title: Дело C-323/06 P: Определение на Съда от 20 март 2007 г. — Theodoros Kallianos/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Длъжностно лице — Заплата — Издръжка в рамките на производство по бракоразводно дело — Удръжки от заплатата)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/26

         Определение на Съда от 20 март 2007 г. — Theodoros Kallianos/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-323/06 P) (1)

   (Обжалване - Длъжностно лице - Заплата - Издръжка в рамките на производство по бракоразводно дело - Удръжки от заплатата)
   (2007/C 96/46)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Theodoros Kallianos (представител: G. Archambeau, адвокат)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и D. Martin, и D. Waelbroeck, адвокат)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 17 май 2006 г. по дело Kallianos/Комисия (T-93/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля искането за отмяна на решението на Комисията относно някои от удръжките от заплатата на ищеца въз основа на временни мерки, постановени от белгийска юрисдикция, както и искането на ищеца за възстановяване на посочените суми и за заплащане на обезщетение — Компетентност на европейските институции в рамките на национални производства по бракоразводни дела — Условия за съобщаване и противопоставимост на посочените институции на решение по бракоразводно дело
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Г-н Kallianos се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-464/09 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 2 декември 2010 г. — Holland Malt BV/Европейска комисия, Кралство Нидерландия (Обжалване — Държавни помощи — Насоки за държавните помощи в селскостопанския сектор — Точка 4.2.5 — Пазар на малц — Липса на нормални възможности за реализация на пазара — Мярка за помощ, обявена за несъвместима с общия пазар)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 2 декември 2010 г. — Holland Malt BV/Европейска комисия, Кралство Нидерландия
   (Дело C-464/09 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Насоки за държавните помощи в селскостопанския сектор - Точка 4.2.5 - Пазар на малц - Липса на нормални възможности за реализация на пазара - Мярка за помощ, обявена за несъвместима с общия пазар)
   2011/C 30/12
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Holland Malt BV (представители: O. Brouwer, A. Stoffer и P. Schepens, advocaten)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Flynn и A. Stobiecka-Kuik), Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels и Y. de Vries)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 9 септември 2009 г. по дело Holland Malt BV/Комисия (T-369/06) — Holland Malt BV, подпомагано от Кралство Нидерландия/Комисия, с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение 2007/59/ЕО на Комисията от 26 септември 2006 година, обявяващо за несъвместима с общия пазар помощта, предоставена от Нидерландия в полза на Holland Malt BV за създаването на производствена единица за малц в Eemshaven (Groningen), под формата на инвестиционна помощ в размер на 7 425 000 евро при отлагателно условие за одобрението ѝ от Комисията (Държавна помощ № C 14/2005 — ex N 149/2004) (ОВ L 32, стр. 76) — Прилагане на Насоките за държавните помощи в селскостопанския сектор

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Holland Malt BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-202/14: Решение на Общия съд от 26 януари 2016 г. — LR Health & Beauty Systems/СХВП — Robert McBride (LR nova pure.) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „LR nova pure.“ — По-ранна международна словна марка „NOVA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/34

         Решение на Общия съд от 26 януари 2016 г. — LR Health & Beauty Systems/СХВП — Robert McBride (LR nova pure.)
   (Дело T-202/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LR nova pure.“ - По-ранна международна словна марка „NOVA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 098/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LR Health & Beauty Systems GmbH (Аален, Германия) (представители: N. Weber и L. Thiel, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Robert McBride Ltd (Манчестър, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 22 януари 2014 г. (преписка R 272/2013-2), постановено в производство по възражение със страни Robert McBride Ltd и LR Health & Beauty Systems GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда LR Health & Beauty Systems GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело T-38/05: Решение на Общия съд от 12 октомври 2011 г. — Agroexpansión/Комисия (Конкуренция — Картели — Испански пазар на изкупуване и първична преработка на суров тютюн — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Глоби — Отговорност за неправомерното поведение — Максимален размер от 10 % от оборота — Възпиращ ефект — Равно третиране — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/26

         Решение на Общия съд от 12 октомври 2011 г. — Agroexpansión/Комисия
   (Дело T-38/05) (1)

   (Конкуренция - Картели - Испански пазар на изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Глоби - Отговорност за неправомерното поведение - Максимален размер от 10 % от оборота - Възпиращ ефект - Равно третиране - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество)
   2011/C 347/37
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Agroexpansión, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Folguera Crespo и P. Vidal Martínez)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier и J. Bourke)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2004) 4030 окончателен на Комисията от 20 октомври 2004 година относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 [ЕО] (дело COMP/C.38.238/B.2 — Суров тютюн — Испания), както и искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя с това решение

      Диспозитив

               1.

               Определя на 2 430 000 EUR размера на глобата, наложена на Agroexpansión, SA в член 3 от Решение C(2004) 4030 окончателен на Комисията от 20 октомври 2004 година относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 [ЕО] (дело COMP/C.38.238/B.2 — Суров тютюн — Испания).

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Agroexpansión понася девет десети от направените от него съдебни разноски и девет десети от тези на Европейската комисия, а последната понася една десета от направените от нея съдебни разноски и една десета от тези на жалбоподателя.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело C-124/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Hoge Raad der Nederlanden на 2 март 2007 г. — J.C.M. Beheer BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/33

         Искане за преюдициално заключение, направено от Hoge Raad der Nederlanden на 2 март 2007 г. — J.C.M. Beheer BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-124/07)
   (2007/C 95/62)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Страни в главното производство

      Ищец: J.C.M. Beheer BV.

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Преюдициален въпрос
   Прилага ли се разпоредбата на член 13, Б, буква а) от Шеста директива (1) към дейностите на едно (юридическо) лице, което извършва характерните и съществени дейности на застрахователен посредник или агент, когато при сключването на договори за застраховка посредничи от името на друг застрахователен посредник или агент?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки, свързани с данък добавена стойност — Обща система на данък добавена стойност (ОВ L 145 от 13.6.1977 година, стр. 1).


title: Дело C-330/13: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Бургас (България) на 18 юни 2013 година — „ЛУКОЙЛ Нефтохим Бургас“ АД/Началник на Митнически пункт „Пристанище Бургас Център“ при Митница Бургас

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/6

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Бургас (България) на 18 юни 2013 година — „ЛУКОЙЛ Нефтохим Бургас“ АД/Началник на Митнически пункт „Пристанище Бургас Център“ при Митница Бургас
   (Дело C-330/13)
   2013/C 245/09
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Бургас

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„ЛУКОЙЛ Нефтохим Бургас“ АД

      Ответник: Началник на Митнически пункт „Пристанище Бургас Център“ при Митница Бургас

      Преюдициални въпроси

               1.

               Противоречи ли посоченият в приложение А на обяснителните бележки към глава 27 от КН метод за определяне на ароматните съставки във веществата от глава 27 на КН на определението за ароматни съставки, посочено в общите разпоредби на глава 27 от ХС. Ако е налице такова противоречие, как следва същите да бъдат определяни и подходящ и допустим ли е методът А8ТМ В 2007?

               2.

               Какъв е смисълът, вложен в понятието „неароматни съставки“, използвано в ОБ на глава 27 към КН и в ОБ на глава 27 от ХС, както и в забележка 2 към глава 27 на ХС. Идентичен ли е той със смисъла на понятието „неароматни въглеводороди“ или е по-широк. Ако е по-широк от този на последното понятие, включва ли в себе си всички съставки, оставащи извън понятието „ароматни съставки“ в тегловно отношение или са налице елементи от веществото като това от главното производство, които в тегловно отношение не попадат в нито една от двете категории — „ароматни съставки“ и „неароматни съставки“?

               3.

               Допустим ли е еднакъв метод за определяне както на ароматните, така и на неароматните съставки по смисъла на глава 27 от КН и глава 27 от ХС и ако да, кой е този метод. Ако не, кой е приложимият метод за определяне на ароматните съставки и кой е приложимия метод за определяне на неароматните съставки?

               4.

               Коя от двете позиции 2707 или 2710 от глава 27 на КН описва най-специфично продукт с характеристики като тези на веществото от главното производство?

               5.

               В случай, че и двете позиции са еднакво специфични за продукт с характеристики като тези на веществото от главното производство, преобладаването на ароматните съставки в тегловно отношение ли е компонентът, който им придава главния характер?

               6.

               Коя от двете позиции 2707 и 2710 се отнася до продукти с най-аналогичен на характера на продукта с характеристики като този от главното производство?

               7.

               Налице ли е противоречие между част от ОБ на КН към позиции 2707 99 91 и 2707 99 99, и забележка 2 на глава 27 от ХС или последната не е изчерпателна, а примерна по своя характер?
               Според ОБ на КН. към позиции 2707 99 91 и 2707 99 99„когато тежките масла (различни от суровите), получени при дестилацията на високотемпературни каменовъглени катрани“ не отговарят на посочените в ОБ на КН към тези позиции четири кумулативни условия, те следва да се класират съобразно техните характеристики в позиции „…2710 19 31 до 2710 19 99…“.
               Според забележка 2 на глава 27 от ХС термините „нефтени масла или масла от битуминозни материали“, използвани в текста на позиция 2710, се прилагат и за аналогичните масла и за маслата, съставени главно от смеси на ненаситените въглеводороди, в които неароматните съставки преобладават в тегловно отношение над ароматните съставки, независимо от начина на получаване.

               8.

               Налице ли е противоречие между ОБ на КН към позиции 2707 99 91 и 2707 99 99/отпращащи неотговорящите едновременно на четирите критерия по букви от а) до г) вкл. вещества, с преобладаващи ароматни състваки, към позиция 2710 19 31 до 271019999/и ОБ към ХС, 2710, част1, Б), към които препращат ОБ на глава 27 от КН/и според които бележки позицията не включва маслата, в които ароматните съставки преобладават в тегловно отношение спрямо неароматните съставки, независимо от това дали са получени при преработване на нефт или по друг начин/?

               9.

               Кой е автентичният текст и какъв е автентичният смисъл на изречение второ от ОБ на КН към позиции 2707 99 91 и 2707 99 99, което на български език е „Между тези продукти могат да се упоменат“, а на английски език е „Тhese products are“?

               10.

               Как следва да бъде класиран продукт с характеристики като на този от главното производство в случай, че в същия ароматните съставки преобладават тегловно по отношение на неароматните, но продуктът не отговаря на всички четири кумулативни условия от т. 1 на ОБ към подпозиции 2707 99 91 и 2707 99 99 от КН?


title: Дело C-427/15: Решение на Съда (девети състав) от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — NEW WAVE CZ, a.s./ALLTOYS, spol. s r. o. (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Директива 2004/48/ЕО — Производство за нарушаване на право върху интелектуална собственост — Право на информация — Искане за информация в рамките на дадено производство — Производство, свързано с иска, по който е установено нарушение на право на интелектуална собственост)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/5

         Решение на Съда (девети състав) от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky — Чешка република) — NEW WAVE CZ, a.s./ALLTOYS, spol. s r. o.
   (Дело C-427/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Директива 2004/48/ЕО - Производство за нарушаване на право върху интелектуална собственост - Право на информация - Искане за информация в рамките на дадено производство - Производство, свързано с иска, по който е установено нарушение на право на интелектуална собственост))
   (2017/C 070/07)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší soud České republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: NEW WAVE CZ, a.s.

      Ответник: ALLTOYS, spol. s r. o.

      Диспозитив

   Член 8, параграф 1 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага при положение като това в главното производство, при което след окончателното приключване на производство, установило нарушение на право на интелектуалната собственост, жалбоподател иска, в отделно производство, информация за произхода и мрежите за разпространение на стоките или услугите, с които се нарушава това право.

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело T-81/09: Жалба, подадена на 24 февруари 2009 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/14

         Жалба, подадена на 24 февруари 2009 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-81/09)
   2009/C 129/24
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: адв. Ch. Meïdanis и адв. E. Lampadarios, подпомагани от г-жа Maria Tassopoulou)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Отмяна на Решение C (2008) 8573 на Комисията от 15 декември 2008 година относно намаляване на помощта на Европейския фонд за регионално развитие, предоставена на Гърция на основание цел №1 от Оперативната програма „Пътен достъп и главни пътища“ с решение на Комисията C (94) 3579 от 16 декември 1994 г. за одобряване на помощ от FEDER CCI № 94.08.09.019, доколкото това решение намалява помощта, като въвежда финансови корекции от 11 946 583,53 EUR и от 17 488 622 EUR, както е посочено в жалбата;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на обжалваното решение по следните съображения:
   Първо, според жалбоподателя, обжалваното решение не спазва съществено формално изискване, предвидено в член 23, параграф 2, от Регламент (ЕИО) № 4253/1988 (1), доколкото контролът, въз основа на който са приети и въведени финансовите корекции, е осъществен с участието на лица, които не са членове на персонала на Комисията. Освен това жалбоподателят изтъква нарушение на принципа за прозрачност, тъй като в одиторския доклад не са посочени имената проверителите от частното дружество, участвало в одита, и не са положени подписите на тези проверители.
   На второ място жалбоподателят изтъква липсата на достатъчни, ясни и точни мотиви на решението.
   На трето място жалбоподателят счита, че обжалваното решение е прието в нарушение на закона, което се състои по-конкретно в (i) прилагането на норма, която не е била въведена за програмния период 1994-1999 г. и (ii) в неправилното тълкуване от Комисията на разпоредбите на гръцкото право, с които се транспонира общностната директива, и във всеки случай, в липсата на мотиви.
   На четвърто място жалбоподателят твърди, че решението се основава на неправилна преценка на фактическите обстоятелства (фактическа грешка) и че то нарушава принципа на пропорционалността.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година относно разпоредби по прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88 относно координирането на помощите от различните структурни фондове, от една страна, и между тях и помощите от Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, стp.1).


title: Дело C-367/06: Определение на председателя на Съда от 8 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/29

         Определение на председателя на Съда от 8 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-367/06) (1)

   (2007/C 96/59)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело T-22/14: Жалба, подадена на 8 януари 2014 г.  — Bergallou/Парламент и Съвет

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/43

         Жалба, подадена на 8 януари 2014 г. — Bergallou/Парламент и Съвет
   (Дело T-22/14)
   2014/C 112/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Amal Bergallou (Lot, Белгия) (представител : M. Velardo, avocat)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейски парламент

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени разпоредби на член 7 (дни за пътуване) от приложение V към Правилника и на член 8 (пътни разноски) от приложение VII към Правилника, изменени с Регламент (ЕС, Евратом) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, публикуван в Официален вестник, L 287 от 29 октомври 2013 г., доколкото правото на пътни разноски и на дни за пътуване е свързано с надбавката за експатриране или за пребиваване в чужда държава,

               —

               да осъди ответната страна да заплати на жалбоподателя сумата от 165 596,42 EUR за претърпените имуществени вреди и сумата от 40 000 EUR за неимуществени вреди,

               —

               да осъди ответната страна да заплати мораторно и компенсаторно обезщетение в размер на 6,75 % за претърпените неимуществени и имуществени вреди,

               —

               да осъди ответната страна да заплати съдебните разноски, направени от на жалбоподателя в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят, чието място на произход е Мароко, който не се ползва от надбавката за експатриране или за пребиваване в чужда държава, поради което вследствие на реформата на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз изгубва правото да получи еднократна сума за пътни разноски и увеличаване на годишния отпуск с допълнителни дни за пътуване, изтъква пет правни основания, които по същество са идентични или сходни на посочените по дело T-20/14, Nguyen/Парламент и Съвет.


title: Дело T-172/10: Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Colas/СХВП — García-Teresa Gárate и Bouffard Vicente (BASE SEAL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „BASE-SEAL“ — По-ранни национални фигуративни марки, изобразяващи ромб — По-ранни национални и международни фигуративни марки „COLAS“ — Относително основание за отказ — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/14

         Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Colas/СХВП — García-Teresa Gárate и Bouffard Vicente (BASE SEAL)
   (Дело T-172/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BASE-SEAL“ - По-ранни национални фигуративни марки, изобразяващи ромб - По-ранни национални и международни фигуративни марки „COLAS“ - Относително основание за отказ - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 126/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Colas (Boulogne-Billancourt, Франция) (представител: адв. E. Logeais)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП: Rosario García-Teresa Gárate и Carmen Bouffard Vicente (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба за отмяна, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 4 февруари 2010 г. (преписка R 450/2009-4) относно производство по възражение между Colas, от една страна, и г-жа Rosario García-Teresa Gárate и г-жа Carmen Bouffard Vicente, от друга страна

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 4 февруари 2010 г. (преписка R 450/2009-4) за продуктите, различни от посочените в това решение химически продукти, предназначени за науката, фотографията, селското стопанство, градинарството и горското стопанство, торове и химическите вещества за консервиране на храни.

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-474/10: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal in Northern Ireland (Обединеното кралство) на 29 септември 2010 г. — Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd/Department of the Environment for Northern Ireland

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/16

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal in Northern Ireland (Обединеното кралство) на 29 септември 2010 г. — Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd/Department of the Environment for Northern Ireland
   (Дело C-474/10)
   ()
   2011/C 13/27
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal in Northern Ireland

      Страни в главното производство

      Ищци: Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd

      Ответник: Department of the Environment for Northern Ireland

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли Директива [2001/42] (1) да се тълкува в смисъл, че дадена държава членка може да откаже да определи съгласно член 6, параграф 3 орган за консултиране за целите на членове 5 и 6, когато държавният орган, който изготвя попадащия в рамките на член 3 план, е самият орган, натоварен с общата компетентност в областта на околната среда в тази държава членка?

               2.

               Когато органът, който изготвя попадащия в рамките на член 3 план, е самият орган, натоварен с общата компетентност в областта на околната среда в тази държава членка, следва ли Директивата да се тълкува в смисъл, че държавата членка трябва да гарантира, че ще бъде определен отделен от този орган консултативен орган?

               3.

               Следва ли Директивата да се тълкува в смисъл, че предвидените в член 6, параграф 2 изисквания на органите, посочени в параграф 3, и на обществеността, посочена в параграф 4, да се предоставя ранна и ефективна възможност „в рамките на подходящи срокове“ да изразят своето становище, могат да бъдат транспонирани посредством правни норми, които предвиждат, че компетентният за изготвянето на плана орган определя във всеки отделен случай срока, в който се изразяват становища, или самите правни норми за транспониране на Директивата трябва да установят срок или различни срокове при различните обстоятелства, в който/които такива становища се изразяват?

      (1)  Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, стр. 30, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135).


title: Дело T-543/13: Жалба, подадена на 4 октомври 2013 г. — Three-N-Products/СХВП — Munindra (PRANAYUR)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/33

         Жалба, подадена на 4 октомври 2013 г. — Three-N-Products/СХВП — Munindra (PRANAYUR)
   (Дело T-543/13)
   2013/C 367/59
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Three-N-Products Private Ltd (Ню Делхи, Индия) (представител: N. Colombo, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Munindra Holding BV (Lelystad, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав № R 638/2012-4 от 25 юли 2013 г. изцяло и в резултат на това да откаже регистрацията на несъвместимата заявка PRANAYUR,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските, направени от Three-N-Products Private Ltd,

               —

               да осъди Munindra Holding B.V. да заплати разноските, направени от Three-N-Products Private Ltd.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PRANAYUR“ за стоки от класове 5 и 30 — регистрация на марка на Общността № 7 170 095.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „AYUR“ и фигуративни марки, съдържащи словния елемент „Ayur“.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело F-86/10: Жалба, подадена на 24 септември 2010 г. — Dubus/Парламент

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/49

         Жалба, подадена на 24 септември 2010 г. — Dubus/Парламент
   (Дело F-86/10)
   ()
   2010/C 317/89
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Charles Dubus (Тервюрен, Белгия) (представители: E. Boigelot и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника, с което жалбоподателят не е включен в списъка на длъжностните лица, повишени от степен AST 3 в степен AST 4 в рамките на процедурата за повишаване за 2009 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Парламента, с което жалбоподателят не е включен в списъка на длъжностните лица, повишени от степен AST 3 в степен AST 4 в рамките на процедурата за повишаване за 2009 г.,

               —

               вследствие на отмяната да се извърши повторно съпоставяне на заслугите на жалбоподателя и на другите кандидати в рамките на процедурата за повишаване за 2009 г. и жалбоподателят да бъде повишен в степен AST 4 със задна дата, считано от 1 януари 2009 г., като му се заплатят лихвите върху разликата в заплатата въз основа на лихвения процент на Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, считано от 1 януари 2009 г.,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-507/08: Жалба, подадена на 21 ноември 2008 г.  — Psytech International/СХВП — Institute for Personality & Ability Testing (16PF)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/34

         Жалба, подадена на 21 ноември 2008 г. — Psytech International/СХВП — Institute for Personality & Ability Testing (16PF)
   (Дело T-507/08)
   (2009/C 19/64)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Psytech International Ltd (Pulloxhill, Обединено кралство) (представители: N. Phillips, solicitor и N. Saunders, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Institute for Personality & Ability Testing, Inc. (Champaign, Съединени щати)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 23 юли 2008 г. по преписка R 1012/2007-2 и да бъде върнато на СХВП искането за обявяване на недействителност, за да се произнесе по него и

               —

               да бъде осъдена СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „16PF“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 41 и 42 — марка на Общността, регистрирана под № 1 892 652

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване на недействителността

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и г) и на член 51, параграф 1, буква б) от Регламент на Съвета № 40/94, тъй като апелативният състав: i) е трябвало въз основа на представените му доказателства да стигне до извода, че марката на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност е лишена от отличителен характер; ii) не е приложил правилния правен критерий и не е оценил правилно представените му доказателства и iii) е трябвало да приеме, въз основа на представените му доказателства, че заявката за регистрираната марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност, е била направена недобросъвестно.


title: Дело T-32/15: Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. GRE/EUIPO (Mark1) („Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Mark1“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009“)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/17

         Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. GRE/EUIPO (Mark1)
   (Дело T-32/15) (1)

   ((„Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „Mark1“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009“))
   (2016/C 232/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Клостер Ленин, Германия) (представители: I. Memmler и S. Schulz, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 29 октомври 2014 г. (преписка R 647/2014-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Mark1“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело F-2/05: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2008 г. — Kröppelin/Съвет

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/37

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юни 2008 г. — Kröppelin/Съвет
   (Дело F-2/05)
   (2008/C 197/73)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра, вследствие доброволно уреждане на спора.


               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/1

         Полагане на клетва от новите членове на Съда
   2009/C 267/02
   На 6 октомври 2009 г. пред Съда положиха клетва г н Safjan и г н Šváby, назначени за съдии в Съда на Европейските общности за периода от 7 октомври 2009 г. до 6 октомври 2015 г. с решение на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейските общности, от 25 февруари 2009 г. (1)

   На 6 октомври 2009 г. пред Съда положи клетва г жа Berger, назначена за съдия в Съда на Европейските общности за периода от 7 октомври 2009 г. до 6 октомври 2012 г. с решение на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейските общности, от 8 юли 2009 г. (2)

   На 6 октомври 2009 г. пред Съда положи клетва г н Jääskinen, назначен за генерален адвокат в Съда на Европейските общности за периода от 7 октомври 2009 г. до 6 октомври 2015 г. с решение на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейските общности, от 25 февруари 2009 г. (1)

      (1)  ОВ L 63, 7.3.2009 г., стр. 13.

      (2)  ОВ L 181, 14.7.2009 г., стр. 26.


title: Дело F-52/08 R: Определение на председателя на Съда на публичната служба от 3 юли 2008 г. — Plasa/Комисия (Публична служба — Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението на решение за преназначаване — Неотложност — Липса)

text:
               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/21

         Определение на председателя на Съда на публичната служба от 3 юли 2008 г. — Plasa/Комисия
   (Дело F-52/08 R)
   (Публична служба - Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението на решение за преназначаване - Неотложност - Липса)
   (2008/C 260/38)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Wolfgang Plasa (Алжир, Алжир) (представител: Vandersanden, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на решението от 8 май 2008 г., с което Комисията на Европейските общности преназначава жалбоподателя в Брюксел (Белгия), считано от 1 август 2008 г.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-282/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания) на 6 юни 2011 г. — Concepción Salgado González/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) и Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/25

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания) на 6 юни 2011 г. — Concepción Salgado González/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) и Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Дело C-282/11)
   2011/C 269/46
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Concepción Salgado González

      Ответник: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) и Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Преюдициални въпроси

               1.

               В съответствие ли е с общностните цели, установени в член 48 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 3 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1), както и със съдържанието на приложение VI, раздел Г, точка 4 от Регламент 1408/71 тълкуване на посоченото приложение VI, раздел Г, точка 4 в смисъл, че за изчисляване на теоретичното испанско обезщетение въз основа на действителните вноски на осигуреното лице през годините, които непосредствено предхождат плащането на последната вноска към испанското социално осигуряване, така получената сума се разделя на 210, като посоченият делител е установен чрез изчисляване на основата на пенсията за осигурителен стаж и възраст съгласно член 162, параграф 1 от Ley General de la Seguridad Social?

               2.

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос, в съответствие ли е с общностните цели, установени в член 48 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 3 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (…) тълкуване на посоченото приложение VI, раздел Г, точка 4 в смисъл, че за изчисляване на теоретичното испанско обезщетение въз основа на действителните вноски на осигуреното лице през годините, които непосредствено предхождат плащането на последната вноска към испанското социално осигуряване, така получената сума се разделя на броя години, през които са плащани вноски в Испания?

               3.

               В случай на отрицателен отговор на втория въпрос, независимо дали отговорът на първия въпрос е утвърдителен или отрицателен, приложимо ли е по аналогия към спора по главното производство приложение XI, буква Ж, точка 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 883/2004 (2) — с оглед на постигане на общностните цели, установени в член 48 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 3 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (…), като в резултат от подобно прилагане по аналогия се обхваща периодът на плащане на вноски в Португалия, а за основа се взема основата за плащане на вноски в Испания, която се доближава в най-голяма степен по време до съответния период, при отчитане на промяната на потребителските цени?

               4.

               В случай на отрицателен отговор на първия, втория и третия въпрос, ако нито едно от посочените тълкувания не е изцяло или отчасти правилно, какво тълкуване следва да се даде на приложение VI, раздел Г, точка 4 към Регламент (ЕИО) № 1408/71 (…), което да бъде полезно за разрешаване на спора по главното производство, като едновременно с това съответства в най-голяма степен на общностните цели, установени в член 48 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 3 от Регламент № 1408/71, както и на съдържанието на приложение VI, раздел Г, точка 4 от Регламент 1408/71?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността

      (2)  Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, стp. 1, поправка ОВ L 200, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82)


title: Дело C-264/09: Иск, предявен на 14 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/19

         Иск, предявен на 14 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република
   (Дело C-264/09)
   2009/C 282/36
   Език на производството: словашки

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: O. Beynet, F. Hoffmeister и J. Javorský)

      Ответник: Словашка република

      Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че като не е гарантирала недискриминационнен достъп до мрежата за пренос Словашката република не е изпълнила задълженията си по член 20, параграф 1 и по член 9, буква д) от Директива 2003/54/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (1);

               —

               да се осъди Словашката република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 1 юли 2004 г.

      (1)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело F-66/13: Жалба, подадена на 4 юли 2013 г. — ZZ/Европол

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/30

         Жалба, подадена на 4 юли 2013 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-66/13)
   2013/C 274/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: J.-J. Ghosez, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението да не се подновява договорът, сключен с жалбоподателя за определен срок

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника от 28 септември 2012 г., с което последният уведомява жалбоподателя, че няма да поднови сключения с него договор за определен срок, който спира да поражда действие на 31 декември 2012 г., както и потвърдителното решение от 9 април 2013 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя разликата между, от една страна, размера на възнаграждението, което е щял да получи, ако беше останал на длъжност в ответника, и от друга страна, размера на възнаграждението, хонорарите, обезщетенията за безработица или всякакви други заместващи обезщетения, които действително е получил от 1 януари 2013 г. вместо получаваното от него възнаграждение като срочно нает служител,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/1

         (2008/C 260/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 247, 27.9.2008 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 236, 13.9.2008 г.

      ОВ C 223, 30.8.2008 г.

      ОВ C 209, 15.8.2008 г.

      ОВ C 197, 2.8.2008 г.

      ОВ C 183, 19.7.2008 г.

      ОВ C 171, 5.7.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-72/09: Жалба, подадена на 18 февруари 2009 г. — Pilkington Group и др./Комисия

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/24

         Жалба, подадена на 18 февруари 2009 г. — Pilkington Group и др./Комисия
   (Дело T-72/09)
   2009/C 102/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Pilkington Group Ltd (St Helens, Обединено кралство), Pilkington Automotive Ltd (Lathom, Обединено кралство), Pilkington Automotive Deutschland GmbH (Witten, Германия), Pilkington Holding GmbH (Gelsenkirchen, Германия), Pilkington Italia SpA (San Salvo, Италия) (представители: J. Scott, S. Wisking и K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени член 1, буква в) от решението или, при условията на евентуалност, да се отмени член 1, буква в), доколкото в него се посочва, че преди януари 1999 г. Pilkington нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП,

               —

               да се отмени член 2, буква в) от решението и/или да се намали съществено размерът на глобата,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си по реда на член 230 ЕО жалбоподателите искат частична отмяна на Решение C (2008) 6815 на Комисията от 12 ноември 2008 г. (преписка COMP/39.125 — автомобилно стъкло) и по-конкретно на член 1, буква в), в който се посочва, че жалбоподателите нарушават член 81 ЕО и член 53 ЕИП, като в периода от 10 март 1998 г. до 3 септември 2002 г. участват в съвкупност от споразумения и/или съгласувани практики в сектора на автомобилното стъкло в рамките на ЕИП, или, при условията на евентуалност, отмяна на член 1, буква в) от обжалваното решение, доколкото в него се посочва, че преди 15 януари 1999 г. жалбоподателите нарушават член 81 ЕО и член 53 ЕИП. Освен това и с оглед на посоченото жалбоподателите искат отмяна на член 2, буква в) от обжалваното решение — с който им се налага глоба в размер от 370 милиона евро, за която те отговарят солидарно — и/или съществено намаление на размера на глобата.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат единадесет правни основания, като три от тях се отнасят до съществени грешки във връзка с квалифицирането на твърдяното неправомерно деяние от обективна страна, седем от тях се отнасят до грешки при определяне на размера на глобата, а последното правно основание се отнася до това, че обстоятелствата по конкретния случай в тяхната цялост обосновавали възможността Първоинстанционният съд да осъществи пълен съдебен контрол с оглед на съществено намаляване на размера на глобата.
   На първо място жалбоподателите твърдят, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), като допуска грешка при преценката на естеството на твърдяното нарушение, и поради това значително преувеличава тежестта на последното. Те твърдят по-специално, че Комисията неправилно квалифицира твърдяното неправомерно деяние, тъй като по същество то не представлява картел с предварително определени правила и не се основава на цел, която се отнася до целия пазар.
   На второ място жалбоподателите твърдят, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или Регламент (ЕО) № 1/2003, като допуска грешка при преценката на продължителността на твърдяното нарушение на жалбоподателите, и по-специално като заключава, че те участват в едно единствено и продължено нарушение от 10 март 1998 г.
   На трето място жалбоподателите изтъкват, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или Регламент (ЕО) № 1/2003, като допуска грешка при преценката и съществено преувеличава степента на индивидуалното участие на всеки един от жалбоподателите в твърдяното нарушение.
   На четвърто място те твърдят, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003, и/или Насоките относно метода за определяне на глобите (2), като налага глоба, чийто размер е явно прекомерно висок предвид естеството на описаното в решението поведение като цяло, и по-специално като в зависимост от тежестта на нарушението определя на 16 % дела на стойността на продажбите, релевантен за изчисляване на размера на глобата, съгласно точки 19—23 от Насоките относно метода за определяне на глобите.
   На пето място жалбоподателите изтъкват, че вследствие от неправилната преценка, до която се отнася обобщеното по-горе второ правно основание, Комисията нарушава също така член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003, и/или Насоките относно метода за определяне на глобите, като изчислява основния размер на наложената на жалбоподателите глоба, използвайки мултипликационен коефициент с оглед на продължителност от 4 години и половина.
   На шесто място жалбоподателите твърдят, че Комисията също така нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003, и/или Насоките относно метода за определяне на глобите, като при определянето на размера на наложената на жалбоподателите глоба не взема предвид релевантните смекчаващи отговорността им обстоятелства.
   На седмо място жалбоподателите посочват, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или член 253 ЕО, и/или Регламент (ЕО) № 1/2003, и/или Насоките относно метода за определяне на глобите, като използва неподходящи релевантни цифрови данни за продажбите, за да изчисли размера на наложената на жалбоподателите глоба.
   На осмо място жалбоподателите твърдят, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или Регламент (ЕО) № 1/2003, и/или Насоките относно метода за определяне на глобите, като налага на жалбоподателите глоба, чийто размер е явно непропорционален предвид всички обстоятелства по случая, независимо от твърденията, изложени във връзка с обобщените по-горе правни основания.
   На девето място жалбоподателите изтъкват, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или Регламент (ЕО) № 1/2003, и/или Насоките относно метода за определяне на глобите, тъй като размерът на наложената им глоба е явно прекомерно висок предвид задължението на Комисията по силата на общностното право да гарантира равно третиране на страните при налагането на глоби съгласно член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003.
   На десето място жалбоподателите твърдят, че Комисията нарушава член 81 ЕО и член 53 ЕИП и/или член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 и точка 32 от Насоките относно метода за определяне на глобите, като налага на жалбоподателите глоба, чийто размер надхвърля предвидените в горепосочените разпоредби предели.
   На единадесето място жалбоподателите твърдят, че размерът на наложената им глоба във всеки случай е явно непропорционален, прекомерно висок и неподходящ, като поради това изтъкват, че Първоинстанционният съд трябва да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол съгласно член 229 ЕО и член 31 от Регламент (ЕО) № 1/2003, за да измени размера на глобата, като съществено го намали.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167)

      (2)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264)


title: Дело F-56/15: Жалба, подадена на 17 април 2015 г. — ZZ и ZZ/Комисия

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/46

         Жалба, подадена на 17 април 2015 г. — ZZ и ZZ/Комисия
   (Дело F-56/15)
   (2015/C 213/74)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията, с които се намалява корекционният коефициент, приложим за пенсията на жалбоподателите, чието местожителство е в Дания, и които са видни от фишовете за пенсии на жалбоподателите за юни 2014 г., както и поправяне на неимуществените вреди, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели вследствие на предоставената разнопосочна и противоречива информация с цел да се мотивират обжалваните решения.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят съдържащите се във фишовете за пенсии за юни 2014 г. решения, с които корекционният коефициент, приложим за пенсията на жалбоподателите, се намалява считано от 1 януари 2014 г.;

               —

               Европейската комисия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски, както и сума, определена ex aequo et bono, като обезщетение за нанесените неимуществени вреди.


title: Дело C-601/12 P: Жалба, подадена на 20 декември 2012 г. от Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 октомври 2012 г. по дело T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/8

         Жалба, подадена на 20 декември 2012 г. от Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 октомври 2012 г. по дело T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-601/12 P)
   2013/C 71/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (представители: F. Graafsma, J. Cornelis, advocaten)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз от 10 октомври 2012 г. по дело T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd/Съвет, с което Общият съд е отхвърлил жалба за отмяна на Регламент (ЕО) № 91/2009 (1) на Съвета от 26 януари 2009 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република,

               —

               да отмени Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски, които жалбоподателят е направил в настоящото производство, както и в производството пред Общия съд по дело T-150/09.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че изводите на Общия съд по изтъкнатото от него първо правно основание са опорочени от няколко грешки при прилагане на правото, както и от изопачаване на доказателствата. Поради това жалбоподателят подържа, че обжалваното съдебно решение следва да се отмени. Освен това жалбоподателят твърди, че фактите, посочени в подкрепа на първото правно основание, са надлежно доказани, така че Съдът може да се произнесе по това правно основание. Жалбоподателят оспорва изводите на Общия съд само по (първоначалното) първо правно основание като изтъква три основания за отмяна.
   На първо място, с въвеждането на критерия за „единствената правдоподобна хипотеза“, поради който се приема, че е неприложим тримесечният срок, предвиден във втората алинея на член 2, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета (2) от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основният регламент“), обжалваното съдебно решение обезсмисля тримесечния срок. Вследствие на това в обжалваното съдебно решение е извършено правно недопустимо тълкуване на втората алинея на член 2, параграф 7, буква в) от основният регламент, тъй като не може да се даде тълкуване, което да направи излишни или безполезни цели разпоредби или части от тях.
   На второ място при разглеждането на правните последици от неспазването на процедурния срок, в обжалваното съдебно решение е приложен неправилен критерий и по този начин на жалбоподателя е наложена необоснована доказателствена тежест. Ако в обжалваното съдебно решение беше приложен правилният критерий, определен от Съда в предишни дела, Общият съд щеше да установи, че неспазването на процедурния срок обосновава отмяната на обжалвания регламент.
   На последно място, като е направил тези изводи, Общият съд е изопачил доказателствата и представените пред него факти.

      (1)  ОВ L 29, стр. 1.

      (2)  ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.


title: Дело F-118/10: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 октомври 2012 г. — Psarras/ENISA (Публична служба — Назначаване — Преназначаване — Интерес на службата — Отпуск по лични причини)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/30

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 октомври 2012 г. — Psarras/ENISA
   (Дело F-118/10) (1)

   (Публична служба - Назначаване - Преназначаване - Интерес на службата - Отпуск по лични причини)
   2013/C 38/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Aristidis Psarras (Хераклион, Гърция) (представители: първоначално É. Boigelot и S. Woog, avocats, впоследствие É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (представители: E. Maurage, подпомаган от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Публична служба — От една страна, искане за отмяна на решението за освобождаване на жалбоподателя от длъжността му на счетоводител в Агенцията и за назначаване на друго лице на същата длъжност. От друга страна, искане за изплащане на жалбоподателя на парично обезщетение за претърпените вреди в резултат на обжалваните актове и на тормоза, на който той твърди, че е бил жертва.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решение от 7 февруари 2010 г. на управителния съвет на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност, с което г-н Psarras е освободен от длъжността счетоводител, считано от същата дата и г-н X, служител по бюджетните въпроси, е назначен на длъжност счетоводител за неопределен срок, както и решение от 1 март 2010 г., прието впоследствие от изпълнителния директор за преназначаване на г-н Psarras на нова длъжност.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3.

               Осъжда Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност да понесе собствените си съдебни разноски и да заплати направените от г-н Psarras разноски.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г., стр. 34.


title: Дело F-29/13: Определение на Съда на публичната служба от 20 октомври 2015 г. — Drakeford/ЕАЛ

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/80

         Определение на Съда на публичната служба от 20 октомври 2015 г. — Drakeford/ЕАЛ
   (Дело F-29/13) (1)

   (2015/C 398/96)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 57.


title: Дело T-371/10: Определение на Общия съд от 15 април 2011 г. — Amor/СХВП — Jablonex Group (AMORIKE)

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/15

         Определение на Общия съд от 15 април 2011 г. — Amor/СХВП — Jablonex Group (AMORIKE)
   (Дело T-371/10) (1)

   2011/C 173/33
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело T-442/11: Жалба, подадена на 5 август 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/17

         Жалба, подадена на 5 август 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-442/11)
   2011/C 290/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

               —

               Да се отмени решението на Комисията от 27 май 2011 г. за непредприемане на действия след като Европейският омбудсман е стигнал до извода, че решението, прието от Комисията през ноември 2006 г. да избере стоките и услугите на дружество — трето лице не е в съответствие с приложимото законодателство на Съюза относно обществените поръчки,

               —

               Да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение за вреди с оглед неутрализиране на последиците спрямо него от решението ѝ от ноември 2006 г.,

               —

               Да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 1 милион евро за пропусната възможност да участва в процедура за възлагане на обществена поръчка, която Комисията е решила да отмени,

               —

               Да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 1 милион евро за използване с разрешение на права на интелектуална собственост,

               —

               Да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 10 милиона евро за неимуществена загуба, изразяваща се в накърняване на неговото добро име и на доверието в него,

               —

               Да се разпореди на Комисията да оповести съобщение, с което да информира пазара и всички ползватели, интересуващи се от CIRCA (информационно средство, което позволява сътрудничество по електронен път между служители и групи от лица, намиращи се на различни места), че тази платформа не е излязла от употреба, че разработената от Alfresco Software Ltd. платформа не е привилегирована и че ползвателите са свободни да изберат като заместител за CIRCA платформата по техен избор, и

               —

               Да се осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски, направени от жалбоподателя в настоящото производство по обжалване, включително ако жалбата бъде отхвърлена.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение от Комисията на задължението, произтичащо от членове 27, 88, 89 и 91 от Финансовия регламент (1), както и от членове 116, 122 и 124 от Правилата за прилагане (2), да проведе открита или ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение от Комисията на принципите на недопускане на дискриминация и на равно третиране.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение от Комисията на принципа на добра администрация и на задължението за мотивиране.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от допусната от Комисията злоупотреба с власт.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198)

      (2)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3)


title: Дело T-6/13: Жалба, подадена на 8 януари 2013 г. — NICO/Съвет

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/24

         Жалба, подадена на 8 януари 2013 г. — NICO/Съвет
   (Дело T-6/13)
   2013/C 71/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Швейцария) (представители: J. Grayston, Solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers и N. Pilkington, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (2) в частите, в които наименованието на жалбоподателя е включено в списъка с лица и образувания, по отношение на които се прилагат ограничителни мерки, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага пет основания, свързани с нарушения на съществени процесуални правила, на Договорите и на правни норми, свързани с тяхното прилагане: нарушение на правото на изслушване, недостатъчно мотивиране, нарушение на правото на защита, явна грешка в преценката и нарушение на основното право на собственост.
   Жалбоподателят твърди, че Съветът не го изслушал и че това обстоятелство не можело да се обори по какъвто и да било начин, по-специално що се отнася до налагането на мерки, засягащи настоящите му договорни задължения. По-нататък, жалбоподателят поддържа, че Съветът не изложил достатъчно мотиви и че не отговорил на искането му за достъп до съответните документи. Жалбоподателят посочва, че по този начин Съветът нарушил правото му на защита и му отнел възможността ефективно да обори заключенията на Съвета, които не приемал. В противоречие с посоченото от Съвета жалбоподателят твърди, че не бил дъщерно дружество на NICO Ltd, тъй като последното вече не съществувало в Jersey, и че, дори и Съветът да беше доказал това обстоятелство, от него не следвали икономически ползи за иранската държава, противоречащи на целите на обжалваните решение и регламент. Накрая, жалбоподателят счита, че като му наложил ограничителни мерки, засягащи правата му на собственост и текущите му договорни задължения, Съветът нарушил основното му право на собственост, тъй като не можел да докаже пропорционалността им.

      (1)  ОВ L 282, стр. 58.

      (2)  ОВ L 282, стр. 16.


title: Дело T-514/08: Жалба, подадена на 26 ноември 2008 г.  — Laboratorios Byly/СХВП — Ginis (BILLY'S Products)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/35

         Жалба, подадена на 26 ноември 2008 г. — Laboratorios Byly/СХВП — Ginis (BILLY'S Products)
   (Дело T-514/08)
   (2009/C 19/67)
   Език на жалбата: испански
   Страни

      Жалбоподател: Laboratorios Byly (Барселона, Испания) (представител: г-н L. Plaza Fernandez-Villa, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vasileios Ginis (Атина, Гърция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Vasileios Ginis.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „BILLY'S products“ (заявка за регистрация № 4.215.273) за стоки от клас 3.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словни марки на Общността „BYLY“ (заявка за регистрация № 156.216) за стоки от клас 3 и „byly“ (заявка за регистрация № 2.604.015) за стоки от класове 3 и 5 и за услуги от клас 35.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело C-17/16: Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 12 януари 2016 г. — Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL/Administration des douanes et droits indirects

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/11

         Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 12 януари 2016 г. — Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL/Administration des douanes et droits indirects
   (Дело C-17/16)
   (2016/C 090/15)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Касатори: Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL

      Oтветник по касационната жалба: Administration des douanes et droits indirects

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1889/2005 от 26 октомври 2005 г. (1) и член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006 от 15 март 2006 г. (2) да се тълкуват в смисъл, че гражданин на трета държава, намиращ се в международна транзитна зона на летище, не е обвързан от задължението за деклариране по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1889/2005 от 26 октомври 2005 г. или, напротив, в смисъл, че този гражданин е обвързан от това задължение, тъй като е преминал външна граница на Общността през някой от гранично-пропускателни пунктове по член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006 от 15 март 2006 г.?

      (1)  Регламент (ЕО) 1889/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно контрола на пари в брой, които се внасят и изнасят от Общността (ОВ L 309, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 238).

      (2)  Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5).


title: Дело C-7/06 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 ноември 2007 г. — Beatriz Salvador García/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Длъжностни лица — Заплата — Надбавка за експатриране — Условие по член 4, параграф 1, буква а), второ тире от приложение VII към Правилника — Понятие за работа за друга държава )

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 ноември 2007 г. — Beatriz Salvador García/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-7/06 P) (1)

   (Обжалване - Длъжностни лица - Заплата - Надбавка за експатриране - Условие по член 4, параграф 1, буква а), второ тире от приложение VII към Правилника - Понятие за „работа за друга държава“)
   (2008/C 22/08)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Beatriz Salvador García (представители: R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez, A. Sayagués Torres, abogados)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall, agent, J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas и M. Canal, abogados)
   Предмет
   Жалба, насочена срещу Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности (първи състав) от 25 октомври 2005 г. по дело Salvador García/Комисия (T-205/02), с което се отхвърля жалба за отмяна на решението на Комисията от 27 март 2002 г., с което на жалбоподателката се отказва правото на надбавка за експатриране, предвидена в член 4 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и свързаните с нея надбавки.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Salvador García да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело C-147/08: Решение на Съда (голям състав) от 10 май 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Hamburg, Германия) — Jürgen Römer/Freie und Hansestadt Hamburg (Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Общи принципи на правото на Съюза — Член 157 ДФЕС — Директива 2000/78/ЕО — Приложно поле — Понятие за заплащане — Основания за изключване — Професионална пенсионна схема за допълнителна пенсия за осигурителен стаж на бившите заети лица в орган за местно самоуправление и преживелите ги лица — Метод за изчисляване на тази пенсия, по-благоприятен за сключили брак получатели в сравнение с получатели, които съжителстват при условията на регистрирано житейско партньорство — Дискриминация, основана на сексуална ориентация)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/2

         Решение на Съда (голям състав) от 10 май 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Hamburg, Германия) — Jürgen Römer/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Дело C-147/08) (1)

   (Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Общи принципи на правото на Съюза - Член 157 ДФЕС - Директива 2000/78/ЕО - Приложно поле - Понятие за заплащане - Основания за изключване - Професионална пенсионна схема за допълнителна пенсия за осигурителен стаж на бившите заети лица в орган за местно самоуправление и преживелите ги лица - Метод за изчисляване на тази пенсия, по-благоприятен за сключили брак получатели в сравнение с получатели, които съжителстват при условията на регистрирано житейско партньорство - Дискриминация, основана на сексуална ориентация)
   2011/C 194/02
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeitsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Jürgen Römer

      Ответник: Freie und Hansestadt Hamburg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeitsgericht Hamburg — Тълкуване на принципа на равно третиране, на член 141 от Договора за ЕО, на член 1, член 2, член 3, параграф 1, буква в) и на член 3, параграф 3, както и на съображение 22 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Приложно поле на директивата — Изключване на всякакъв вид плащания, правени по държавни схеми и други подобни, включително държавно социално осигуряване и социална закрила — Изключване на националните законодателства относно семейното положение и зависещите от това обезщетения — Професионална пенсионна схема за допълнителна пенсия за осигурителен стаж на бившите заети лица в орган за местно самоуправление и преживелите ги лица — Метод за изчисляване на тази пенсия, по-благоприятен за сключили брак получатели в сравнение с получатели, които съжителстват при условията на регистрирано житейско партньорство

      Диспозитив

               1.

               Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че нито предвид член 3, параграф 3, нито предвид съображение 22 от нея се изключват от нейното материално приложно поле допълнителните пенсии за осигурителен стаж като изплащаните на бившите служители на Freie und Hansestadt Hamburg и на преживелите ги лица на основание на Закона на провинция Хамбург за допълнителните пенсии за осигурителен стаж и за преживяло лице на заетите лица на Freie und Hansestadt Hamburg (Erstes Ruhegeldgesetz der Freien und Hansestadt Hamburg) в редакцията му към 30 май 1995 г., които съставляват заплащане по смисъла на член 157 ДФЕС.

               2.

               Разпоредбите на член 1 във връзка с тези на член 2 и на член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78 не допускат национална разпоредба като член 10, параграф 6 от споменатия Закон на провинция Хамбург, по силата на която обвързано в рамките на житейско партньорство осигурено лице получава допълнителна пенсия за осигурителен стаж в размер, по-нисък от отпуснатия на сключило брак осигурено лице, което не е в трайна фактическа раздяла, ако:

                           —

                           в съответната държава членка бракът е запазен за лица от различен пол и съществува едновременно с житейско партньорство като предвиденото в Закона за регистрираното житейско партньорство (Gesetz über die Eingetragene Lebenspartnerschaft) от 16 февруари 2001 г., запазено за лица от един и същ пол, и

                           —

                           e налице пряка дискриминация поради сексуална ориентация, след като в съответствие с националното право посоченият житейски партньор се намира в правно и фактическо положение, сравнимо с това на сключило брак лице, що се отнася до споменатата пенсия. Запитващата юрисдикция е компетентна да прецени сравнимостта, като се съсредоточи върху уредените в рамките на съответния институт насрещни права и задължения на съпрузите и лицата, ангажирани в житейско партньорство, които права и задължения са релевантни предвид целта и условията на предоставяне на въпросното обезщетение.

               3.

               В хипотеза, при която член 10, параграф 6 от Закона на провинция Хамбург за допълнителните пенсии за осигурителен стаж и за преживяло лице на заетите лица на Freie und Hansestadt Hamburg в редакцията му от 30 май 1995 г. би установил дискриминация по смисъла на член 2 от Директива 2000/78, частноправен субект като жалбоподателя в главното производство би могъл да се позове на правото на равно третиране най-рано след изтичането на срока за транспониране на споменатата директива, а именно след 3 декември 2003 г., при това без да се налага преди това националният законодател да приведе споменатата разпоредба в съответствие с правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дела T-131/11, Т-132/11, Т-137/11, Т-139/11—Т-141/11, Т-144/11—Т-148/11, Т-182/11: Определение на Общия съд от 4 юни 2012 г. — Ezzedine и др./Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар — Изваждане на съответните лица от списъка — Смърт на жалбоподателя — Жалба за отмяна — Липса на основание за произнасяне)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/22

         Определение на Общия съд от 4 юни 2012 г. — Ezzedine и др./Съвет
   (Дела T-131/11, Т-132/11, Т-137/11, Т-139/11—Т-141/11, Т-144/11—Т-148/11, Т-182/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар - Изваждане на съответните лица от списъка - Смърт на жалбоподателя - Жалба за отмяна - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 217/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Ibrahim Ezzedine (Абиджан, Кот д’Ивоар) (дело T-132/11); Georges Guiai Bi Poin (Абиджан); (дело T-137/11); Loba Emmanuel Patrice Gnango (Абиджан) (дело T-139/11); Badia Brice Guei (Абиджан) (дело T-140/11); Blé Brunot Dogbo (Абиджан) (дело T-141/11); Tiapé Edouard Kassarate (Абиджан) (дело T-144/11); Gagbei Faussignaux Vagba (Абиджан) (дело T-145/11); Claude Yoro (Абиджан) (дело T-146/11); Gogo Joachim Robe (Абиджан) (дело T-147/11); Philippe Mangou (Абиджан) (дело T-148/11) и Philippe Henry Dacoury-Tabley (Абиджан) (дело T-182/11) (представители: по дела T-132/11, T-137/11, T-139/11, T-140/11, T-141/11, T-146/11, T-147/11 и T-182/11 — адв. G. Collard; по дело T-131/11 — първоначално адв. G. Collard, а впоследствие адв. F. Dressen и адв. J.-Y. Dupeux, и по дела T-144/11, T-145/11 и T-148/11 — адв. G. Collard и адв. L. Aliot)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, както и по дела T-131/11, T-132/11 и T-182/11 — G. Étienne, по дела T-139/11—T-141/11 — C. Fekete, и по дела T-144/11—T-148/11 — E. Dumitriu-Segnana)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Република Кот д’Ивоар (представители: адв. J.-P. Mignard и адв. J.-P. Benoit, по дела T-132/11, T-137/11, T-140/11, T-141/11 и T-144/11—T-148/11) и Европейска комисия (представители: A. Bordes и M. Konstantinidis, както и първоначално по дела T-137/11, T-139/11—T-141/11 и T-144/11—T-148/11 — E. Cujo)

      Предмет

   По дела T-132/11, T-137/11, T-139/11—T-141/11 и T-144/11—T-148/11 — искания за отмяна, от една страна, на Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 36), и от друга страна, на Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 1), по дело T-131/11 — искане за отмяна на Решение 2011/71/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 28, стр. 60), и по дело T-182/11 — искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/71, и от друга страна, на Регламент (ЕС) № 85/2011 на Съвета от 31 януари 2011 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 28, стр. 32).

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-131/11, T-132/11, T-137/11, T-139/11—T-141/11, T-144/11—T-148/11 и T-182/11 за целите на определението.

               2.

               Отпаднало е основанието за произнасяне по жалбите.

               3.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе наред с направените от него съдебни разноски и разноските на г-н Ibrahim Ezzedine, г-н Feh Lambert Kessé, г-н Georges Guiai Bi Poin, г-н Loba Emmanuel Patrice Gnango, г-н Badia Brice Guei, г-н Blé Brunot Dogbo, г-н Tiapé Edouard Kassarate, г-н Gagbei Faussignaux Vagba, г-н Claude Yoro, г-н Gogo Joachim Robe, г-н Philippe Mangou и г-н Philippe Henry Dacoury-Tabley.

               4.

               Република Кот д'Ивоар и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-400/08: Решение на Съда (втори състав) от 24 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свобода на установяване — Член 43 ЕО — Национална правна уредба относно създаването на търговски обекти в Каталуния — Ограничения — Обосновки — Пропорционалност)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/2

         Решение на Съда (втори състав) от 24 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-400/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свобода на установяване - Член 43 ЕО - Национална правна уредба относно създаването на търговски обекти в Каталуния - Ограничения - Обосновки - Пропорционалност)
   2011/C 152/02
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Traversa и R. Vidal Puig; адв. C. Fernández Vicién и адв. A. Pereda Miquel, abogados)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: J. Bering Liisberg и R. Holdgaard)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 43 ЕО — Ограничения относно създаването на търговски обекти — Лицензии

      Диспозитив

               1.

               Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 43 ЕО, като е приело и/или е запазило в сила следните разпоредби:

                           —

                           член 4, параграф 1 от Закон 18/2005 за търговските съоръжения (Ley 18/2005 de equipamientos comerciales) от 27 декември 2005 г., доколкото той забранява създаването на големи търговски обекти извън консолидираните градски зони на ограничен брой общини,

                           —

                           член 7 и член 10, параграф 2 от приложението към Декрет 379/2006 за одобряване на териториалния секторен план за търговските съоръжения (Decreto 379/2006 por el que se aprueba el Plan territorial sectorial de equipamientos comerciales) от 10 октомври 2006 г. и приложение 1 към него, доколкото тези разпоредби разрешават изграждането на нови хипермаркети само в ограничен брой окръзи и изискват в такива нови хипермаркети да се реализира не повече от 9 % от оборота от стоките за ежедневно потребление и не повече от 7 % от оборота от другите стоки,

                           —

                           член 6, параграф 2, първа алинея от Закон 7/1996 за търговията на дребно (Ley 7/1996, de ordenación del comercio minorista) от 15 януари 1996 г., член 8 от Закон 18/2005 за търговските съоръжения от 27 декември 2005 г. и член 31, параграф 4 и член 33, параграф 2 от Декрет 378/2006 от 10 октомври 2006 г. за прилагане на Закон 18/2005 (Decreto 378/2006 por el que se desarolla la Ley 18/2005), доколкото тези разпоредби изискват прилагането на прагове на пазарния дял и на въздействието върху присъстващите на пазара търговци на дребно, над които не се допуска създаването на нови големи и/или средноголеми търговски обекти, и

                           —

                           член 26 от Декрет 378/2006 от 10 октомври 2006 г. за прилагане на Закон 18/2005, доколкото урежда състава на Comisión de Equipamientos Comerciales (комисия за търговските съоръжения) по такъв начин, че в нея да са представени интересите на присъстващите на пазара търговци на дребно, но не и интересите на сдруженията за опазване на околната среда и за защита на потребителите.

               2.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по иска в частта, която се отнася до съвместимостта с член 43 ЕО на член 33, параграфи 5 и 7 от Декрет 378/2006 от 10 октомври 2006 г. за прилагане на Закон 18/2005.

               3.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               4.

               Европейската комисия, Кралство Испания и Кралство Дания понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело C-523/14: Преюдициално запитване от Rechtbank Gelderland (Нидерландия), постъпило на 20 ноември 2014 г.  — Aannemingsbedrijf Aertssen NV, Aertssen Terrassements SA/VSB Machineverhuur BV и др.

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/13

         Преюдициално запитване от Rechtbank Gelderland (Нидерландия), постъпило на 20 ноември 2014 г. — Aannemingsbedrijf Aertssen NV, Aertssen Terrassements SA/VSB Machineverhuur BV и др.
   (Дело C-523/14)
   (2015/C 034/14)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Gelderland

      Страни в главното производство

      Ищци: Aannemingsbedrijf Aertssen NV, Aertssen Terrassements SA

      Ответници: VSB Machineverhuur BV, Van Someren Bestrating BV, Jos van Someren

      Преюдициални въпроси

               1)

               Попада ли предявеният от Aertssen граждански иск [в наказателно производство] по смисъла на член 63 и следващите от белгийския Наказателно-процесуален кодекс с оглед на начина на предявяването му и на фазата, в която се намира производството, в материалното приложно поле на Регламент № 44/2001 (1)?
               При утвърдителен отговор:

               2)

               Трябва ли член 27, параграф 1 от Регламент № 44/2001 да се тълкува в смисъл, че дадено дело е висящо пред чуждестранен (белгийски) съд по смисъла на тази разпоредба и когато пред белгийския съдия-следовател е бил подаден граждански иск [в наказателно производство] и предварителното разследване все още не е приключило?

               3)

               При утвърдителен отговор, към кой момент делото, което е било заведено с предявяването на граждански иск [в наказателно производство], се счита за целите на член 27, параграф 1 и член 30 от Регламент № 44/2001 за висящо и/или съдът — за сезиран?

               4)

               При отрицателен отговор, следва ли член 27, параграф 1 от Регламент № 44/2001 да се тълкува в смисъл, че предявен граждански иск [в наказателно производство] може да има за последица дадено дело да стане по-късно висящо пред белгийски съд?

               5)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос, към кой момент делото се счита за заведено и/или съдът — за сезиран за целите на член 27, параграф 1 и член 30 от Регламент № 44/2001 в такъв случай?

               6)

               Ако е предявен граждански иск [в наказателно производство], но това обстоятелство все още не води до висящо дело по смисъла на член 27, параграф 1 от Регламент № 44/2001 в момента на предявяването на иска, и в хода на разглеждането на предявения иск по-късно делото може впоследствие да стане висящо с обратно действие, считано от момента на предявяването на иска, в такъв случай произтича ли от посочената разпоредба, че съдът, в който е било заведено дело, след като гражданският иск [в наказателно производство] е бил предявен пред белгийския съд, трябва да спре разглеждането на това дело докато се установи дали пред белгийския съд има висящо дело по смисъла на член 27, параграф 1?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело C-260/07: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 31 май 2007 г. — Pedro IV Servicios, S.L./Total España SA

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/23

         Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания) на 31 май 2007 г. — Pedro IV Servicios, S.L./Total España SA
   (Дело C-260/07)
   (2007/C 183/40)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Audiencia Provincial de Barcelona
   Страни в главното производство

      Ищец: Pedro IV Servicios, S.L.

      Ответник: Total España SA
   Преюдициални въпроси
   При условие, че член 12, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1984/83 (1) предвижда, че „независимо от разпоредбите на параграф 1, буква в), когато споразумението се отнася до бензиностанция, която доставчикът е отдал под наем на дистрибутор или която дистрибуторът ползва в рамките на правно или фактическо отношение, на дистрибутора могат да бъдат налагани указаните в настоящия раздел задължения за изключителни покупки и забраната за търговия с конкурентни изделия за целия период, през който дистрибуторът фактически стопанисва бензиностанцията“ [неофициален превод], трябва ли тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че посоченото правило се отнася до хипотезата, в която доставчикът, отдал под наем бензиностанцията, първоначално е бил собственик на терена и на инсталациите или, напротив, позоваването на отдаването под наем на бензиностанцията се отнася до всеки правен титул за собственост на доставчика единствено и само върху бензиностанцията, като вследствие на това той има право да я отдава под наем на самия собственик на терена, без да е необходимо да се съобразява с ограниченията във времето, които тази разпоредба налага относно споразумения за изключителни покупки?
   При условие, че в конкретния случай е приложим Регламент (ЕО) № 2790/1999 (2) от 22 декември 1999 г., трябва ли член 5 от него, съгласно който изключението не се прилага, ако споразумението за изключителни покупки е за срок, по-дълъг от пет години, макар че „срокът […] не се прилага, когато договорните стоки или услуги се продават от купувача на производствени обекти или терени, собственост на доставчика, или наети от доставчика от трети страни, който не е свързан [да се чете: „трети лица, които не са свързани“] с купувача, при условие че продължителността на задължението за въздържане от конкуренция не надвишава периода, през който производствените обекти и терени се заемат [да се чете: „се ползват“] от купувача“, да се тълкува в смисъл, че когато става дума за отдаване под наем, се има предвид хипотезата, в която доставчикът-наемодател е и първоначален собственик на терена и на инсталациите, или напротив, позоваването на отдаването под наем на бензиностанцията се отнася до всеки правен титул за собственост на доставчика единствено и само върху бензиностанцията, като вследствие на това той има право да я отдава под наем на самия собственик на терена, без да е необходимо да се съобразява с ограниченията във времето, които тази разпоредба налага относно споразумения за изключителни покупки?
   След като параграф 1, буква а) от член 81 от Договора за ЕО съдържа забрана за косвено определяне на покупни или продажни цени и осмото съображение от Регламент на Комисията (ЕИО) № 1984/83 уточнява, че „с настоящия Регламент не могат да бъдат освободени други ограничения на конкуренцията, и по-специално такива, с които се ограничава изборът на клиенти от дистрибутора или свободата на последния да определя своите цени и условия на продажба“[неофициален превод], без да се посочва определянето на препродажните цени сред останалите позволени ограничения на конкуренцията, които член 11 от посочения регламент допуска, следва ли тези разпоредби да се тълкуват в смисъл, че те обхващат всяка форма на ограничаване на свободата на дистрибутора да определя крайните продажни цени, като например определянето от страна на доставчика на търговската надценка на лицето, стопанисващо бензиностанцията, когато се определя цена на горивото, доставяно на дистрибутора при най-благоприятни условия, уговорени с други бензиностанции, които могат се да се установят в Барселона, като тази цена в никакъв случай не може да надвишава средната цена, определена от други доставчици от значение за пазара, заедно със считаната за подходяща минимална надценка, като по този начин се определя крайната продажна цена, която доставчикът не налага изрично, а препоръчва?
   След като параграф 1, буква а) от член 81 от Договора за ЕО съдържа забрана за косвено определяне на покупни или продажни цени и член 4, буква а) от Регламент (ЕО) № 2790/1999 от 22 декември 1999 г. обхваща като особено тежко ограничение на конкуренцията поддържането на препродажни цени, трябва ли тези разпоредби да се тълкуват в смисъл, че те обхващат всяка форма на ограничаване на свободата на дистрибутора да определя крайните продажни цени, като например определянето от страна на доставчика на търговската надценка на лицето, стопанисващо бензиностанцията, когато се определя цена на горивото, доставяно на дистрибутора при най-благоприятни условия, уговорени с други бензиностанции, които могат се да се установят в Барселона, като тази цена в никакъв случай не може да надвишава средната цена, определена от други доставчици от значение за пазара, заедно със считаната за подходяща минимална надценка, като по този начин се определя крайната продажна цена, която доставчикът не налага изрично, а препоръчва?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1984/83 на Комисията от 22 юни 1983 г. за прилагане на член 85, параграф 3 от Договора към категории споразумения за изключителни покупки (ОВ L 173, стр. 5).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 г. за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр. 21).