта, в която се отхвърлят жалбата на Ace of spades Holdings LLC и възражението на основание на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г..


title: Дело T-705/19: Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — GV/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Психически тормоз — Молба за съдействие — Отхвърляне на молбата — Интерес на службата — Равностойност на длъжности — Разумен срок — Липса на начало на доказателство — Отговорност)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/46

      Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — GV/Комисия
      (Дело T-705/19) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Психически тормоз - Молба за съдействие - Отхвърляне на молбата - Интерес на службата - Равностойност на длъжности - Разумен срок - Липса на начало на доказателство - Отговорност)
      (2021/C 35/60)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: GV (представител: B.-H. Vincent, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: B. Mongin, M. Brauhoff и T. Lilamand)

         Предмет

      Искане, подадено на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Комисията от 5 февруари 2019 г., с което се отхвърля молбата за съдействие на жалбоподателя, и от друга страна, на искането за обезщетение на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради това решение.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда GV да заплати направените от него разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 413, 9.12.2019 г.


title: Дело T-622/19: Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на триизмерна марка на Европейския съюз „JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE“ — По-ранни триизмерни марки на Европейския съюз — Относителни основания за отказ — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001) — Липса на засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/46

      Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Ace of spades/EUIPO — Krupp и Borrmann (JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE)
      (Дело T-622/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на триизмерна марка на Европейския съюз „JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE“ - По-ранни триизмерни марки на Европейския съюз - Относителни основания за отказ - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EС) 2017/1001) - Липса на засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001)
      (2021/C 35/59)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ace of spades Holdings LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: A. Gómez López, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпили в производството пред Общия съд: Gerhard Ernst Krupp (Мюнхен, Германия), Elmar Borrmann (Райт, Австрия)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 26 юни 2019 г. (преписка R 3/2019-5), постановено в производство по възражение между Ace of spades Holdings и г-н Krupp и г-н Borrmann

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 26 юни 2019 г. (преписка R 3/2019-5) в частта, в която се отхвърлят жалбата на Ace of spades Holdings LLC и възражението на основание на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-819/19: Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Man and Machine/EUIPO — Bim Freelance („bim ready“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „bim ready“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „BIM freelance“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Ограничаване на услугите, посочени в заявката за марка)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/47

      Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Man and Machine/EUIPO — Bim Freelance („bim ready“)
      (Дело T-819/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „bim ready“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „BIM freelance“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Ограничаване на услугите, посочени в заявката за марка)
      (2021/C 35/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Man and Machine Ltd (Тейм Оксфордшър, Обединено кралство) (представители: R. Peto и C. Neu, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: L. Rampini и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Bim Freelance Corp. (Маями, Флорида, Съединени щати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 17 септември 2019 г. (преписка R 317/2019-1), постановено в производство по възражение със страни Bim Freelance и Man and Machine

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 17 септември 2019 г. (преписка R 317/2019-1).

                  2)

                  Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело T-858/19: Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — easyCosmetic Swiss/EUIPO — UWI (easycosmetic) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „easyCosmetic“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/48

      Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — easyCosmetic Swiss/EUIPO — UWI (easycosmetic)
      (Дело T-858/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „easyCosmetic“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 35/62)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: easyCosmetic Swiss GmbH (Бар, Швейцария) (представители: D. Terheggen и S. Sullivan, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Söder и M. Fischer)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: UWI Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH (Бад Наухайм, Германия) (представители: M. Krisch, T. Guttau и V. Wellens, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 4 октомври 2019 г. (преписка R 973/2019-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни UWI и easyCosmetic Swiss

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда EasyCosmetic Swiss GmbH да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                  UWI Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 45, 10.2.2020 г.


title: Дело T-30/20: Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Promed/EUIPO — Centrumelektroniki (Promed) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „Promed“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/48

      Решение на Общия съд от 9 декември 2020 г. — Promed/EUIPO — Centrumelektroniki (Promed)
      (Дело T-30/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „Promed“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 35/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Promed GmbH kosmetische Erzeugnisse (Фархант, Германия) (представители: B. Sorg, B. Reinisch и C. Raßmann, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill, V. Ruzek и S. Hanne)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Centrumelektroniki sp.j. (Тарновске гури, Полша) (представител: M. Kondrat, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 7 ноември 2019 г. (преписка R 614/2019-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Centrumelektroniki и Promed kosmetische Erzeugnisse

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Promed GmbH kosmetische Erzeugnisse да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-536/19: Определение на Общия съд от 7 декември 2020 г. — Militos Symvouleftiki/Комисия (Жалба за отмяна — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Доставка на услуги във връзка с организирането на информационни дейности за сметка на представителството на Комисията в Гърция — Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/50

      Определение на Общия съд от 7 декември 2020 г. — Militos Symvouleftiki/Комисия
      (Дело T-536/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Доставка на услуги във връзка с организирането на информационни дейности за сметка на представителството на Комисията в Гърция - Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка - Липса на правен интерес - Недопустимост)
      (2021/C 35/65)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Militos Symvouleftiki AE (Атина, Гърция) (представител: K. Farmakidis-Markou, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà и A. Katsimerou)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 29 май 2019 г. за отмяна на обявление за обществена поръчка PR/2018-16/ATH за доставката на услуги във връзка с организирането на комуникационни дейности за сметка на представителството на Комисията в Гърция

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Militos Symvouleftiki AE понася, наред с направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело T-792/19: Определение на Общия съд от 4 декември 2020 г. — Agepha Pharma/EUIPO — Apogepha Arzneimittel (AGEPHA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/50

      Определение на Общия съд от 4 декември 2020 г. — Agepha Pharma/EUIPO — Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)
      (Дело T-792/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 35/66)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Agepha Pharma s.r.o. (Сенец, Словакия) (представител: D. Göbel, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Apogepha Arzneimittel GmbH (Дрезден, Германия) (представители: A. Marx и R. Kaase, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 26 август 2019 г. (преписка R 386/2019-2), постановено в производство по възражение със страни Apogepha Arzneimittel GmbH и Agepha Pharma s.r.o.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Agepha Pharma s.r.o. и Apogepha Arzneimittel GmbH да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всяко от тях да понесе половината от разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 10, 13.1.2020 г.


title: Дело T-185/20: Определение на Общия съд от 1 декември 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/51

      Определение на Общия съд от 1 декември 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)
      (Дело T-185/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 35/67)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tikal Marine Systems GmbH (Нордерштедт, Германия) (представител: M. Mahnkopf, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: P. Sipos и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ultra Safety Systems Inc. (Мангония Парк, Флорида, Съединени щати) (представители: C. Eckhartt, A. von Mühlendahl и P. Böhner, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2020 г. (преписка R 2500/2018-4) относно производство по отмяна между Ultra Safety Systems и Tikal Marine Systems

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Tikal Marine Systems GmbH и Ultra Safety Systems Inc. да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всяко от тях, половината от разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело T-192/20: Определение на Общия съд от 1 декември 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/51

      Определение на Общия съд от 1 декември 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)
      (Дело T-192/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 35/68)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tikal Marine Systems GmbH (Нордерштедт, Германия) (представител: M. Mahnkopf, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: P. Sipos и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ultra Safety Systems Inc. (Мангония Парк, Флорида, Съединени щати) (представители: C. Eckhartt, A. von Mühlendahl и P. Böhner, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2020 г. (преписка R 2499/2018-4) относно производство по отмяна между Ultra Safety Systems и Tikal Marine Systems

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Tikal Marine Systems GmbH и Ultra Safety Systems Inc. да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всяко от тях, половината от разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело T-685/20: Жалба, подадена на 16 ноември 2020 г. — Asian Gear/EUIPO — Multimox (Roller)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/52

      Жалба, подадена на 16 ноември 2020 г. — Asian Gear/EUIPO — Multimox (Roller)
      (Дело T-685/20)
      (2021/C 35/69)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Asian Gear BV (Пийнакер, Нидерландия) (представител: B. Gravendeel, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Multimox Holding BV (Рийен, Нидерландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 607 155-0002

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 3 септември 2020 г. по преписка R 1042/2018-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение или да го измени така, че промишлен дизайн на Общността № 607 155-0002 да бъде обявен за недействителен,
                  При условията на евентуалност:

                  —

                  да потвърди решението от 30 април 2018 г. на отдела за обявяване на недействителност и да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-686/20: Жалба, подадена на 16 ноември 2020 г. — Asian Gear/EUIPO — Multimox (Roller)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/53

      Жалба, подадена на 16 ноември 2020 г. — Asian Gear/EUIPO — Multimox (Roller)
      (Дело T-686/20)
      (2021/C 35/70)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Asian Gear BV (Пийнакер, Нидерландия) (представител: B. Gravendeel, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Multimox Holding BV (Рийен, Нидерландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 607 155-0004

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 3 септември 2020 г. по преписка R 1043/2018-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение или да го измени така, че промишлен дизайн на Общността № 607 155-0004 да бъде обявен за недействителен,
                  При условията на евентуалност:

                  —

                  да потвърди решението от 30 април 2018 г. на отдела за обявяване на недействителност и да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-695/20: Иск, предявен на 18 ноември 2020 г. — OG/ЕИБ

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/53

      Иск, предявен на 18 ноември 2020 г. — OG/ЕИБ
      (Дело T-695/20)
      (2021/C 35/71)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищца: OG (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, адвокати)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка

         Искания

      Ищцата моли Общия съд:

                  —

                  да обяви иска в настоящото производство за допустим и основателен,

            вследствие на това:

                  —

                  да осъди ЕИБ да изплати трудово възнаграждение за 16 месеца и възнаграждение при напускане за 6 месеца, тоест сума в размер от 317 668 EUR към момента на подаване на първоначалното искане за обезщетение на 23 октомври 2019 г., като този размер да бъде актуализиран към момента на изплащане на сумата,

                  —

                  да осъди ЕИБ да плати обезщетение за неимуществени вреди, оценени по справедливост на 50 000 EUR,

                  —

                  при необходимост да отмени решението за отхвърляне на искането за обезщетение, прието на 9 март и получено на 10 март 2020 г.,

                  —

                  при необходимост да отмени мълчаливия отказ по жалбата до по-горестоящия административен орган от 8 август 2020 г.,

                  —

                  да разпореди, в рамките на процесуално-организационните действия, предоставянето на достъп до доклада на дружеството Sécurité et Santé au Travail Luxembourg (SSTL) (Дружество за безопасни и здравословни условия на труд в Люксембург),

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска, с който цели Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) да бъде подведена под отговорност вследствие на поредица от събития, които разглеждани отделно или заедно разкривали неправомерно поведение на ЕИБ, довело до причиняването на вреди на ищцата и предизвикало заболяването ѝ, ищцата представя едно-единствено основание, а именно допуснати от ЕИБ нарушения на задълженията за полагане на грижа, за добра администрация и за прозрачност и в по-общ план нарушение на общото задължение на всеки работодател за полагане на грижа.
      В случая ищцата поддържа, че ако ЕИБ редовно бе предприемала необходимите мерки за безопасност в сградите си, е нямало да се стигне до трагичното самоубийство на една стажантка. Тя твърди също, че ако ЕИБ бе поела отговорността си във връзка с това самоубийство и бе изпълнила по отношение на служители си, и по-специално на тези, които както ищцата са били в пряк сблъсък с това самоубийство, задълженията си за прозрачност, подкрепа, откритост и съдействие, то в момента ищцата е нямало да бъде инвалидизиран служител, който търпи страдания и чиято кариера и признание на заслугите вече по никакъв начин не се отчитат от работодателя ѝ, при все че тя му е служила лоялно.
      Ищцата твърди, че фактите разкриват също, че ЕИБ не само не се е проявила като отговорен и осигуряващ защита на служителите си работодател, но и вследствие на самоубийството на стажантката на ищцата е провела политика за дискредитиране и принизяване на последната до нейния физически и психически срив. След 30 години образцова кариера ищцата смята, че с нея са се отнесли като с посредствена и непочтена служителка.


title: Дело T-703/20: Жалба, подадена на 27 ноември 2020 г. — Mylan Ireland/EMA

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/54

      Жалба, подадена на 27 ноември 2020 г. — Mylan Ireland/EMA
      (Дело T-703/20)
      (2021/C 35/72)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Mylan Ireland Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: J. Krens, lawyer)

         Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да постанови, че възражението за незаконосъобразност, повдигнато от жалбоподателя срещу заключението на Комитета по лекарствените продукти за хуманна употреба, че лекарственият продукт „Tecfidera®“ на Biogen Idec Ltd има статут на различно активно вещество, което води до издаването на ново общо разрешение за търговия, така както това заключение е цитирано в решението от 30 януари 2014 г. за предоставяне на разрешение за търговия с „Tecfidera® — Dimethyl Fumarate“, е допустимо и основателно,

                  —

                  да отмени решението на EMA от 1 октомври 2020 г., с което не потвърждава заявлението на жалбоподателя за издаване на разрешение за търговия с генерична версия на лекарствения продукт „Tecfidera“,

                  —

                  да осъди EMA да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: тъй като възражението за незаконосъобразност е основателно, обжалваното решение е правно недопустимо, защото ЕМА е допуснала грешка при установяване на фактите и прилагане на правото и не е изпълнила задължението си за мотивиране и извършване на внимателна и щателна преценка съгласно изискванията на член 296 ДФЕС.

                  2.

                  Второ основание: законосъобразността на обжалваното решение се оспорва и поради това, че статутът на „различно активно вещество“ е трябвало да бъде преразгледан при подаването на възраженията на жалбоподателя, които са били представени във фазата на подаване на заявлението. Затова се твърди, че ЕМА не е изпълнила надлежно своите задължения, и по-специално задължението си да извърши действителна и внимателна преценка и да се мотивира съгласно изискванията на член 296 ДФЕС, което на свой ред прави обжалваното решение незаконосъобразно.


title: Дело T-706/20: Жалба, подадена на 30 ноември 2020 г. — MiMedx Group/EUIPO — DIZG (Epiflex)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/55

      Жалба, подадена на 30 ноември 2020 г. — MiMedx Group/EUIPO — DIZG (Epiflex)
      (Дело T-706/20)
      (2021/C 35/73)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: MiMedx Group, Inc. (Мариета, Джорджия, Съединени щати) (представители: J. Bogatz и Y. Stone, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: DIZG Deutsches Institut für Zell- und Gewebeersatz gGmbH (Берлин, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Epiflex“ — марка на Европейския съюз „Epiflex“ № 1 281 385

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 септември 2020 г. по преписка R 133/2020-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 58 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 19, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2017/1430 на Комисията,

                  —

                  Нарушение на принципа на равенство, предвиден в член 20 във връзка с член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“),

                  —

                  Нарушение на правото на добра администрация, предвидено в член 41, параграф 1 от Хартата,

                  —

                  Нарушение на правото на справедлив съдебен процес, предвидено в член 47 от Хартата,

                  —

                  Нарушение на член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 19, параграф 1, трето изречение и член 10, параграф 7 от Делегиран регламент (ЕС) 2017/1430 на Комисията.


title: Дело T-711/20: Жалба, подадена на 3 декември 2020 г. — Puma/EUIPO — CMS (CMS Italy)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/56

      Жалба, подадена на 3 декември 2020 г. — Puma/EUIPO — CMS (CMS Italy)
      (Дело T-711/20)
      (2021/C 35/74)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Puma SE (Херцогенаурах, Германия) (представител: P. GonzálezBueno Catalán de Ocón, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: CMS Costruzione macchine speciali SpA (Алонте, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „CMS Italy“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 150 538

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 септември 2020 г. по преписка R 2215/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и CMS Costruzione macchine speciali SpA да заплатят съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на принципите на правна сигурност, равно третиране и добра администрация.


title: Дело T-712/20: Жалба, подадена на 3 декември 2020 г. — Škoda Investement/EUIPO — Škoda Auto (Емблема на стрела с крило)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/57

      Жалба, подадена на 3 декември 2020 г. — Škoda Investement/EUIPO — Škoda Auto (Емблема на стрела с крило)
      (Дело T-712/20)
      (2021/C 35/75)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Škoda Investement a.s. (Пилзен, Чешка република) (представител: L. Lorenc, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Škoda Auto a.s. (Млада Болеслав, Чешка република)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на емблема на стрела с крило) — заявка за регистрация № 17 991 861

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2020 г. по преписка R 284/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отмени изцяло решението на отдела по споровете от 9 декември 2019 г. относно възражение № B003083007,

                  —

                  да върне преписката на отдела по споровете за допълнително разглеждане във връзка с всички заявени стоки и услуги,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Неправилна оценка на правните последици на процесуално незаконосъобразно първоинстанционно решение.


title: Дело T-715/20: Жалба, подадена на 4 декември 2020 г. — Degode/EUIPO — Leo Pharma (Skinovea)

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/57

      Жалба, подадена на 4 декември 2020 г. — Degode/EUIPO — Leo Pharma (Skinovea)
      (Дело T-715/20)
      (2021/C 35/76)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: DEGODE — Dermago Development GmbH (Петерсхаген, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Leo Pharma A/S (Балеруп, Дания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Skinovea“ — заявка за регистрация № 17 898 565

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 4 септември 2020 г. по преписка R 337/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-721/20: Иск, предявен на 9 декември 2020 г. — Съвместно предприятие „Чисто небе 2“/NG

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/58

      Иск, предявен на 9 декември 2020 г. — Съвместно предприятие „Чисто небе 2“/NG
      (Дело T-721/20)
      (2021/C 35/77)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищец: съвместно предприятие „Чисто небе 2“ (представители: M. Velardo, avvocato, и B. Mastantuono)

         Ответник: NG

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да осъди ответника да заплати сумата от 141 094,80 EUR във връзка със споразумението за предоставяне на безвъзмездни средства № 632506, „Wireless Flexible sensor co-operation for structural health Diagnosis/prognosis“, сключено по линия на Седмата рамкова програма на Европейския съюз, заедно с лихва по ставката от 3,5 %, прилагана от Европейската централна банка за основните ѝ операции по рефинансиране, считано от 9 юли 2019 г. до деня на действителното плащане,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото дело.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква следното основание в подкрепа на иска:
      Ответникът не изпълнил договорните си задължения, като не възстановил сумата на разходите за персонал, които били счетени за недопустими за целите на финансирането. Поради това на 23 май 2019 г. ищецът издал дебитно известие за сумата от 141 094,80 EUR, вече изплатена на дружеството Alpha Consulting Service Srl, в съответствие с разпоредбите на споразумението за предоставяне на безвъзмездни средства. В случая нямало никакво съмнение относно фактите, от които произтичат задълженията на ответника в качеството му на представляващ съдружник в дружеството Alpha Consulting Service Srl, заличено от търговския регистър. Възраженията на дружеството след издаването на дебитното известие били твърде общи, непълни и недоказани, а съответно и като цяло неоснователни. Затова ищецът имал право да иска връщане и възстановяване на платената сума заедно с мораторни лихви.


title: Дело T-722/20: Жалба, подадена на 10 декември 2020 г. — Far Polymers и др./Комисия

text:
               1.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 35/59

      Жалба, подадена на 10 декември 2020 г. — Far Polymers и др./Комисия
      (Дело T-722/20)
      (2021/C 35/78)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Far Polymers Srl (Филаго, Италия), Gamma Chimica SpA (Милано, Италия), Carbochem Srl (Кастильоне Олона, Италия), Jeniuschem Srl (Галарате, Италия) (представители: G. Abbatescianni и E. Patti, avvocati)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд, след като приеме настоящата жалба за допустима, да отмени Регламент за изпълнение 2020/1336 на Комисията, публикуван в Официален вестник L 315 от 29 септември 2020 г., с който са наложени мита върху внасяния от Китайската народна република поливинилов алкохол (PVA).

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват осем основания в подкрепа на жалбата.
      Първо основание: нарушение на нормите и явна грешка при определяне на промишлеността на Съюза в областта на PVA, в която Комисията е включила освен операторите от свободния пазар и операторите от пазара за собствено потребление, както и производителите, които същевременно са и вносители. Тази грешка: a) е засегнала установяването на вредата за промишлеността на Съюза, която всъщност съвпада само с първоначалния жалбоподател, б) е довела до налагане на мита, които не стимулират свободната конкуренция на пазара на Съюза, а само първоначалния жалбоподател или третите държави, в) е довела до неподходяща оценка на интересите на всички други промишлени оператори на Съюза (производители, вносители и потребители) срещу митата, г) е поставила регламента в открито противоречие с предходните регламенти, с които производственият капацитет на промишлеността на Съюза се приема за недостатъчен, поради което са предвидени квоти, освободени от мита. По същите причини обжалваният регламент е опорочен и от злоупотреба с власт.
      Второ основание: обжалваният акт противоречи на принципите, посочени в член 102 ДФЕС, и при условията на евентуалност е опорочен от явна грешка и от злоупотреба с власт, тъй като ще доведе до създаване на господстващо положение на пазара на PVA на първоначалния жалбоподател — единственият производител, който извършва дейност на свободния пазар на Съюза и има допълнителен производствен капацитет. Обжалваният акт не отчита писмените доказателства за вече извършените антиконкурентни действия от първоначалния жалбоподател, който отказва да продава нискокачествен PVA на цени, които отчитат ниските производствени разходи.
      С третото основание се оспорват мотивите на акта, с който са наложени митата, поради нарушение на член 296 ДФЕС и поради явна грешка, тъй като Комисията е отказала да се извърши сегментиране на пазара на Съюза между ниско и високо качество, макар да е приела, че PVA се продава с две различни качества, които имат ясно различими производствени разходи, получатели и цени. Посочените качества не могат да се припокриват, нито са взаимнозаменяеми. Вследствие на сегментирането на пазара Комисията следвало да освободи от мита нискокачествения PVA.
      Четвъртото основание има за предмет винилацетатния мономер (VAM) — основната суровина за производството на PVA. При определянето на нормалната стойност за целите на дъмпинговия марж Комисията не е взела предвид липсата на изкривяване на цените на китайския VAM, доколкото вече са били съобразени с цените на международния пазар. Също така при определянето на маржа на вредата Комисията не е взела предвид ниските разходи, поети от китайските износители, които спестяват от цената на VAM, тъй като са вертикално интегрирани.
      Пето основание: Комисията е мотивирала неправилно и противоречиво обжалвания акт в нарушение на член 296 ДФЕС, като е пренебрегнала значението на метанола за определянето на разходите на китайските производители, поради което не е признала — при определянето на маржа на вредата — съответната корекция на експортните цени за посочения разходен фактор.
      С шестото основание се оспорва частта от обжалвания акт, в която съгласно член 254 от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета Комисията освобождава вноса на PVA, предназначен за сектора за производство на картон, доколкото посоченото освобождаване: a) не обхваща други крайни приложения, които се намират точно в същото положение като сектора за производство на картон; и б) е приложено само за сместа на PVA, с изключение на обикновения внос.
      Предмет на седмото основание е нарушението на член 296 ДФЕС, както и на съображение 12 и член 6, параграф 8 от основния регламент, тъй като Комисията е решила да не взема предвид определени доводи само поради факта, че са били изтъкнати от заинтересованите страни, а не от китайските износители. Така Комисията произволно е въвела принципа, че само някои категории субекти могат да оспорват приемането на даден акт от европейските институции.
      Последно осмо основание: нарушение на член 296 ДФЕС и на член 19 от основния регламент относно достъпността на информацията. Комисията е събрала цял набор от неповерителни данни, като не е осигурила достъп до тях на заинтересованите страни. По този начин заинтересованите страни не са могли да разберат мотивите на Комисията за приемането на обжалвания акт.


title: Дело C-601/19 P: Решение на Съда (осми състав) от 17 декември 2020 г. — BP/Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) (Обжалване — Публична служба — Договорно наети служители — Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) — Срочен договор — Решение за неподновяване — Приемане на ново решене след отмяна от Общия съд — Твърдени нередности, допуснати при прилагането на решението на Общия съд)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/5

      Решение на Съда (осми състав) от 17 декември 2020 г. — BP/Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA)
      (Дело C-601/19 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Договорно наети служители - Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) - Срочен договор - Решение за неподновяване - Приемане на ново решене след отмяна от Общия съд - Твърдени нередности, допуснати при прилагането на решението на Общия съд)
      (2021/C 62/03)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: BP (представител: E. Lazar, адвокат)

         Друга страна в производството: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA) (представители: M. O'Flaherty, подпомаган от B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда BP да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA).

         (1)  ОВ C 432, 23.12.2019 г.


title: Дело T-189/19: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Haikal/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Право на защита — Право на справедлив процес — Задължение за мотивиране — Право на ефективна съдебна защита — Грешка в преценката — Право на собственост — Пропорционалност — Свобода на икономическата инициатива — Право на зачитане на личния и семейния живот)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/27

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Haikal/Съвет
      (Дело T-189/19) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Право на защита - Право на справедлив процес - Задължение за мотивиране - Право на ефективна съдебна защита - Грешка в преценката - Право на собственост - Пропорционалност - Свобода на икономическата инициатива - Право на зачитане на личния и семейния живот)
      (2021/C 62/32)
      Език на производството: български

         Страни

         Жалбоподател: Maen Haikal (Дамаск, Сирия) (представител: С. Коев, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: С. Чолакова и V. Piessevaux)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 18 I, 2019 г., стр. 13), на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 18 I, 2019 г., стр. 4), на Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 36) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/798 на Съвета от 17 май 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 132, 2019 г., стр. 1), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Maen Haikal да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 187, 3.6.2019 г.


title: Дело C-628/18: Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2021 г. — Европейска комисия/Република Словения (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 258 ДФЕС — Пазар на финансови инструменти — Директиви 2014/65/ЕС и (ЕС) 2016/1034 — Липса на транспониране и/или на съобщаване на транспониращите мерки — Член 260, параграф 3 ДФЕС — Искане за осъждане да се заплати еднократна сума)

text:
               1.3.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/2

      Решение на Съда (трети състав) от 13 януари 2021 г. — Европейска комисия/Република Словения
      (Дело C-628/18) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 258 ДФЕС - Пазар на финансови инструменти - Директиви 2014/65/ЕС и (ЕС) 2016/1034 - Липса на транспониране и/или на съобщаване на транспониращите мерки - Член 260, параграф 3 ДФЕС - Искане за осъждане да се заплати еднократна сума)
      (2021/C 72/02)
      Език на производството: словенски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: T. Scharf, G. von Rintelen и B. Rous Demiri)

         Ответник: Република Словения (представители: Mihelič Žitko, A. Dežman Mušič и N. Pintar Gosenca)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представител: S. Eisenberg), Република Естония (представител: N. Grünberg), Република Австрия (представител: G. Hesse), Република Полша (представител: B. Majczyna)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е приела до изтичането на определения в мотивираното становище срок или при всички положения, като не е съобщила на Европейската комисия законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобрази с Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директива 2002/92/ЕО и на Директива 2011/61/ЕС, изменена с Директива (ЕС) 2016/1034 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2016 г., Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 93 от Директива 2014/65, изменена с Директива 2016/1034.

                  2)

                  Осъжда Република Словения да заплати на Европейската комисия еднократна сума в размер на 750 000 EUR.

                  3)

                  Осъжда Република Словения да заплати, освен направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  4)

                  Федерална република Германия, Република Естония, Република Австрия и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-616/20: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln (Германия), постъпило на 19 ноември 2020 г. — M2Beauté Cosmetics GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               1.3.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/11

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln (Германия), постъпило на 19 ноември 2020 г. — M2Beauté Cosmetics GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-616/20)
      (2021/C 72/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: M2Beauté Cosmetics GmbH

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland (Федерална република Германия, представлявана от Bundesinstitut für Arzneimittel und Medizinprodukte (Федерален институт за лекарствени продукти и медицински изделия))

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  При квалифицирането на козметичен продукт като лекарствен продукт според функцията му по смисъла на член 1, точка 2, буква б) от Директива 2001/83 (1), при коeто се извършва изследване на всички характеристики на продукта, има ли право националният орган да основава необходимата научна констатация на фармакологичните свойства на продукта и на неговите рискове с оглед на така наречената „структурна аналогия“, когато използваното активно вещество е новоразработено, сходно е по структурата си с вече познати и изследвани фармакологични вещества, но заявителят не е представил изчерпателни фармакологични, токсикологични или клинични изследвания за новото вещество по отношение на неговите ефекти и дозировка, необходими само с оглед на прилагането на Директива 2001/83/ЕО?

                  2.

                  Трябва ли член 1, точка 2, буква б) от Директива 2001/83/ЕО от 6 ноември 2001 г. да се тълкува в смисъл, че продукт, който е пуснат на пазара като козметичен и който оказва значително влияние върху физиологичните функции чрез фармакологично действие, може да се счита за лекарствен продукт според функцията му само ако има конкретно благоприятно въздействие върху здравето? В това отношение достатъчно ли е продуктът да оказва предимно положително въздействие върху външния вид на съответния човек, което косвено е полезно за здравето чрез повишаване на самочувствието или личния комфорт?

                  3.

                  Или е налице лекарствен продукт според функцията му и когато положителното му действие се ограничава до подобряване на външния вид на съответния човек, без да има преки или непреки ползи за здравето, като обаче няма само вредни за здравето свойства и поради това не е сходно с упойващо вещество?

         (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3), изменена последно с Регламент (ЕС) 2019/1243 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 година (OB L 198, 2019 г, стр. 241).


title: Дело C-631/20: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 23 ноември 2020 г. — Deutsche Lufthansa AG/PR, TV

text:
               1.3.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/15

      Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 23 ноември 2020 г. — Deutsche Lufthansa AG/PR, TV
      (Дело C-631/20)
      (2021/C 72/21)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG

         Ответници: PR, TV

         Преюдициален въпрос

      Свиканата от синдикална организация стачка на собствените служители на въздушния превозвач представлява ли извънредно обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1)?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-610/18: Решение на Общия съд от 13 януари 2021 г. — ZR/EUIPO (Публична служба — Назначаване — Обявление за конкурс — Конкурс на общо основание EUIPO/AD/01/17 — Решение името на жалбоподателя да не се включи в списъка с резерви от конкурса — Състав на конкурсната комисия — Неизменност на състава)

text:
               1.3.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/19

      Решение на Общия съд от 13 януари 2021 г. — ZR/EUIPO
      (Дело T-610/18) (1)

      (Публична служба - Назначаване - Обявление за конкурс - Конкурс на общо основание EUIPO/AD/01/17 - Решение името на жалбоподателя да не се включи в списъка с резерви от конкурса - Състав на конкурсната комисия - Неизменност на състава)
      (2021/C 72/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ZR (представители: S. Rodrigues и A. Blot, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė и K. Tóth, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, първо, на решението на конкурсната комисия по конкурс EUIPO/AD/01/17 — Администратори (AD 6) в областта на интелектуалната собственост от 1 декември 2017 г. да не включи името на жалбоподателя в списъка с резерви, съставен с оглед на назначаването на администратори от EUIPO, второ, на решението на същата конкурсна комисия от 7 март 2018 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за преразглеждане, и трето, на решението на EUIPO от 27 юни 2018 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя жалба по административен ред съгласно член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица в Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението от 7 март 2018 г., с което конкурсната комисия по конкурса на общо основание EUIPO/AD/01/17 след преразглеждане отказва да впише ZR в списъка с резерви за назначаването на администратори със степен AD 6 в областта на интелектуалната собственост.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Осъжда Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 455, 17.12.2018 г.


title: Дело T-873/19: Решение на Общия съд от 13 януари 2021 г. — Multi-Service/Комисия (Околна среда — Регламент (ЕС) № 517/2014 — Флуорсъдържащи парникови газове — Електронен регистър за квоти за пускане на пазара на флуоровъглеводороди — Решение за отмяна на регистрацията на предприятие — Непредставяне на необходимата информация)

text:
               1.3.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/24

      Решение на Общия съд от 13 януари 2021 г. — Multi-Service/Комисия
      (Дело T-873/19) (1)

      (Околна среда - Регламент (ЕС) № 517/2014 - Флуорсъдържащи парникови газове - Електронен регистър за квоти за пускане на пазара на флуоровъглеводороди - Решение за отмяна на регистрацията на предприятие - Непредставяне на необходимата информация)
      (2021/C 72/35)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Multi-Service S.A. (Квидзин, Полша) (представител: P. Jankowski, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Becker, M. Jáuregui Gómez и M. Rynkowski)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Решение Ares (2019) 6103796 на Комисията от 3 октомври 2019 г., с което тя отменя регистрацията на жалбоподателя в регистъра, създаден и воден от нея на основание член 17 от Регламент (ЕС) № 517/2014

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Multi-Service S.A. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 87, 16.3.2020 г.


title: Дело T-19/21: Жалба, подадена на 19 януари 2021 г. — Amazon.com и др./Комисия

text:
               1.3.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/34

      Жалба, подадена на 19 януари 2021 г. — Amazon.com и др./Комисия
      (Дело T-19/21)
      (2021/C 72/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Amazon.com, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, Съединени щати), Amazon Services Europe Sàrl (Люксембург, Люксембург), Amazon EU Sàrl (Люксембург), Amazon Europe Core Sàrl (Люксембург) (представители: A. Komninos и G. Tantulli, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2020) 7692 окончателен на Европейската комисия от 10 ноември 2020 г. в частта, в която Италия е изключена от обхвата на разследването и от обхвата на правните последици, произтичащи от член 11, параграф 6 от Регламент 1/2003,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват едно основание в подкрепа на жалбата, твърдейки, че с обжалваното решение Италия незаконосъобразно е изключена от обхвата на преписка AT.40703 и е извадена от обхвата на правните последици, произтичащи от член 11, параграф 6 от Регламент 1/2003. По този начин с обжалваното решение се нарушавал член 11, параграф 6 от Регламент 1/2003 и се подкопавала ефективността му и/или се заобикалял член 11, параграф 6 от Регламент 1/2003 и не се постигала преследваната с него цел.


title: Дело T-25/21: Жалба, подадена на 20 януари 2021 г. — Corman/Комисия

text:
               1.3.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/35

      Жалба, подадена на 20 януари 2021 г. — Corman/Комисия
      (Дело T-25/21)
      (2021/C 72/47)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Marie Corman (Шербеек, Белгия) (представител: S. Orlandi, avocat)

         Ответник: Европейскa комисия

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение от 4 юни 2020 г., с което се определя пенсията за осигурителен стаж и възраст на жалбоподателката,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква едно-единствено основание в подкрепа на жалбата —с обжалваното решение са нарушени членове 21 и 22 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.