title: Дело T-228/11 P: Определение на Общия съд от 17 декември 2012 г. — Barbin/Парламент (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Смърт на жалбоподателя — Липса на продължаване на производството от правоприемниците — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/12

         Определение на Общия съд от 17 декември 2012 г. — Barbin/Парламент
   (Дело T-228/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Смърт на жалбоподателя - Липса на продължаване на производството от правоприемниците - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2013/C 55/22
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Florence Barbin (Люксембург, Люксембург) (представители: адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. É. Marchal и адв. D. Abreu Caldas)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: S. Seyr и E. Despotopoulou)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 15 февруари 2011 г. по дело Barbin/Парламент (F-68/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска неговата отмяна

      Диспозитив

               1.

               Основанието за произнасяне по настоящата жалба е отпаднало.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело F-73/14: Жалба, подадена на 24 юли 2014 г.  — ZZ/Европол

text:
               27.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 380/27

         Жалба, подадена на 24 юли 2014 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-73/14)
   2014/C 380/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, avocat)

      Ответник: Европол

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за неподновяване на договора на жалбоподателя и обезщетяване на моралните и имуществени вреди, които той твърди, че е претърпял.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени мълчаливото решение за отхвърляне на искането от 6 декември 2013 г. по член 90, параграф 1 за подновяване на договора му като срочно нает служител AD 7, както и отговора на директора на Европол от 14 април 2014 г. по административната жалба;

               —

               да се осъди ответника да заплати сумата 1 5 45  124 EUR, представляваща обезщетение за претърпени имуществени вреди;

               —

               да се осъди ответника да заплати 40  000 EUR, представляващи обезщетение за претърпени морални вреди;

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


               25.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 324/13

         Дело, заведено на 2 юни 2012 г. от Konkurrenten.no AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-5/12)
   2012/C 324/11
   На 2 юни 2012 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Konkurrenten.no AS, представлявано от Jon Midthjell, адвокат от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norway.
   Ищецът изисква от Съда на ЕАСТ:

               1.

               да отмени оспорваното решение, както и

               2.

               да разпореди на ответника и всяка встъпила страна да поемат разноските.

      Правен и фактически контекст и приведени в подкрепа доводи:

               —

               Ищецът е частно дружество, регистрирано в Норвегия. Дружеството развива дейност на регионалния пазар на експресни автобусни превози между южната и централната част на Норвегия.

               —

               Целта на ищеца е отмяна на решението на Надзорния орган на ЕАСТ, нотифицирано на 5 април 2012 г., с което се отказва обществен достъп до пълното изложение на съдържанието на дело 60510, разгледано от Надзорния орган на ЕАСТ.

               —

               Ищецът твърди, че Надзорният орган на ЕАСТ:

                           —

                           е нарушил член 2, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Правилата за достъп до документи, като е отказал разкриване на пълното изложение на съдържанието на досието; и

                           —

                           е нарушил член 16 от Споразумението за надзор и съд, доколкото в оспорваното решение не са изложени мотиви.


title: Дело T-507/13: Определение на Общия съд от 14 януари 2015 г.  — SolarWorld и др./Комисия (Жалба за отмяна — Дъмпинг — Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китай — Приемане на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпингова процедура — Промишленост на Общността — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/19

         Определение на Общия съд от 14 януари 2015 г. — SolarWorld и др./Комисия
   (Дело T-507/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Дъмпинг - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китай - Приемане на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпингова процедура - Промишленост на Общността - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   (2015/C 081/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: SolarWorld AG (Бон, Германия); Brandoni solare SpA (Кастелфидардо, Италия); Global Sun Ltd (Слиема, Малта); Silicio Solar, SAU (Мадрид, Испания); Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Пуертояно, Испания) (представители: L. Ruessmann, avocat, и J. Beck, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche и A. Stobiecka-Kuik)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2013/423/ЕС на Комисията от 2 август 2013 година за п[ри]емане на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпингова процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 209, стр. 26) и на Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (ОВ L 325, стр. 214).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда SolarWorld AG, Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar, SAU и Solaria Energia y Medio Ambiente, SA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело T-58/09: Жалба, подадена на 11 февруари 2009 г.  — Schemaventotto/Комисия

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/34

         Жалба, подадена на 11 февруари 2009 г. — Schemaventotto/Комисия
   (Дело T-58/09)
   (2009/C 82/59)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Schemaventotto SpA (Милано, Италия) (представители: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. C. Rizza, M. Piergiovanni, avvocati)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението/а, съдържащо/и се в писмото от 13 август 2008 г. протокол № C(2008) 4494, изпратено от Комисар Kroes, от имeто и за сметка на Европейската комисия, до италианските власти относно процедура по смисъла на член 21 от Регламента относно контрола върху концентрациите между предприятия (преписка COMP/M.4388 — Abertis/Магистрали); и

               —

               да се възложи на Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящата жалба е насочена срещу решението, което се съдържало в писмото на Комисар Kroes от 13 август 2008 г., с което според жалбоподателя, ответникът съобщил на италианските власти намерението си да не предприема последващи действия по преписка COMP/M.4388 Abertis/магистрали въз основа на член 21 от Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламентът). Всъщност Комисията одобрява нормативните мерки, произтичащи от регламента, относно процедурите по даване на разрешение за „прехвърлянето“ на концесии за магистрали (Директивата от 2007 г. и Декрет от 2008 г.). В горепосоченото писмо обаче ответникът не разкрива позицията си по съвместимостта на италианската нормативна рамка относно процедурата по даване на разрешение за прехвърляне на концесии за магистрали и нормите в областта на вътрешния пазар.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква нарушение на член 21 от регламента относно концентрациите, основавайки се на следните съображения:

               —

               Комисията не може по никакъв начин да се позове на изменения в съответната нормативна рамка, настъпили след 31 януари 2007 г. — дата на предварителните оценки. Тъй като правомощията на Комисията в областта на проверката въз основа на член 21, параграф 4 са тясно свързани с контекста на оценката на конкретна концентрация от общностно измерение, до която се отнасят спорните национални мерки, последвалите нормативни изменения не могат да имат последици върху вече предприети действия на италианските власти, имащи за резултат отказ на страните от концентрацията през декември 2006 г., три месеца след получаването на разрешение за концентрацията на основание член 6, параграф 1, буква б) от регламента.

               —

               Жалбоподателят изтъква злоупотреба с власт от страна на Комисията, състояща се в ирелевантност на избраното правно основание спрямо съдържанието на експлицитното решение за „непредприемане на последващи действия“ по отношение на спорните италиански мерки. В това отношение се твърди, че като е решила, че измененията в нормативната рамка, настъпили medio tempore, щели да гарантират, че изразените в оценките й тревоги няма да възникнат в бъдеще, Комисията е приела на основание член 21 от регламента вид решение, което посочената разпоредба не предвижда. Всъщност Комисията е използвала предоставените й с посочения член 21 правомощия, за да обяви за съвместими с общностното право мерки от общ характер, приети от държава-членка, без оглед на конкретната концентрация, за блокирането на която Италия е приела въпросните национални мерки.

               —

               Като е приела, че изменената италианска регулаторна рамка е била приведена в съответствие с общностното право, Комисията не е взела предвид последващата несигурност, произтекла в италианския правен ред вследствие на посочените национални мерки, която несъмнено не е допринесла за създаването на благоприятна среда за евентуални бъдещи концентрации от интерес за пазара на концесиите за магистрали в Италия. Освен това практиката на италианската администрация през 2007 г. и 2008 г. трябва при всички положения да се обяви за намираща се в противоречие и с член 21, доколкото при „прехвърляне“ на концесия за магистрала налага по-тежки задължения от задълженията, които биха възникнали за заинтересованите субекти в други обстоятелства.


title: Дело C-53/11 P: Решение на Съда (втори състав) от 19 януари 2012 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)/Nike International Ltd, Aurelio Muñoz Molina (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 58 — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правила 49 и 50 — Словна марка „R10“ — Възражение — Прехвърлителен договор — Допустимост на жалбата — Понятие за „лице, което има право да обжалва“ — Приложимост на насоките на СХВП)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/5

         Решение на Съда (втори състав) от 19 януари 2012 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)/Nike International Ltd, Aurelio Muñoz Molina
   (Дело C-53/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 58 - Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правила 49 и 50 - Словна марка „R10“ - Възражение - Прехвърлителен договор - Допустимост на жалбата - Понятие за „лице, което има право да обжалва“ - Приложимост на насоките на СХВП)
   2012/C 73/08
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Други страни в производството: Nike International Ltd (представители: адв. M. de Justo Bailey, abogado, Aurelio Muñoz Molina)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (четвърти състав) от 24 ноември 2010 г. по дело Nike International Ltd/СХВП — Aurelio Muñoz Molina (T-137/09), с което Общият съд отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 21 януари 2009 г. (преписка R 551/2008-1).

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 24 ноември 2010 г. по дело Nike International/СХВП — Muñoz Molina (R10) (T-137/09), тъй като с него Общият съд, в нарушение на член 58 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, изменен с Регламент № 1891/2006 (ЕО) на Съвета от 18 декември 2006 г., и на правило 49 от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент № 40/94, изменен с Регламент (ЕО) № 1041/2005 на Комисията от 29 юни 2005 година, е приел, че с решението си от 21 януари 2009 г. (преписка R 551/2008-1) първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) е нарушил правило 31, параграф 6 и правило 50, параграф 1 от Регламент № 2868/95, изменен с Регламент № 1041/2005, като е обявил за недопустима жалбата на Nikе International Ltd.

               2.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

               3.

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело C-566/12 P: Жалба, подадена на 29 ноември 2012 г. от Erusalim Baleanu срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 септември 2012 г. по дело T-311/12, Baleanu/Комисия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/53

         Жалба, подадена на 29 ноември 2012 г. от Erusalim Baleanu срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 септември 2012 г. по дело T-311/12, Baleanu/Комисия
   (Дело C-566/12 P)
   2013/C 225/94
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Erusalim Baleanu (представител: R. Neagu, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 27 юни 2013 г. Съдът (седми състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-539/10 P: Жалба, подадена на 22 ноември 2010 г. от Stichting Al-Aqsa срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 9 септември 2010 г. по дело T-348/07, Al-Aqsa/Съвет на Европейския съюз

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/2

         Жалба, подадена на 22 ноември 2010 г. от Stichting Al-Aqsa срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 9 септември 2010 г. по дело T-348/07, Al-Aqsa/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-539/10 P)
   2011/C 46/03
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Stichting Al-Aqsa (представители: A. M. van Eik и M. J. G. Uiterwaal, advocaten)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Кралство Нидерландия, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли:

               —

               да се отмени Решение от 9 септември 2010 г. на Общия съд по дело T-348/07, доколкото жалбоподателят излага правни основания и доводи за неправилност на мотивите на това решение, и да се постанови ново решение по спора, като се уважат направените в първоинстанционното производство искания на жалбоподателя и се поправят мотивите, на които се основава обжалваното съдебно решение,

               —

               Съветът на Европейския съюз да бъде осъден да заплати съдебните разноски по двете производства.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               С Решение от 9 септември 2010 г. (по дело Т-348/07) Общият съд установява, че тъй като Sanctieregeling terrorisme 2003 [постановление за санкции в областта на тероризма, наричано по-нататък „Sanctieregeling“], въз основа на което жалбоподателят е включен в списъка, е отменено, решението по обезпечителните мерки не е достатъчно основание за запазването му в списъка. Жалбоподателят (наричан по-нататък и „Al-Aqsa“) споделя тези съображения на Общия съд.

               2.

               В решението си обаче Общият съд излага правни съображения, с които приема за неоснователни някои от посочените от Al-Aqsa правни основания. Общият съд например стига до извода, че обезпечителното съдебно решение, разглеждано заедно със Sanctieregeling, може да се разглежда като решение на компетентен национален орган, което отговаря на дефиницията по член 1, параграф 4 от ОП [Обща позиция 2001/931]. Освен това този съд установява, че по отношение на Al-Aqsa е налице „знанието“ по смисъла на член 1, параграф 3, буква к) от ОП, както се изисква в член 1, параграф 4 от Регламент № 2580/2001 (1).

               3.

               Жалбоподателят не може да се съгласи с тези съображения и затова обжалва. Преди да посочи правните си основания, жалбоподателят излага доводите си относно допустимостта на жалбата.

               4.

               Правните основания за обжалване могат да бъдат обобщени, както следва. Първо, Общият съд е превишил контролните си правомощия, като сам е определил кои доказателства следва да се считат за решение по смисъла на член 1, параграф 4 от ОП (първо правно основание).

               5.

               По-нататък, Общият съд неправилно е приел, че Sanctieregeling, независимо дали заедно с обезпечителното съдебно решение, или не, може да се разглежда като решение по смисъла на член 1, параграф 4 от ОП (второ правно основание).

               6.

               Накратко, Общият съд е превишил правомощията си, като е тълкувал това съдебно решение; най-малкото той е допуснал явна грешка при тълкуването му (трето правно основание).

               7.

               По тези съображения Al-Aqsa счита, че подадената в първоинстанционното производство жалба следва да се приеме за основателна и обжалваните решения следва да се отменят, като се поправят мотивите, на които се основава обжалваното съдебно решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 344, стр. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169).


title: Дело C-318/12: Преюдициално запитване, отправено от Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Белгия) на 28 юни 2012 г. — Дисциплинарно производство срещу Jean Devillers

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/14

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Белгия) на 28 юни 2012 г. — Дисциплинарно производство срещу Jean Devillers
   (Дело C-318/12)
   2013/C 108/28
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires

      Страна в главното производство

   Jean Devillers
   Преюдициалното запитване, отправено от Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Белгия) с акт от 12 май 2012 г. (дело C-318/12), е явно недопустимо.


title: Дело T-883/16: Жалба, подадена на 16 декември 2016 г. — Република Полша/Комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/52

         Жалба, подадена на 16 декември 2016 г. — Република Полша/Комисия
   (Дело T-883/16)
   (2017/C 038/68)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 28 октомври 2016 г. за изменение на условията за изключване на газопровода Opal от обхвата на задължението за прилагане на правилата за достъп на трети лица (TPA) и тарифните регулации съгласно Директива 2003/55/ЕО,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 36, параграф 1, буква а) от Директива 2009/73/ЕО във връзка с член 194, параграф 1, буква б) ДФЕС и на принципа на солидарност, доколкото е допуснато ново регулаторно изключение за газопровода Opal, въпреки че то застрашава сигурността на газовите доставки.

               2.

               Второ основание: произнасяне на Комисията извън кръга на правомощията ѝ и в нарушение на член 36, параграф 1 във връзка с член 2, точка 17 от Директива 2009/73/ЕО, доколкото е допуснато ново регулаторно изключение за газопровода Opal, въпреки че той не е „междусистемен газопровод“.

               3.

               Трето основание: нарушение на член 36, параграф 1, буква б) от Директива 2009/73/ЕО, доколкото е допуснато ново регулаторно изключение за газопровода Opal въпреки липсата на риск инвестицията да не бъде направена, ако не се допусне такова изключение.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на член 36, параграф 1, букви а) и д) от Директива 2009/73/ЕО, доколкото е допуснато ново регулаторно изключение за газопровода Opal въпреки негативното отражение на това изключение върху конкуренцията.

               5.

               Пето основание: нарушение на обвързващи Европейския съюз международни договори, а именно на Договора за енергийната харта, Договора за създаване на Енергийна общност и Споразумението за асоцииране с Украйна.


title: Дело T-55/17: Жалба, подадена на 30 януари 2017 г. — Healy/Комисия

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/39

         Жалба, подадена на 30 януари 2017 г. — Healy/Комисия
   (Дело T-55/17)
   (2017/C 112/54)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: John Morrison Healy (Celbridge, Ирландия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 11 април 2016 г., с което конкурсната комисия е отказала да допусне жалбоподателя до конкурс COM/02/AST/16 (AST2);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно единствено основание, изведено от нарушението на член 27, първа алинея от Правилника за длъжностните лица.
   Всъщност жалбоподателят счита, че спорното условие за допускане до участие в конкурса, тоест да се докажат 42 месеца трудов стаж в Комисията, не е оправдано с оглед на изискванията за местата, които следва да се заемат.
   Освен това, член 82, параграф 7 от Условията за работа на другите служители (УРДС) е несъвместим с член 27 от Правилника, доколкото при всички случаи изключва достъпа до вътрешните конкурси на договорно наетите служители със трудов стаж по-малко от 36 месеца. В конкретния случай Комисията е преценила, че тези 36 месеца са минимум, който е взет като база и е опорочил преценката на органа по назначаването на спорното условие за допускане.


title: Дело C-119/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Verwaltungsgericht Darmstadt (Германия) на 27 февруари 2007 г. — Container Service Thorsten Sperzel GmbH/Land Hessen

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/6

         Искане за преюдициално заключение, направено от Verwaltungsgericht Darmstadt (Германия) на 27 февруари 2007 г. — Container Service Thorsten Sperzel GmbH/Land Hessen
   (Дело C-119/07)
   (2007/C 117/09)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Страни в главното производство

      Ищец: Container Service Thorsten Sperzel GmbH

      Ответник: Land Hessen
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 33, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 г. относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (1) да се тълкува в смисъл, че при изчисляване на административните разходи за осъществяване на нотификацията и надзорната процедура, наред с действително направените разноски по административния акт, може да се вземе предвид също и значението на административния акт за нотификатора като негов адресат?
               В случай, че Съдът на Европейските общности отговори утвърдително на първия въпрос:

               2)

               Следва ли член 33, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 259/93 да се тълкува в смисъл, че административните разходи за осъществяване на нотификацията и надзорната процедура могат да се считат за необходими също и когато при изчисляването на административните разходи позицията „Стойност на значението на административния акт за нотификатора “превишава многократно (в конкретния случай двадесет пъти) действително направените разноски?

      (1)  ОВ L 30, стр. 1.


title: Дело F-115/13: Жалба, подадена на 29 ноември 2013 г. — ZZ/Европейска агенция за околна среда (ЕАОС)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/22

         Жалба, подадена на 29 ноември 2013 г. — ZZ/Европейска агенция за околна среда (ЕАОС)
   (Дело F-115/13)
   2014/C 31/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Bertolini, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция за околна среда (ЕАОС)

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението, с което договорът на жалбоподателя не е подновен, и съответно искане жалбоподателят да бъде възстановен на заеманата от него длъжност или на друга подходяща длъжност, а в противен случай ответникът да бъде осъден да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените имуществени вреди, като във всички случаи ответникът да бъде осъден да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Европейска агенция за околна среда от 29 май 2013 г., с което се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя на 1 май 2013 г.

               —

               и съответно:

                           —

                           жалбоподателят да бъде възстановен на заеманата от него длъжност или на друга длъжност в ЕАОС, съответстваща на неговите способности, чрез продължаване на договора му в съответствие с изискванията на Правилника;

                           —

                           при условията на евентуалност, в случай че изложеното по-горе искане за възстановяване не бъде уважено, ответникът да бъде осъден да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените имуществени вреди, оценени неокончателно ex aequo et bono в размер, съответстващ на разликата между получаваното от жалбоподателя възнаграждение като договорно нает служител в ЕАОС поне за срок, приблизителен на срока на първоначалния му договор (три години);

               —

               във всички случаи ответникът да бъде осъден да заплати сума, определена неокончателно ex aequo et bono на 5 000 EUR, като обезщетение за претърпените неимуществени вреди, заедно с лихва за забава в размер на законоустановената лихва към датата на съдебното решение;

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-236/12: Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. — Airbus/СХВП (NEO) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „NEO“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Обхват на проверката, която трябва да извърши апелативният състав — Проверка по същество, обусловена от допустимостта на жалбата — Член 59 и член 64, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Служебна проверка на фактите — Член 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/8

         Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. — Airbus/СХВП (NEO)
   (Дело T-236/12) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „NEO“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Обхват на проверката, която трябва да извърши апелативният състав - Проверка по същество, обусловена от допустимостта на жалбата - Член 59 и член 64, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Служебна проверка на фактите - Член 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 233/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Airbus SAS (Франция) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Предмет

   жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 февруари 2012 г. (преписка R 1387/2011-1) относно заявка за регистрация на словния знак „NEO“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 23 февруари 2012 г. (преписка R 1387/2011-1) в частта му относно услугите, спадащи към клас 39 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело F-62/08: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 юли 2009 г. — Sevenier/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Прекратяване на служебно правоотношение — Оставка — Искане за оттегляне)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/65

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 8 юли 2009 г. — Sevenier/Комисия
   (Дело F-62/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Прекратяване на служебно правоотношение - Оставка - Искане за оттегляне)
   2009/C 282/124
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roberto Sevenier (Париж, Франция) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет на делото

   Отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за оттегляне на подадената от него оставка и за сезиране на лекарската комисия и вследствие на това искане за възстановяване на жалбоподателя на работа в Европейската комисия с възстановяване на кариерата, считано от датата на неговата оставка.

      Диспозитив на определението

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Sevenier да заплати съдебните разноски.

               3.

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване.

               4.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г., стр. 25.


title: Дело C-538/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 3 декември 2007 г. — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/16

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 3 декември 2007 г. — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano
   (Дело C-538/07)
   (2008/C 37/22)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Страни в главното производство

      Ищец: Assitur Srl

      Ответник: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano
   Преюдициални въпроси
   Като предвижда седем случая на изключване от участие в обществени поръчки за услуги, съдържа ли член 29 от Директива 92/50 ЕИО (1) изчерпателен списък на случаите на изключване и следователно възпрепятства ли той установяването на забраната по член 10, алинея 1 bis от Закон № 109/94 (понастоящем заменен с член 34, алинея последна от Законодателен указ № 136/86) за едновременно участие в процедура за възлагане на обществени поръчки за предприятията, които се намират в отношение на контрол помежду си?

      (1)  ОВ L 209, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50.


title: Дело T-176/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 2 декември 2011 г. — Carbunión/Съвет (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини — Молба за спиране на изпълнението — Липса на правен интерес — Несъгласуваност с главната жалба — Неразделност — Недопустимост — Претегляне на интереси)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/52

      Определение на председателя на Общия съд от 2 декември 2011 г. — Carbunión/Съвет
      (Дело T-176/11 R)
      (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини - Молба за спиране на изпълнението - Липса на правен интерес - Несъгласуваност с главната жалба - Неразделност - Недопустимост - Претегляне на интереси)
      (2012/C 25/101)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Мадрид, Испания) (представители: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte и M. Peristeraki, avocats)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално F. Florindo Gijón и A. Lo Monaco, впоследствие F. Florindo Gijón и K. Michoel)

         Предмет

      Искане за частично спиране на изпълнението на Решение 2010/787/ЕС на Съвета от 10 декември 2010 година относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (ОВ L 336, стp. 24), и при условията на евентуалност, искане за пълно спиране на изпълнението на това решение.

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

                  2.

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-102/15: Жалба, подадена на 26 февруари 2015 г. — Red Bull/СХВП — Optimum Mark (Изображение на цветовете синьо и сребърно)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/61

         Жалба, подадена на 26 февруари 2015 г. — Red Bull/СХВП — Optimum Mark (Изображение на цветовете синьо и сребърно)
   (Дело T-102/15)
   (2015/C 138/80)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Австрия) (представител: A. Renck, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Optimum Mark (Варшава, Полша)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Изображение на цветовете синьо и сребърно — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 4 17  668

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 2 декември 2014 г. по преписка R 2036/2013-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав на СХВП, в случай че тя реши да встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 4, член 7, параграф 1, буква а) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на установения от Съда съгласно общностното право принцип на оправданите правни очаквания


title: Дело C-262/12: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 май 2012 г. — Association Vent De Colère ! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier/Ministre de l'écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/8

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 май 2012 г. — Association Vent De Colère ! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier/Ministre de l'écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Дело C-262/12)
   2012/C 243/14
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Association Vent De Colère ! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier

      Ответници: Ministre de l'écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

      Преюдициален въпрос

   Промяната на начина на финансиране на пълното компенсиране на свръхразходите, наложени на Électricité de France и на ненационализираните дистрибутори, посочени в член 23 от loi n 46-628 du 8 avril 1946 sur la nationalisation de l’électricité et du gaz [Закон № 46-628 от 8 април 1946 г. относно национализацията в сектора на електроенергията и газта], като резултат от задължението за изкупуване на електроенергията, произведена от съоръженията, използващи механичната вятърна енергия, на цена, по-висока от пазарната цена на тази електроенергия, определена в loi no 2003-8 du 3 janvier 2003 [Закон № 2003-8 от 3 януари 2003 г.], трябва ли да се счита за намеса на държавата или чрез ресурси на държавата по смисъла и за прилагането на разпоредбите на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност?


title: Дело C-217/12: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Люксембург) на 8 май 2012 г. — Caisse nationale des prestations familiales/Bornand, Pierre-Louis

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/6

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Люксембург) на 8 май 2012 г. — Caisse nationale des prestations familiales/Bornand, Pierre-Louis
   (Дело C-217/12)
   2012/C 235/11
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Страни в главното производство

      Касатор: Caisse nationale des prestations familiales

      Ответник в касационното производство: Bornand, Pierre-Louis

      Преюдициален въпрос

   Обезщетението за родителски отпуск, предвидено в членове 306—308 от Кодекса за социално осигуряване, представлява ли семейно обезщетение по смисъла на член 1, буква ф), i) и член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1), в приложимата му изменена и актуализирана редакция съгласно приложение II, раздел А, 1) към Споразумението между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, за свободно движение на хора и Заключителния акт, подписани в Люксембург на 21 юни 1999 година (2)?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.

      (2)  ОВ L 114, 2002 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 74, стр. 97.


title: Дело T-329/17: Жалба, подадена на 24 май 2017 г. — Hautala и други/ЕОБХ

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/34

         Жалба, подадена на 24 май 2017 г. — Hautala и други/ЕОБХ
   (Дело T-329/17)
   (2017/C 249/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Heidi Hautala (Хелзинки, Финландия), Benedek Jávor (Будапеща, Унгария), Michèle Rivasi (Valence, Франция) и Bart Staes (Антверпен, Белгия) (представител: B. Kloostra, lawyer)

      Ответник: Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени потвърдителното решение на ЕОБХ № PAD 2017/005 CA от 14 март 2017 г., с което ЕОБХ потвърждава своето решение № PAD 2016/034 от 9 декември 2016 г. и от 7 октомври 2016 г. да откаже достъп до повечето поискани от жалбоподателите документи, и

               —

               да осъди ЕОБХ да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

               1.

               В рамките на първото основание се твърди, че ЕОБХ нарушил член 6, параграф 1 от Регламент № 1367/2006 (1), тъй като не го е приложил спрямо поисканата информация. На основание член 6, параграф 1 от Регламент № 1367/2006 ЕОБХ е трябвало да остави неприложено установеното в член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001 изключение от оповестяването на информация по съображения за защита на „търговските интереси на физическо или юридическо лице, включително по отношение на интелектуалната собственост“ и да не го прилага спрямо поисканата информация.

               2.

               В рамките на второто основание се твърди, че ЕОБХ нарушил член 2, параграф 4 и член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001 (2), както и член 41 от Регламент № 178/2002 (3) като отказал да оповести поисканата информация по съображения за защита на търговските интереси на провеждащите изследването, без да обоснове наличието на конкретна вреда и/или действителна опасност от конкретна вреда, като нарушил и член 4, параграф 4, буква d) от Орхуската конвенция, където е предвидено, че изключение от оповестяване може да се прави само в интерес на „конфиденциалността на търговска или индустриална информация, когато тя е защитена от закона с цел защита на легитимен икономически интерес“, доколкото не е установен и/или обоснован конкретен легитимен икономически интерес от оспорваната мярка.

               3.

               Трето основание, в рамките на което се твърди, че ЕОБХ неправилно приложил член 63, параграф 2 от Регламент № 1107/2009 (4), тъй като посочената разпоредба не се прилага спрямо поисканата информация и/или оповестяването на информацията е от първостепенен обществен интерес по смисъла на член 63, параграф 2 и/или на член 16 от Регламент № 1107/2009.

               4.

               Четвърто основание, в рамките на което се твърди, че ЕОБХ нарушил член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001 като не признал, че е налице първостепенен обществен интерес от оповестяването на изследванията и като отрича, че жалбоподателите са обосновали наличието на първостепенен обществен интерес от оповестяването на изследванията.

               5.

               Пето основание, в рамките на което се твърди, че като не съпоставил интереса от достъп на обществеността до информация във връзка с околната среда в рамките на изследванията с частния интерес на предприятията да защитят своите икономически интереси и/или като допуснал икономическите интереси на предприятията да надделеят, ЕОБХ нарушил член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001.

               6.

               Шесто основание, в рамките на което се твърди, че тъй като достъпните данни не позволяват независим и пълен контрол над партньорската проверка на ЕОБХ по отношение на Glyphosate, жалбоподателите имат интерес от оповестяване на изследванията. Като отрекъл общия интерес и интереса на жалбоподателите от оповестяване на поисканата информация, ЕОБХ нарушил задълженията си по членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 и член 41 от Регламент № 178/2002.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (3)  Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета(ОВ L 309, 2009 г., стр. 1)


title: Дело C-269/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/3

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV
   (Дело C-269/17)
   (2017/C 318/04)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Andreas Niemeyer

      Ответник: Brussels Airlines SA/NV

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 7, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „разстояние“ включва само прякото разстояние, което трябва да се определи по метода на дъгата на големия кръг, между първоначалния пункт на излитане и крайния пункт на пристигане, независимо каква е действително изминатата полетна отсечка?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-514/06 P: Решение на Съда (първи състав) от 18 септември 2008 г.  — Armacell Enterprise GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), nmc SA (Обжалване — Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността ARMAFOAM — По-ранна марка на Общността NOMAFOAM — Относително основание за отказ — Прилика на знаците — Наличие на относително основание за отказ върху част от територията на Европейската общност)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/7

         Решение на Съда (първи състав) от 18 септември 2008 г. — Armacell Enterprise GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), nmc SA
   (Дело C-514/06 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността ARMAFOAM - По-ранна марка на Общността NOMAFOAM - Относително основание за отказ - Прилика на знаците - Наличие на относително основание за отказ върху част от територията на Европейската общност)
   (2008/C 301/12)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Armacell Enterprise GmbH (представител: O. Spuhler, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A Folliard-Monguiral), nmc SA (представители: P. Péters и T. de Haan, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 10 октомври 2006 г. по дело Armacell/СХВП (T-172/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на словна марка „ARMAFOAM“ за стоки от клас 20 срещу решение R 552/2004-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 23 февруари 2005 г., отменящо решението на отдела по споровете за отхвърляне на възражението на притежателя на словна марка на Общността „NOMAFOAM“ за стоки от класове 11, 19, 20, 27 и 28
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Armacell Enterprise GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-21/07: Определение на председателя на Съда от 8 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/31

         Определение на председателя на Съда от 8 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-21/07) (1)

   (2007/C 315/55)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-459/13: Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия) на 19 август 2013 г. — Milica Široká/Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/44

         Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия) на 19 август 2013 г. — Milica Široká/Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky
   (Дело C-459/13)
   2013/C 344/75
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Milica Široká

      Ответник: Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз, в духа на европейската правна традиция, да се тълкува в смисъл, че всеки, който има такова право, може да избира дали да се ползва от достъпа до здравна профилактика и дали да ползва медицински грижи, независимо от установените в националното законодателство и практика задължителни правила или, обратно, общият интерес от гарантиране на високо равнище на закрила на здравето на европейските граждани не позволява да се предостави подобна възможност за избор на отделните лица?

               2.

               Трябва ли член 168 от Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално параграф 1 и параграф 4, буква в) от този член, да се тълкува в смисъл, че преследваната от Съюза цел по конкретно за предотвратяването на болестите и заболеваемостта при хората и на източниците на опасност за физическото и психичното здраве не допуска европейски гражданин да откаже да се подложи на т.нар. задължителна имунизация, тъй като с отказа си той се превръща в заплаха за общественото здраве?

               3.

               Трябва ли да се даде предимство на отговорността на родителите, които полагат самостоятелно грижи за малолетните си деца — по смисъла на член 33 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 6 от Договора за Европейския съюз, който се отнася по-специално до принципа на хармонизиране на общите конституционни традиции — пред обществения интерес от закрила на здравето?


title: Дело C-209/08: Определение на председателя на Съда от 23 октомври 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/33

         Определение на председателя на Съда от 23 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-209/08) (1)

   (2009/C 69/75)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело T-591/11: Решение на Общия съд от 11 декември 2013 г. — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz/СХВП — Henkel (SUPER GLUE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „SUPER GLUE“ — По-ранна словна марка на Бенелюкс „SUPERGLUE“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Отличителен характер на по-ранната марка — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/9

         Решение на Общия съд от 11 декември 2013 г. — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz/СХВП — Henkel (SUPER GLUE)
   (Дело T-591/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „SUPER GLUE“ - По-ранна словна марка на Бенелюкс „SUPERGLUE“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Отличителен характер на по-ранната марка - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 31/14
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (Jaworzno, Полша) (представители: M. Konieczyński и I. Kubiec, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Henkel Corp. (Gulph Mills, Пенсилвания, Съединени щати) (представители: C. Rohnke и M. Jacob, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 септември 2011 г. (преписка R 1147/2010-4), постановено в производство по възражение между Henkel Corp. и Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp.j.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp.j. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело F-131/07: Жалба, подадена на 31 октомври 2007 г. — Baniel-Kubinova и др./Парламент

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/32

         Жалба, подадена на 31 октомври 2007 г. — Baniel-Kubinova и др./Парламент
   (Дело F-131/07)
   (2008/C 183/64)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Barbora Baniel-Kubinova (Люксембург, Велико херцогство Люксембург) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията на органа по назначаването (ОН) на Европейския парламент за непредоставяне на жалбоподателя на дневната надбавка, посочена в член 10 от Приложение VII към Правилника,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват нарушението на член 71 от Правилника и на член 10 от Приложение VII към Правилника.


title: Дело T-471/12: Жалба, подадена на 29 октомври 2012 г. — Meta Group/Комисия

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/39

         Жалба, подадена на 29 октомври 2012 г. — Meta Group/Комисия
   (Дело T-471/12)
   2013/C 9/71
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Meta Group Srl (Рим, Италия) (представители: A. Bartolini, V. Coltelli и A. Formica, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени записка № 939970 на Генерална дирекция „Предприятия и промишленост“ на Европейската комисия от 2 август 2012 г., получена от жалбоподателя на 20 август 2012 г. и подписана от директора на отдел „Индустриални иновации и промишленост, свързана с мобилността“, имаща за предмет „откриването на процедура по възстановяване на плащания относно договори FP5-FP6 № 517557 IRE6 INNOVATION COACH, № 517539 IRE6 MARIS, № 517548 IRE6 RIS MAZOVIA, № 030583 CONNECT-2-IDEAS, № 039982 EASY, № 014660 RIS MALOPOLSKA, № 517529 IINNSOM, № 014637 RIS TRNAVA и № 014668 RIS WS“, подписана от директора д-р Carlo Pettinelli, с която е съобщено решението на Комисията да „възстанови сумата от 345 451,03 EUR по горепосоченото споразумение“.

         И доколкото е необходимо:

               —

               да отмени записка № 660283 на Генерална дирекция „Предприятия и промишленост“ на Европейската комисия от 1 юни 2012 г., подписана от директора на отдел „Индустриални иновации и промишленост, свързана с мобилността“, със същия предмет, която се оспорва и като вътрешен акт във връзка с процедурата за възстановяване, приключила с приемането на мярката, посочена в предходната точка.

               —

               да отмени записка от 27 септември 2012 г. с предмет възстановяването на дължимата сума чрез прихващане с неизплатени суми на жалбоподателя в рамките на тези проекти за безвъзмездно финансиране.

               —

               да отмени записка от 27 септември 2012 г. с предмет възстановяването на дължимата сума чрез прихващане на неизплатени суми на жалбоподателя.

               —

               да отмени записка на Европейската комисия, изпълнение на бюджета (общ бюджет и ЕФР) от 10 декември 2012 г., с която на жалбоподателя е съобщено за прихващането със следващи неизплатени суми с окончателен остатъчен размер от 294 290,59 EUR.

               —

               да отмени всеки друг предварителен, последващ и/или свързан акт.

         Вследствие на което:

               —

               да осъди Комисията да заплати сумата от 294 290,59 EUR и сумата от 54 705,97 EUR, както и да обезщети причинените вреди.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба се отнася до споразуменията за безвъзмездна финансова помощ, сключени между жалбоподателя и Комисията в рамките на „пета и шеста рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие на Европейския съюз“.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 1.1 от споразуменията за безвъзмездна финансова помощ, от нарушение на принципа на разумността и от явна грешка в преценката на фактите.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че жалбоподателят е представил доказателства, че възнаграждението на собствените му членове изпълнители напълно съответства на пазарните стойности и на възнаграждението на самостоятелно заетите параподчинени работници и на заетите лица, извършващи подобни дейности. Освен това включването на международни експерти, заети в дейностите във връзка с разглежданите проекти, назначени с договор за „координирано и продължаващо сътрудничество“, е напълно законосъобразно.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност на административната дейност, както и от нарушение на принципа на добра администрация, прозрачност и предварителна определеност на критериите.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че съществуването на множество критерии, които могат да се използват за целите на определянето на метода за изчисляване на възнаграждението, трябвало да накара администрацията да приеме най-благоприятния за частноправния субект критерий. След отчитането на наличието на италианския и на европейския пазар на доста различаващи се помежду си тарифи за едни и същи услуги, щяло да е подходящо администрацията да приеме такова разрешение, което да причини възможно най-малко вреди.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на разумност на действията на администрацията поради явна противоречивост и различно третиране.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че когато спорната мярка определя като основание за възстановяването незаконосъобразността на използваната методология за изчисляването на допустимите разходи и възнаграждения, тази мярка разкрива очевидно противоречие с предходни решения на Комисията, където същата методология — предмет на обжалване, е била оценена положително от тази институция.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, на принципа на добросъвестност, както и на принципите на защита на придобитите права, на правна сигурност и задължението за старание.

                           —

                           В това отношение се изтъква, че конклудентните действия на Комисията са породили у жалбоподателя оправдани правни очаквания, доколкото изборът на администрацията да постави сключването на споразумението за безвъзмездна финансова помощ относно проекта „ECOLINK +“„в зависимост от подготвеното решение на релевантните заключения в неотдавнашния доклад за проверка“ и решението да предвиди в последващото изменение на това споразумение, че по отношение на заинтересованите страни е трябвало да се използва „методологията, приложена към договора, и относителните разходи се отбелязват в счетоводните книги на дружеството“, показвали, че Комисията на практика вече е дала съгласието си за метода за изчисляване на разходите, предложен от META.

               5.

               Петото правно основание е изведено от непълнота на мотивите, от нарушение на принципа на състезателност, на принципа на добра администрация, на процедурите, установени от споразумението за безвъзмездна финансова помощ, както и на кодекса за добро поведение на администрацията.


title: Дело C-18/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 25 юни 2015 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — CO Sociedad de Gestión y Participación SA и др./De Nederlandsche Bank NV и/De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestión y Participación S и др. (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Пряко застраховане, различно от животозастраховане — Директива 92/49/ЕИО — Членове 15, 15а и 15б — Предварителна оценка на придобиванията и увеличението на квалифицирани участия — Възможност одобрението на предложение за придобиване да се обвърже с ограничение или условие)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 25 юни 2015 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — CO Sociedad de Gestión y Participación SA и др./De Nederlandsche Bank NV и/De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestión y Participación S и др.
   (Дело C-18/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Пряко застраховане, различно от животозастраховане - Директива 92/49/ЕИО - Членове 15, 15а и 15б - Предварителна оценка на придобиванията и увеличението на квалифицирани участия - Възможност одобрението на предложение за придобиване да се обвърже с ограничение или условие))
   (2015/C 279/13)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré, J. Serra Farré, De Nederlandsche Bank NV

      Ответници: De Nederlandsche Bank NV, CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré, J. Serra Farré

      Диспозитив

               1)

               Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане), изменена с Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска възможността държава членка да позволи въз основа на своето национално законодателство, когато компетентният национален орган може правомерно да реши да се противопостави на предложение за придобиване на основание член 15б, параграф 2 от същата директива, той да може да обвърже одобряването на предвижданите придобивания с ограничения или изисквания по своя инициатива или чрез формализирането на поети от предложилия приобретател ангажименти, при условие да не се засягат правата по тази директива на предложилия приобретател.

               2)

               Директива 92/49, изменена с Директива 2007/44, трябва да се тълкува в смисъл, че компетентният национален орган не е длъжен да въвежда по отношение на предложилия приобретател ограничения или изисквания, преди да може да се противопостави на предложеното придобиване. Когато органът реши да обвърже одобрението на предложение за придобиване с ограничения или изисквания, последните не могат да се основават на критерий, който не е сред изброените в член 15б, параграф 1 от посочената директива, нито да надхвърля необходимото за съобразяването на предложеното придобиване с тези критерии.

               3)

               Член 15б, параграф 1 от Директива 92/49, изменена с Директива 2007/44, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска поначало възможността компетентният национален орган да въведе условие, свързано с управлението на предприятие, което, както в главното производство, се отнася до определянето на състава на надзорните съвети на застрахователните предприятия, за които е предложеното придобиване.
               Запитващата юрисдикция следва да прецени, отчитайки всички обстоятелства в главното производство, дали това условие е необходимо за съобразяването на придобиванията в главното производство с предвидените в тази разпоредба критерии.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело T-516/10: Жалба, подадена на 3 ноември 2010 г. — Франция/Комисия

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/30

         Жалба, подадена на 3 ноември 2010 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-516/10)
   ()
   2011/C 13/59
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и B. Cabouat)

      Ответник: Европейска Комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение C(2010) 5724 окончателен на Комисията от 23 август 2010 г. за прилагане на финансови корекции по отношение на помощта от ФЕОГА, секция „Ориентиране“, отпусната за програмата на общностната инициатива CCI 2000.FR.060.PC.001 (Франция — LEADER+),

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска отмяна на Решение C(2010) 5724 окончателен на Комисията от 23 август 2010 г. за прилагане на финансови корекции по отношение на помощта от ФЕОГА, секция „Ориентиране“, отпусната за програмата на общностната инициатива CCI 2000.FR.060.PC.001 (Франция — LEADER+). С това решение се предвижда, че помощта от ФЕОГА, секция „Ориентиране“, отпусната въз основа на Решение на Комисията C(2001) 2094 от 7 август 2001 г. за разходите във връзка с програмата на общностната инициатива Leader+ във Франция, е намалена с 7 437 217,61 EUR.
   Жалбоподателят счита, че обжалваното решение трябва да се отмени, тъй като Комисията извършва погрешно тълкуване и прилагане на член 9, буква л) и на член 32, параграф 1, трета алинея от Регламент № 1260/1999 (1). Всъщност Комисията е счела, че групите за местни действия (ГМА) са крайните бенефициери по програмата на общностната инициатива Leader+. Крайните бнефициери по тази програма обаче били не ГМА, а вносителите на проекти. Следователно противно на твърденията на Комисията, тя не била длъжна да префинансира разходите на крайните бенефициери по програма Leader+.
   При условията на евентуалност жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение трябва да се отмени, тъй като Комисията е нарушила принципа на оправданите правни очаквания. Всъщност като не направила изводи от одит, извършен през април 2005 г., и като не спряла съответните разходи, Комисията предприела поведение, с което създала у френските власти убеждението, че тя не поставя под съмнение тяхното тълкуване на ролята на ГМА и че при всички положения тяхната система на управление в областта на декларирането на разходите не разкривала сериозни недостатъци, които да обосновават финансова корекция.
   При условията на евентуалност спрямо предходното жалбоподателят счита, че обжалваното решение трябва да се отмени, тъй като Комисията е трябвало да удържи финансова корекция в по-нисък размер. Първо, Комисията допуснала грешка по отношение на размера на основата, който трябва да се вземе предвид за изчисляване на финансовата корекция от 5 %. Второ, Комисията нарушила член 3 от Регламент № 1260/1999 като не удържала финансова корекция, която да е пропорционална на финансовите последици от установените слабости.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за Структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).


title: Дело T-622/11 P: Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. от Francesca Cervelli срещу определението, постановено на 12 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-98/10, Cervelli/Комисия

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/37

         Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. от Francesca Cervelli срещу определението, постановено на 12 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-98/10, Cervelli/Комисия
   (Дело T-622/11 P)
   2012/C 32/74
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Francesca Cervelli (Брюксел, Белгия) (представител: J. García-Gallardo Gil-Fournier, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да потвърди получаването на жалбата и да я приеме като допустима;

               —

               да разгледа жалбата, подадена от името и в полза на г-жа Francesca Cervelli от нейните законни представители;

               —

               да прогласи пълната недействителност на определението, постановено на 12 септември 2011 г. от Съда на публичната служба;

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба за разглеждане по същество.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото правно основание е изведено от наличието на явна грешка в преценката на обстоятелствата, тъй като Съдът на публичната служба приел, че жалбоподателят не може да се позовава на настъпването на ново обстоятелство, каквото е постановяването на Решението на Общия съд от 19 юни 2007 г. по дело Asturias Cuerno/Комисия (T-473/04, непубликувано в Recueil). Според жалбоподателя това решение представлява ново обстоятелство, тъй като има отношение към също такова положение, в каквото се е оказал жалбоподателят и тъй като същността на съдържащия се в него анализ се отнася до обективно съществуващ проблем, а не до конкретните за делото обстоятелства.

               2.

               Второто правно основание е изведено от наличието на явна грешка при прилагане на правото, тъй като Съдът на публичната служба се основал на принципа на единството на публичната служба, за да се позове изключително на изведеното от принципа на автономия на органа по назначаването право на преценка.


title: Дело T-580/12: Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — Yaqub/СХВП — Турция (ATATURK)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/21

         Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — Yaqub/СХВП — Турция (ATATURK)
   (Дело T-580/12)
   2013/C 79/37
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: J. Yaqub (Nottingham, Обединено кралство) (представител: J. Jenkins, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Република Турция

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав от 17 септември 2012 г.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „ATATURK“ за стоки от класове 3, 5, 25, 29, 30 и 32 (марка на Общността 4 633 434)

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Република Турция

      Основания на искането за обявяване на недействителност: искането за обявяване на недействителност почива на основанието за отказ съгласно член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1, букви б) и е) от Регламент № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-343/11: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Нидерландия/Комисия (ФЕОГА — Секция — „Гарантиране“ — Изключени от финансиране разходи — Плодове и зеленчуци — Изключване от финансиране на разходите за печат върху опаковките — Неспазване на изискванията за признаване на организация на производителите — Изключване — Изключване — на разходите на всички членове на съответната организация на производителите — Пропорционалност)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/32

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Нидерландия/Комисия
   (Дело T-343/11) (1)

   (ФЕОГА - Секция - „Гарантиране“ - Изключени от финансиране разходи - Плодове и зеленчуци - Изключване от финансиране на разходите за печат върху опаковките - Неспазване на изискванията за признаване на организация на производителите - Изключване - Изключване - на разходите на всички членове на съответната организация на производителите - Пропорционалност)
   2013/C 325/53
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: първоначално C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman и C. Schillemans, впоследствие C. Wissels, M. de Ree и C. Schillemans)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и P. Rossi)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение за изпълнение 2011/244/ЕС на Комисията от 15 април 2011 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 102, стр. 33) в частта, в която то засяга направените от Нидерландия разходи.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело T-147/09: Жалба, подадена на 9 април 2009 г. — Trelleborg Industrie/Комисия

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/41

         Жалба, подадена на 9 април 2009 г. — Trelleborg Industrie/Комисия
   (Дело T-147/09)
   2009/C 153/81
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Trelleborg Industrie SAS (Клермон Феран, Франция) (представители: J. Joshua, Barrister и E. Aliende Rodríguez, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени частично член 1 от обжалваното решение, доколкото се отнася до жалбоподателя и във всеки случай най-малко доколкото в него се установява извършване на нарушение от жалбоподателя преди 21 юни 1999 г.,

               —

               да се намали размерът на наложената на жалбоподателя глоба в член 2 така, че да се поправят явните грешки в решението,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на Решение C (2009) 428 окончателен на Комисията от 28 януари 2009 година относно процедура по прилагане на член 81 ЕО и член 53 ЕИП, постановено по преписка COMP/39406 — морски тръбопроводи, доколкото в него се постановява, че той носи отговорност за участие в едно единствено и продължено нарушение в сектора на морските тръбопроводи в ЕИП, състоящо се в разпределяне на поръчки, определяне на цени, квоти и условия за продажба, както и подялба на географски пазари и обмен на чувствителна информация относно цени, обеми на продажби и обществени поръчки. Освен това той иска намаляване на размера на наложената на жалбоподателите глоба.
   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
   Първо жалбоподателят твърди, че правото на Комисията да налага глоби за времето преди 21 юни 1999 г. е погасено по давност съгласно член 25, параграф 1 от Регламент № 1/2003, тъй като според него Комисията е допуснала явна фактическа и правна грешка, като е приела, че жалбоподателят е извършил едно единствено и продължено нарушение.
   Второ той поддържа, че Комисията няма легитимен интерес да обяви, че е установила нарушение през първия период, приключил през май 1997 г.
   Трето и при условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Комисията незаконосъобразно е извършила дискриминация спрямо него, като го е третирала по различен начин от друг адресат на решението с оглед на отговорността за действията на дружество, чийто правоприемник е жалбоподателят, както и че е нарушила правото му да бъде изслушан и не е изпълнила задължението си за мотивиране.


title: Дело T-367/13: Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Полша/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансирането — Развитие на селските райони — Разходи, направени от Полша — Член 33б от Регламент (EО) № 1257/1999 — Член 7 от Регламент (EО) № 1258/1999 — Член 31 от Регламент (EО) № 1290/2005 — Смесена финансова корекция — Задължение за мотивиране)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/33

         Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-367/13) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансирането - Развитие на селските райони - Разходи, направени от Полша - Член 33б от Регламент (EО) № 1257/1999 - Член 7 от Регламент (EО) № 1258/1999 - Член 31 от Регламент (EО) № 1290/2005 - Смесена финансова корекция - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 027/38)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: B. Majczyna и K. Straś)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и A. Szmytkowska)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2013/214/ЕС на Комисията от 2 май 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (OВ L 123, стр. 11), в това решение доколкото Комисията приложила корекции в размер на 8 292 783,94 EUR и на 71 610 559,39 EUR към декларираните разходи от Република Полша за помощи за полупазарни стопанства

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-96/15: Решение на Съда (трети състав) от 16 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Nanterre — Франция) — Saint Louis Sucre, известно преди като Saint Louis Sucre SA/Directeur général des douanes et droits indirects (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Захар — Налози върху производството — Право на възстановяване — Неизнесена захар на склад — Неоснователно обогатяване — Свобода на стопанската инициатива — Метод за изчисление)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/8

         Решение на Съда (трети състав) от 16 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Nanterre — Франция) — Saint Louis Sucre, известно преди като Saint Louis Sucre SA/Directeur général des douanes et droits indirects
   (Дело C-96/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Захар - Налози върху производството - Право на възстановяване - Неизнесена захар на склад - Неоснователно обогатяване - Свобода на стопанската инициатива - Метод за изчисление))
   (2016/C 305/11)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Saint Louis Sucre, известно преди като Saint Louis Sucre SA

      Ответник: Directeur général des douanes et droits indirects

      Диспозитив

               1)

               Член 15, параграфи 2 и 8 от Регламент (EО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта трябва да се тълкува в смисъл, че не предоставя на производител на захар право да му бъдат върнати платените налози върху производството за количествата захар в рамките на квоти А и Б, които на 30 юни 2006 г. все още са били на склад, при положение че действието на режима на налозите върху производството не е продължено след тази дата с Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта.

               2)

               Не се установява никакво обстоятелство, което да може да се отрази на валидността на Регламент (ЕС) № 1360/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, на коефициента, необходим за изчисляване на допълнителен налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, както и на сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималния размер на налога и размера на налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело C-511/14: Преюдициално запитване от Tribunale civile di Bologna (Италия), постъпило на 14 ноември 2014 г.  — Pebros Servizi srl/Aston Martin Lagonda Limited

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/10

         Преюдициално запитване от Tribunale civile di Bologna (Италия), постъпило на 14 ноември 2014 г. — Pebros Servizi srl/Aston Martin Lagonda Limited
   (Дело C-511/14)
   (2015/C 034/10)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale civile di Bologna

      Страни в главното производство

      Ищец: Pebros Servizi srl

      Ответник: Aston Martin Lagonda Limited

      Преюдициални въпроси

   В случай на постановяване на неприсъствено решение (в отсъствие на страната), с което отсъстващата страна е осъдена, без при това изрично да е признала правото по какъвто и да било начин:
   Следва ли да се приеме, че националното право определя дали такова процесуално поведение е равнозначно на неоспорване по смисъла на Регламент (ЕО) № 805/2004 от 21 април 2004 г. (1), публикуван в Официален вестник на ЕС от 30 април 2004 г., доколкото съгласно националното право е възможно да се достигне до отричане на безспорния характер на вземането,
   или
   Неприсъственото решение съгласно правото на ЕС самó по себе си предполага неоспорване с последицата от прилагането на посочения Регламент № 805/2004, независимо от преценката на националната юрисдикция?

      (1)  Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания (ОВ L 143, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 3).


title: Дело T-433/10 P: Решение на Общия съд от 14 декември 2011 г. — Allen и др./Комисия (Обжалване — Персонал, нает в съвместното предприятие „JET“ — Прилагане на правен статут, различен от статута на временно наетите служители — Обезщетяване за претърпени имуществени вреди — Срок за обжалване — Просрочие — Разумен срок)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/24

         Решение на Общия съд от 14 декември 2011 г. — Allen и др./Комисия
   (Дело T-433/10 P) (1)

   (Обжалване - Персонал, нает в съвместното предприятие „JET“ - Прилагане на правен статут, различен от статута на временно наетите служители - Обезщетяване за претърпени имуществени вреди - Срок за обжалване - Просрочие - Разумен срок)
   2012/C 32/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: John Allen (Horspath, Обединено кралство) и 109 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към решението) (представители: K. Lasok, QC, и B. Lask, barrister)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 13 юли 2010 г. по дело Allen и др./Комисия (F-103/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н John Allen и 109 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия, направени в рамките на настоящото съдебно производство.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело T-26/14 P: Жалба, подадена на 8 януари 2014 г. от Peter Schönberger срещу решението, постановено на 5 ноември 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-14/12, Schönberger/Сметна палата

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/26

         Жалба, подадена на 8 януари 2014 г. от Peter Schönberger срещу решението, постановено на 5 ноември 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-14/12, Schönberger/Сметна палата
   (Дело T-26/14 P)
   2014/C 93/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Schönberger (Люксембург, Велико херцогство Люксембург) (представител: O. Mader, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Сметна палата на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение от 5 ноември 2013 г. по дело Schönberger/Сметна палата, F-14/12,

               —

               да уважи исканията на жалбоподателя в първоинстанционното производство,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага седем основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че Съдът на публичната служба не се произнесъл по първото изложено пред него от жалбоподателя основание, съгласно което наличието на само три места за повишаване в рамките на процедурата по повишаване за 2011 г. не съответства на средно предвидените от Правилника такива места за петгодишния период 2007—2011 г.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение не отразявало правилно становищата на страните, тъй като уточнявало, че спорният петгодишен период за процедурите по повишаване бил 2010—2014 г.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението за нарушение на правото на защита на жалбоподателя поради непредоставянето му на възможност да изрази становище относно приетия от Съда на публичната служба за релевантен петгодишен период.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението за липса на мотиви, тъй като обжалваното решение не обяснявало защо като референтен трябвал да се счита петгодишният период 2010—2014 г.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението за противоречие на тълкуването на Съда на публичната служба с ясно изразената воля на законодателя, че от 2014 г. започвал да тече нов петгодишен период.

               6.

               Шестото основание е изведено от твърдението, че Съдът на публичната служба нарушил принципа на оправдани правни очаквания, тъй като основал решението си на тълкуване на Правилника, което ответникът изрично отхвърлял.

               7.

               Седмото основание е изведено от твърдението, че принципът на равно третиране не бил приложен правилно и в съответствие с постоянната съдебна практика.


title: Дело T-400/07: Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г.  — GretagMacbeth/СХВП (Съчетание от 24 цветни квадрата) (Марка на Общността — Заявка за цветна марка на Общността — Съчетание от 24 цветни квадрата — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/29

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2008 г. — GretagMacbeth/СХВП (Съчетание от 24 цветни квадрата)
   (Дело T-400/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за цветна марка на Общността - Съчетание от 24 цветни квадрата - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 6/59)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: GretagMacbeth LLC (New Windsor, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: J. Weiser, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 август 2007 г. (преписка R 30/2007-4) относно заявка за регистрация на цветен знак, състоящ се от 24 цветни квадрата, като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда GretagMacbeth LLC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 315, 22.12.2007 г.