title: Дело T-67/22: Жалба, подадена на 1 февруари 2022 г. — Guma Holdings/EUIPO — X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/28

      Жалба, подадена на 1 февруари 2022 г. — Guma Holdings/EUIPO — X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)
      (Дело T-67/22)
      (2022/C 138/33)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Guma Holdings LTD (Лимасол, Кипър) (представители: M. Oleksyn и M. Stępkowski, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: X-Trade Brokers Dom Maklerski S.A. (Варшава, Полша)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „XTRADE“ в тъмносиво, светлосиво, синьо и нюанси на синьото — марка на Европейския съюз № 13 061 387

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 8 ноември 2021 г. по преписка R 981/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да измени обжалваното решение и да отхвърли искането за обявяване на недействителност в неговата цялост,

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят тези на жалбоподателя, включително направените в производството пред EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 27, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1),

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 4 и член 60, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 16, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2, буква г) от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията.

         (1)  ОВ C 326, 2012 г., стp. 391.


title: Дело C-75/22: Иск, предявен на 4 февруари 2022 г. — Европейска комисия/Чешка република

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/19

      Иск, предявен на 4 февруари 2022 г. — Европейска комисия/Чешка република
      (Дело C-75/22)
      (2022/C 138/23)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: L. Armati, M. Mataija, M. Salyková)

         Ответник: Чешка република

         Искания на ищеца

      Ищецът моли Съда:

                  —

                  да установи, че Чешката република, като не е транспонирала правилно член 3, параграф 1, букви ж) и з), член 6, буква б), член 7, параграф 3, член 21, параграф 6, член 31, параграф 3, член 45, параграф 2, букви в), е) и част от буква д), член 45, параграф 3, член 50, параграф 1 във връзка с точка 1, букви г) и д) от приложение VII, както и член 51, параграф 1 от Директива 2005/36/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, изменена с Директива 2013/55/ЕС (2) на Европейския парламент и на Съвета, не е изпълнила задълженията си, произтичащи от същата,

                  —

                  да осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

         Член 3, параграф 1, букви ж) и з) — Комисията твърди, че Чешката република не е изпълнила съдържащите се в тези разпоредби от директивата задължения, свързани с определянето на правното положение на лицата, преминаващи контролиран стаж, и на лицата, подготвящи се за изпит за правоспособност.

         Член 6, буква б) — Комисията упреква Чешката република, че не е освободила доставчиците на услуги от регистрация в обществен социалноосигурителен институт на приемащата държава членка с цел уреждане на взаимоотношения с осигурител във връзка с дейности, упражнявани в интерес на осигурени лица.

         Член 7, параграф 3 — Според Комисията не е извършено ясно транспониране на посочената разпоредба от директивата, която дава възможност на архитекти и ветеринарни лекари да използват професионалното звание, предвидено в приемащата държава членка, в случая на архитекти и ветеринарни лекари.

         Член 21, параграф 6 и член 31, параграф 3 — Комисията счита, че Чешката република не е транспонирала правилно посочените разпоредби относно обучението на медицински сестри с общ профил във връзка с професията на медицинска сестра с общ профил.

         Член 45, параграф 2, букви в), е) и част от буква д) — Комисията твърди, че Чешката република не е транспонирала правилно посочените разпоредби от директивата, тъй като не е осигурила достъп на фармацевтите до видовете дейности, предвидени в посочените разпоредби.

         Член 45, параграф 3 — Комисията счита, че Чешката република не е транспонирала правилно посочената разпоредба от директивата, тъй като не е осигурила на фармацевти, придобили професионална квалификация в друга държава членка, достъп до минимален набор от дейности, който може да се обуславя само от получаването на допълнително удостоверение за професионални квалификации.

         Член 50, параграф 1 във връзка с точка 1, букви г) и д) от приложение VII — Според Комисията посочените разпоредби от директивата не са транспонирани правилно, тъй като Чешката република не е предвидила, че срокът за предоставяне на изискваните документи от държавата членка по произход е два месеца.

         Член 51, параграф 1 — Комисията упреква Чешката република, че не е транспонирала правилно посочената разпоредба от директивата, тъй като не е предвидила, че срокът за потвърждаване на получаването на молбата за признаване професионални квалификации и за уведомяване на молителя при необходимост от представяне на липсващи документи, е едномесечен.

         (1)  ОВ L 255, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.

         (2)  Директива 2013/55/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 година за изменение на Директива 2005/36/ЕО относно признаването на професионалните квалификации и на Регламент (ЕС) № 1024/2012 относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар (ОВ L 354, 2013 г., стр. 132).


title: Дело C-773/21 P: Жалба, подадена на 9 декември 2021 г. от AV, AW срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 6 октомври 2021 г. по дело T-43/20, AV и AW/Парламент

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/12

      Жалба, подадена на 9 декември 2021 г. от AV, AW срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 6 октомври 2021 г. по дело T-43/20, AV и AW/Парламент
      (Дело C-773/21 P)
      (2022/C 138/11)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: AV, AW (представител: J. Martins, адвокат)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателите

                  —

                  да приеме жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение,

                  —

                  да се произнесе окончателно по делото, като уважи исканията на жалбоподателите, формулирани на първа инстанция, включително искането за осъждане на ответника да заплати съдебните разноски, или

                  —

                  да върне делото на Общия съд за постановяване на решение,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

                  —

                  нарушение на правото на защита и неизпълнение на задължението за мотивиране,

                  —

                  неправилна преценка на фактите и изопачаване на няколко доказателства, което е довело до това Общият съд да допусне грешка при прилагане на правото при преценката на фактите,

                  —

                  грешка при прилагане на правото при тълкуването на приложимото право.


title: Дело C-806/21: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 21 декември 2021 г. — Наказателно производство срещу TF

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/14

      Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 21 декември 2021 г. — Наказателно производство срещу TF
      (Дело C-806/21)
      (2022/C 138/15)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страна в главното производство

      TF

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли да се считат за „оператори“ по смисъла на член 2, буква г) от Регламент № 273/2004 (1) физическите и юридическите лица, които участват в пускането на пазара на включени в списъка вещества по такъв начин, че това участие представлява наказуемо деяние по член 2, параграф 1, буква г) от Рамково решение 2004/757 (2)?
                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                  2)

                              а)

                              Представляват ли тези деяния на оператора по въпрос 1 „обстоятелства“ по смисъла на член 8, параграф 1 от Регламент № 273/2004?

                              б)

                              Представляват ли деяния като получаването, транспортирането и съхраняването на включени в списъка вещества „обстоятелства“ по смисъла на член 8, параграф 1 от Регламент № 273/2004, ако тези деяния не са извършени с намерението тези вещества да се доставят на трети лица?

         (1)  Регламент (ЕО) № 273/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно прекурсорите на наркотичните вещества (ОВ L 47, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 183).

         (2)  Рамково Решение 2004/757/ПВР на Съвета от 25 октомври 2004 година за установяване на минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици (OB L 335, 2004 г., стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 66).


title: Дело T-70/22: Жалба, подадена на 3 февруари 2022 г. — Novasol/ECHA

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/29

      Жалба, подадена на 3 февруари 2022 г. — Novasol/ECHA
      (Дело T-70/22)
      (2022/C 138/34)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Novasol (Крайнем, Белгия) (представители: C. Alter и G. Bouton, адвокати)

         Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз решение на ECHA SME D (2021)8531-DC от 25 ноември 2021 г., с което агенцията приема, че жалбоподателят не може да бъде признат за МСП и няма право на намалени такси за средно предприятие, чието прилагане е поискал при подаване на документите,

                  —

                  да осъди ECHA да заплати изцяло съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е наличието на грешка при прилагане на правото, допусната от ECHA в обжалваното решение, тъй като агенцията тълкува неправилно приложимите правни норми за преценка на големината на малките и средни предприятия (наричани по-нататък „МСП“), съдържащи се в Регламента REACH (1), Препоръка 2003/361 (2), както и в Регламент № 340/2008 (3).

                  2.

                  Второто основание е наличието на явна грешка в преценката на фактите по случая, тъй като обжалваното решение се основава на неправилно тълкуване на истинността на фактите, обуславящи квалификацията като МСП, въпреки че ЕСНА разполага с всички необходими данни за оценка на големината на жалбоподателя.

                  3.

                  Третото основание е наличието на неизпълнение на задължението за мотивиране, както и нарушение на принципа на добра администрация, тъй като въпреки подробните и документално подкрепени бележки на жалбоподателя, свързани с определянето на размерите на предприятието, ЕСНА изобщо не взема предвид изложените аргументи.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3).

         (2)  Препоръка на Комисията от 6 май 2003 година относно определението на микро-, малки и средни предприятия (ОВ L 124, 2003 г., стp. 36).

         (3)  Регламент (ЕО) № 340/2008 на Комисията от 16 април 2008 година относно таксите и плащанията, дължими на Европейската агенция по химикалите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) (ОВ L 107, 2008 г., стp. 6).


title: Дело C-82/22 P: Жалба, подадена на 7 февруари 2022 г. от Jean-François Jalkh срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 1 декември 2021 г. по дело T-230/21, Jalkh/Парламент

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/21

      Жалба, подадена на 7 февруари 2022 г. от Jean-François Jalkh срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 1 декември 2021 г. по дело T-230/21, Jalkh/Парламент
      (Дело C-82/22 P)
      (2022/C 138/24)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Jean-François Jalkh (представител: F. Wagner, avocat)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 1 декември 2021 г. по дело T-230/21, Jalkh/Парламент,

                  —

                  да отмени Решение P9_TA(2021)0092 на Европейския парламент от 25 март 2021 г. относно искането за снемане на имунитета на жалбоподателя [2020/2110(IMM)],

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.
      Първото изтъкнато основание е нарушение на правилото „в гражданското и административното производство се изчаква изходът от наказателното производство“. Според жалбоподателя Общият съд е допуснал явна грешка в преценката, която е довела до това той да не вземе предвид при своя анализ действащи правни разпоредби на Съюза, както и съдебната практика на една от държавите на Съюза, което е можело и е трябвало да бъде направено в случая на жалбоподателя, с оглед на спиране на производството по снемане на неговия имунитет, като се вземе предвид жалбата срещу неизвестен извършител, с искане за конституиране на граждански ищец, подадена на 15 декември 2020 г. до съдия-следователя в Брюксел във връзка със съставяне на документи с невярно съдържание и документна измама.
      Второто твърдяно нарушение е явна грешка в преценката на правото на Съюза, тъй като не е взето предвид нарушението, извършено от Европейския парламент, посредством неговата комисия JURI, на член 7 от Съобщение 0011/2019 от 19.11.2019.
      Според жалбоподателя Общият съд е допуснал явна грешка в преценката на правото на Съюза и на неговите общи принципи, каквито са принципът на равно третиране и принципът на добрата администрация, със самостоятелно значение за производството, тъй като според жалбоподателя ръкописното отбелязване „с особено внимание“, което допълва печатното обръщение, фигуриращо върху писмото на прокуратурата от 16 юни 2020 г., трябвало да се разглежда като разкриващо готовността на френското правителство да използва разглежданото съдебно производство при политическия дебат и съответно съставлява fumus persecutionnis.

      В рамките на третото основание се изтъква нарушение на член 9 от Протокола за имунитетите. Според жалбоподателя Общият съд е признал, че деянията, в извършването на които е бил обвинен той, а именно използването на неговия бюджет за разноски за парламентарни сътрудници, са обхванати от имунитета, предвиден в член 9 от Протокола, но Общият съд само е посочил общо, че отхвърля твърдението за нарушение, без да изтъкне съображенията си за това.


title: Дело C-776/21: Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 15 декември 2021 г. — EV/Alltours Flugreisen GmbH

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/13

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 15 декември 2021 г. — EV/Alltours Flugreisen GmbH
      (Дело C-776/21)
      (2022/C 138/12)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Ищец: EV

         Ответник: Alltours Flugreisen GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Достатъчно ли е, за да се приеме, че са налице непредотвратими и извънредни обстоятелства, настъпили в мястото на дестинацията на пътуването по смисъла на член 12, параграф 2, първо изречение от Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 90/314/ЕИО (1) (наричана по-нататък „Директивата за пакетните туристически пътувания“), местоназначението на пътуването да е класифицирано като рискова зона от създадения на национално равнище специализиран орган за защита от инфекциозни болести и същевременно на мястото на пребиваване да не са налице условията за класифициране като рискова зона?

                  2)

                  Трябва ли към датата на прекратяването на договора за пакетно туристическо пътуване по смисъла на член 12, параграф 2, първо изречение от Директивата за пакетните туристически пътувания пътникът да може да предвиди, че към датата на отпътуване или по време на пътуването ще са налице значителни смущения в мястото на дестинацията или в непосредствена близост до него?

                  3)

                  Трябва ли прекратяването да се извърши непосредствено преди пътуването или при всички положения волеизявлението за прекратяване може да се направи по всяко време между датата на резервиране на пътуването и началото на пътуването, ако към датата на прекратяването липсват каквито и да е индикации за възможността да настъпи извънредното обстоятелство?

         (1)  ОВ L 326, 2015 г., стр. 1.


title: Дело T-13/22: Жалба, подадена на 3 януари 2022 г. — Loutsou/EUIPO (POLIS LOUTRON)

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/22

      Жалба, подадена на 3 януари 2022 г. — Loutsou/EUIPO (POLIS LOUTRON)
      (Дело T-13/22)
      (2022/C 138/25)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Alexandra Loutsou (Солун, Гърция) (представител: S. Psomakakis, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „POLIS LOUTRON“ — заявка за регистрация № 18 144 809

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 октомври 2021 г. по преписка R 544/2020-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да обяви за основателна и допустима жалбата срещу решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост по преписка R 544/2020-1 относно заявка за марка на Европейския съюз № 18 144 809,

                  —

                  да отмени акт № L110/8.11.2019 г. в частта, в която се излагат мотивите относно отхвърлянето на заявка за марка на Европейския съюз № 18144809, за да се уважи изцяло посочената заявка и да се регистрира спорната марка като отличителен знак за стоките и услугите на дружеството на жалбоподателя на географската територия на Европейския съюз за заявените класове,

                  —

                  да отмени акт L 123/20.1.2020 г. в частта, с която се отхвърля заявка за марка на Европейския съюз № 18144809, за да се уважи изцяло посочената заявка и да се регистрира спорната марка като отличителен знак за стоките и услугите на дружеството на жалбоподателя на географската територия на Европейския съюз за заявените класове,

                  —

                  да разпореди на ответника — Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост — да регистрира марката „POLIS LOUTRON“ за заявените класове и за всички заявени стоки и услуги, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

      В обжалваното решение неправилно са тълкувани и приложени разпоредбите на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз, тъй като спорната марка няма нито описателен характер, нито ѝ липсва отличителен характер и следователно не е налице основание за недопустимост, което е пречка за нейната регистрация за въпросните класове и за отнасящите се до тях стоки и услуги.


title: Дело C-797/21: Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 15 декември 2021 година — Й.Я. / К.П.

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/13

      Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 15 декември 2021 година — Й.Я. / К.П.
      (Дело C-797/21)
      (2022/C 138/13)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски районен съд

         Страни в главното производство

         Молител: Й.Я.

         Ответник: К.П.

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли чл. 19, пар. 1, втора алинея ДЕС да се тълкува в смисъл, че правни средства, необходими за ефективна съдебна защита, не са осигурени на гражданите поради накърняване на независимостта на съда, когато в една държава от Европейския съюз е допустимо командироване на съдии за неограничен период от време с тяхно съгласие във висшестоящ съд по решение на орган на управлението на съдебната власт, който е независим от останалите държавни органи, ако са предвидени условия за вземане на решение прекратяване на командироването, както и съдебна защита срещу последното решение, но без възможност да се прекрати действието му, докато процесът е висящ, и по какви критерии следва да се преценява конкретно, че е допустимо командироване без срок?

                  2.

                  Следва ли отговорът на първия въпрос да е различен, ако обективните условия за решение за прекратяване на командироването са предвидени в закона и подлежат на съдебен контрол, но не са предвидени такива условия, подлежащи на съдебен контрол, при вземането на решения за избор кой магистрат да бъде командирован?

                  3.

                  Ако отговорът на първия въпрос е, че при подобни условия командироването на съдии е допустимо, ако се спазват обективни правила, следва ли при преценка за това доколко националният режим нарушава изискването за достатъчност на необходимите средства по чл. 19, пар. 1, втора алинея ДЕС, да се вземат предвид не само установените в закона критерии, а и начинът на прилагането им от компетентните национални административни и съдебни органи?

                  4.

                  Следва ли Решение 2006/929/ЕО на Комисията да се тълкува в смисъл, че променя отговора на предходните три въпроса, ако е установена национална практика на командироване, която е имала сходна на действащата уредба, и това е било повод за повдигане на забележки в рамките на Механизма за сътрудничество и оценка, въведен с цитираното решение?

                  5.

                  Ако се установи, че предвидените национални правила за командироване на съдии евентуално накърняват задължението за предоставяне на правни средства, необходими за осъществяване на ефективна съдебна защита, съгласно чл. 19, пар. 1, втора алинея ДЕС, следва ли последната разпоредба да се тълкува в смисъл, че изключва задължителни указания към националния съд, които са дадени от висшестоящ съд, в чийто състав е имало командирован съдия, и при какви условия? По-специално, засегнати ли са от порок указания, които не засягат съществото на съдебния спор, а указват какви процесуални действия да се предприемат?


title: Дело T-24/22: Жалба, подадена на 14 януари 2022 г. — Bensoussan/EUIPO — Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/23

      Жалба, подадена на 14 януари 2022 г. — Bensoussan/EUIPO — Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)
      (Дело T-24/22)
      (2022/C 138/26)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ugo Bensoussan (Париж, Франция) (представители: V. Bouchara и A. Maier, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Lulu’s Fashion Lounge LLC (Чико, Калифорния, САЩ)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: заявка за регистрация на словната марка на Европейския съюз „LOULOU STUDIO“ — Заявка за регистрация № 18 048 245

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 ноември 2021 г. по преписка R 480/2021-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи жалбата,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и дружеството LULU’S FASHION LOUNGE LLC да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съвместно съдебните разноски на г-н Ugo Bensoussan, както и разноските, направени в производството пред EUIPO.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз.


title: Дело T-74/22: Жалба, подадена на 8 февруари 2022 г. — Siemens/Парламент

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/30

      Жалба, подадена на 8 февруари 2022 г. — Siemens/Парламент
      (Дело T-74/22)
      (2022/C 138/35)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Siemens SAS (Сен-Дени, Франция) (представител: E. Berkani, avocat)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:
      главно

                  —

                  да отмени двете решения от 8 декември 2021 г. за отхвърляне на офертите на временната група от дружества, на която Siemens SAS е било член, в рамките на лот № 1 и на лот № 2,

                  —

                  да отмени двете решения за възлагане на лот № 1 на дружеството Santerne Alsace и на лот № 2 на дружеството Detection Electronique Française (DEF),
                  при условията на евентуалност,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати сумата от 1 967 994 евро на дружеството Siemens SAS като обезщетение да вредите, произтичащи от пропуснатата възможност да спечели лотове № 1 и № 2 в рамките на спорната обществена поръчка,
                  във всички случаи,

                  —

                  да възложи на Европейския парламент разходите в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си срещу решенията на Европейския парламент от 8 декември 2021 г. за отхвърляне на офертите, които жалбоподателят е представил за лотове 1 и 2 в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка № 06A70/2021/M004 относно обновяването на системата за противопожарна безопасност в сградите на Европейския парламент в Страсбург, той изтъква две основания.

                  1.

                  Първото основание е незаконосъобразност на отстраняването на дружеството Siemens SAS от лотове № 1 и № 2. В това отношение жалбоподателят посочва от една страна явна грешка в преценката при оценяването на офертите от страна на Европейския парламент и, от друга страна, нарушение на принципа на прозрачност поради предоставянето от Парламента на дружеството Siemens SAS на инструмент за симулации, съдържащ недостатъци, който е изиграл определяща роля при изготвянето на офертите.

                  2.

                  Второто основание е ангажиране на извъндоговорната отговорност на Парламента. Жалбоподателят претендира обезщетение на претърпяната вреда, която произтича от загубата на възможност за спечелване на лотове № 1 и № 2.


title: Дело C-805/21: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 20 декември 2021 година — наказателно производство срещу ZhU и RD

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/14

      Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 20 декември 2021 година — наказателно производство срещу ZhU и RD
      (Дело C-805/21)
      (2022/C 138/14)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Специализиран наказателен съд

         Подсъдими

      ZhU и RD

         Преюдициален въпрос

      Съответно ли е на чл.2 т.3 от Директива 2014/42 (1), евентуално на чл.1 трето тире от Рамково решение 2005/212 такова тълкуване на национален закон, съобразно което не представлява средство на престъплението моторно превозно средство, послужило за съхранение на акцизни стоки (цигари) без бандерол в големи количества?

         (1)  Директива 2014/42/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за обезпечаване и конфискация на средства и облаги от престъпна дейност в Европейския съюз (OB 2014, L 127, стр. 39)


title: Дело T-77/22: Жалба, подадена на 9 февруари 2022 г. — Asesores Comunitarios/Комисия

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/31

      Жалба, подадена на 9 февруари 2022 г. — Asesores Comunitarios/Комисия
      (Дело T-77/22)
      (2022/C 138/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Asesores Comunitarios SL (Мадрид, Испания) (представител: J. Monrabà Bagan, lawyer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2021) 8946 окончателен от 3 декември 2021 г., с което се отказва оповестяването на плана за възстановяване и устойчивост на Испания и

                  —

                  да осъди ответника да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Първото основание е, че ответникът е приложил неправилно член 4, параграф 1, буква a), четвърто тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1), като е подценил обществения интерес по отношение на финансовата и икономическата политика. Твърди се освен това, че в обжалваното решение не са били надлежно посочени фактите, свързани с хипотетична заплаха за икономическата стабилност на Кралство Испания поради оповестяването на жалбоподателя на плана за възстановяване и устойчивост на Испания.

                  2.

                  Второто основание е, че ответникът е приложил неправилно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1049/2001, като е приел, че оповестяването на исканите документи би нарушило частния живот и личната неприкосновеност на лицата, посочени в тези документи.

                  3.

                  Третото основание е че ответникът е приложил неправилно член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, като е приел, че публичното оповестяване на исканите документи би нарушило сериозно текущия процес на вземане на решения.

                  4.

                  Четвъртото основание е, че ответникът е приложил неправилно член 4, параграф 3 от Регламент (EО) № 1049/2001, като е приел, че не е било установено съществуването на по-висш обществен интерес от оповестяване на исканите документи, който има предимство пред необходимостта от защита на текущия процес на вземане на решения.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-809/21: Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Нидерландия), постъпило на 21 декември 2021 г. — Nokia Solutions and Networks Oy/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/15

      Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Нидерландия), постъпило на 21 декември 2021 г. — Nokia Solutions and Networks Oy/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
      (Дело C-809/21)
      (2022/C 138/16)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Nokia Solutions and Networks Oy

         Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

         Преюдициален въпрос

      Налице ли е нарушение на правото на Съюза като предпоставка за възникването на изведеното от Съда на Европейския съюз право на лихва, произтичащо от правото на Съюза, включително когато въз основа на последващ контрол на вноса във връзка с подадена след 1 май 2016 г. митническа декларация орган на държава членка определи мито в противоречие с валидно действащи разпоредби на правото на Съюза и това нарушение на правото на Съюза е установено от съд на държавата членка?


title: Дело C-820/21: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 28 декември 2021 година — „Винал“ АД / Директор на Агенция „Митници“

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/15

      Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 28 декември 2021 година — „Винал“ АД / Директор на Агенция „Митници“
      (Дело C-820/21)
      (2022/C 138/17)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд София-град

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„Винал“ АД

         Ответник: Директор на Агенция „Митници“

         Преюдициални въпроси

      Как следва да се тълкува чл. 16, пар. 1 от Директива 2008/118/ЕО (1), в частта, в която се предвижда, че разрешение за откриване и управление на данъчен склад се дава при условия, които органите имат право да определят с оглед предотвратяване на всякакво евентуално избягване на данък или злоупотреби; какво следва да бъде съдържанието на тези условия с оглед постигане на целите по предотвратяване и избягване на данък или злоупотреби.
      Как следва да се тълкува забраната за дискриминация по т. 10 от Преамбюла от Директива 2008/118/ЕО.
      Как следва да се тълкуват посочените норми и следва ли тълкуванието да е в смисъл, че предоставят правната възможност в националното право да се предвиди правна уредба, каквато е в нормите на чл. 53, ал. 1,т. 3, вр. чл. 47, ал. 1, т. 5 ЗАДС, доколкото последните норми предвиждат отнемане на лиценза безусловно и занапред, безсрочно и неограничено във времето, едновременно с вече наложена санкция, за същото деяние.

         (1)  Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (OB 2009, L 9, стр. 12)


title: Дело T-80/22: Жалба, подадена на 14 февруари 2022 г. — OF/Комисия

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/32

      Жалба, подадена на 14 февруари 2022 г. — OF/Комисия
      (Дело T-80/22)
      (2022/C 138/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: OF (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Като главно искане

                              —

                              да се отмени решението от 13 април 2021 г. на PMO.1, с което се отказва продължаването на изплащането на семейните надбавки за поемане на финансовите разходи на децата на съпруга,

                              —

                              да се отмени решението от 10 май 2021 г. на PMO.1, с което се прилага член 85, прието в приложение на решението от 13 април 2021 г.,

                              —

                              да се отмени, ако е необходимо, решението, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба от 12 ноември 2021 г.

                  —

                  при условията на евентуалност,

                              —

                              да се осъди ответникът да заплати обезщетение за психични и имуществени вреди, които са настъпили вследствие от административна грешка, допусната от администрацията, в размер на 56 504,61 EUR,

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си за отмяна на решението от 13 април 2021 г. на PMO.1, с което се отказва продължаването на изплащането на семейните надбавки за поемане на финансовите разходи на децата на съпруга, жалбоподателят изтъква четири основания.

                  1.

                  Първо основание: грешка при прилагане на правото и фактическа грешка, неправилни и противоречиви мотиви, увеличаване на тежестта на доказване, неотчитане на конкретните обстоятелства по случая и нарушение на понятието за издръжка.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на предвидимост, на правна сигурност и на еднакво прилагане във времето на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилника“), както и непълнота на мотивите.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на принципа на добра администрация, положителна дискриминация, незаконно отхвърляне на заверено удостоверение, нарушаване на задължението за полагане на грижа и на правото на всяко лице да бъде изслушано, преди да бъде прието решение, с което се засягат неговите интереси или положение.

                  4.

                  Четвърто основание: явна грешка в преценката на положението на жалбоподателя и на действителното поемане на финансовите разходи на децата на съпруга.

            В подкрепа на жалбата си за отмяна на решението от 10 май 2021 г. на PMO.1, с което се прилага член 85, прието в приложение на решението от 13 април 2021 г., жалбоподателят изтъква две основания.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на правото на изслушване.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 85 от Правилника и на предвидените условия за прилагане на възстановяването на надвзетите суми.


title: Дело C-191/21: Определение на Съда (седми състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Lyon — Франция) — Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance/Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 392 — Режим на облагане на маржа — Приложно поле — Доставки на сгради и на земя за строеж, закупени с цел препродажба — Данъчнозадължено лице, за което ДДС върху покупката на недвижими имоти не подлежи на приспадане — Препродажба, подлежаща на облагане с ДДС — Понятие за земя за строеж)

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/4

      Определение на Съда (седми състав) от 10 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Lyon — Франция) — Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance/Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS
      (Дело C-191/21) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 392 - Режим на облагане на маржа - Приложно поле - Доставки на сгради и на земя за строеж, закупени с цел препродажба - Данъчнозадължено лице, за което ДДС върху покупката на недвижими имоти не подлежи на приспадане - Препродажба, подлежаща на облагане с ДДС - Понятие за земя за строеж)
      (2022/C 138/04)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour administrative d'appel de Lyon

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

         Ответници: Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS

         Диспозитив

      Член 392 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че изключва прилагането на режима на облагане на маржа за сделки за доставка на земя за строеж, когато между придобиването и препродажбата ѝ от данъчнозадълженото лице придобитата в застроен вид земя е станала земя за строеж, но не изключва прилагането на този режим за сделки за доставка на земя за строеж, когато между придобиването и препродажбата ѝ от данъчнозадълженото лице характеристиките на тази земя са претърпели промени, като например парцелиране.

         (1)  Дата на постъпване в Съда: 25.3.2021 г.


title: Дело C-460/21: Определение на Съда (осми състав) от 7 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Vapo Atlantic SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Акцизи — Директива 2008/118/ЕО — Член 1, параграф 2 — Налагане на косвени данъци със специално предназначение — „Специално предназначение“ — Понятие — Финансиране на публично предприятие — концесионер на националната пътна мрежа — Цели за намаляване на пътнотранспортните произшествия и за екологична устойчивост — Цел с изцяло бюджетен характер — Отказ за възстановяване на таксата поради неоснователно обогатяване — Условия)

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/5

      Определение на Съда (осми състав) от 7 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Vapo Atlantic SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-460/21) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Акцизи - Директива 2008/118/ЕО - Член 1, параграф 2 - Налагане на косвени данъци със специално предназначение - „Специално предназначение“ - Понятие - Финансиране на публично предприятие — концесионер на националната пътна мрежа - Цели за намаляване на пътнотранспортните произшествия и за екологична устойчивост - Цел с изцяло бюджетен характер - Отказ за възстановяване на таксата поради неоснователно обогатяване - Условия)
      (2022/C 138/05)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vapo Atlantic SA

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Диспозитив

      С определение от 7 февруари 2022 г. Съдът (осми състав) реши:

                  1)

                  Член 1, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че няма „специално предназначение“ по смисъла на тази разпоредба такса, постъпленията от която като цяло са предоставени на публично предприятие — концесионер на националната пътна мрежа, и чиято структура не сочи никакво намерение за възпиране на потреблението на основните горива.

                  2)

                  Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска възможността националните органи да мотивират отказа си да възстановят косвен данък, който е в противоречие с Директива 2008/118, като презумират прехвърляне на този данък върху трети лица и съответно на неоснователно обогатяване на данъчнозадълженото лице.

         (1)  Дата на подаване: 26.7.2021 г.


title: Дело C-829/21: Преюдициално запитване от Hessischen Verwaltungsgerichtshof (Германия), постъпило на 24 декември 2021 г. — TE, RU, представлявана по закон от TE/Stadt Frankfurt am Main

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/16

      Преюдициално запитване от Hessischen Verwaltungsgerichtshof (Германия), постъпило на 24 декември 2021 г. — TE, RU, представлявана по закон от TE/Stadt Frankfurt am Main
      (Дело C-829/21)
      (2022/C 138/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Hessischer Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: TE, RU, представлявана по закон от TE

         Ответник: Stadt Frankfurt am Main

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  В съответствие ли е член 38а, параграф 1 от Закона за пребиваването (Aufenthaltsgesetz, наричан по-нататък „AufenthG“) — който съгласно националното право трябва да се тълкува в смисъл, че мигриралият отново дългосрочно пребиваващ, трябва да има статут на дългосрочно пребиваващ в първата държава членка и към момента на подновяване на неговото разрешение за пребиваване — с разпоредбите на член 14 и следващите от Директива 2003/109/ЕО (1), които предвиждат само, че дългосрочно пребиваващият има право да пребивава повече от три месеца на територията на други държави членки, различни от държавата членка, която му е предоставила статут на дългосрочно пребиваващ, при условие че са изпълнени останалите условия, установени в глава III от Директивата?

                  2.

                  Съгласно разпоредбите на член 14 и следващите от Директива 2003/109/ЕО има ли право службата за чужденците, когато се произнася по заявление за подновяване по член 38а, параграф 1 от AufenthG, ако са изпълнени останалите условия за временно подновяване и чужденецът има по-специално постоянен и редовен доход, да установи с решение, което води до отнемане на правото на подновяване, че междувременно, т.е. след преместването си във втората държава членка, чужденецът е загубил статута си в първата държава членка съгласно член 9, параграф 4, втора алинея от Директива 2003/109/ЕО? Представлява ли датата на последното административно или съдебно решение релевантната дата за посоченото решение?

                  3.

                  При отрицателен отговор на първия и втория въпрос:
                  Носи ли дългосрочно пребиваващият тежестта да докаже, че не е загубил правото си на пребиваване като дългосрочно пребиваващ в първата държава членка?
                  Ако отговорът е отрицателен: Има ли право национален съдебен или административен орган да провери дали безсрочно предоставеното разрешение за пребиваване на дългосрочно пребиваващ вече не е валидно, или това би противоречало на принципа на взаимно признаване на административните решения съгласно правото на Съюза?

                  4.

                  Може ли липсата на доказателство за достатъчна жилищна площ да се противопостави на гражданка на трета страна, която е влязла в Германия от Италия с безсрочно разрешение за дългосрочно пребиваване и която има постоянни и редовни доходи, въпреки че Германия не се е възползвала от правото по член 15, параграф 4, втора алинея от Директива 2003/109/ЕО и настаняването на гражданката на трета страна в социално жилище е било необходимо само поради обстоятелството, че докато не разполага с разрешение за пребиваване по член 38а от AufenthG, не ѝ се изплащат детски надбавки?

         (1)  Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 2004 г., стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225).


title: Дело C-745/21: Преюдициално запитване от Rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle (Нидерландия), постъпило на 2 декември 2021 г. — L.G./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/5

      Преюдициално запитване от Rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle (Нидерландия), постъпило на 2 декември 2021 г. — L.G./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Дело C-745/21)
      (2022/C 138/06)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: L.G.

         Ответник: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Допуска ли правото на Съюза при определянето на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, съгласно разпоредба на националното право да се придаде самостоятелно значение на интересите на детето, с което кандидатката е била бременна към момента на подаване на молбата?

                  2.

                              а)

                              Допуска ли член 16, параграф 1 от Дъблинския регламент (1) прилагането на тази разпоредба, щом съпругът на кандидатката пребивава законно в държавата членка, до която е подадена молбата?

                              б)

                              При положителен отговор: Довела ли е бременността на кандидатката до зависимост по смисъла на тази разпоредба от съпруга, от когото тя е била бременна?

                  3.

                  Ако при определянето на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, правото на Съюза допуска съгласно разпоредба на националното право да се придаде самостоятелно значение на интересите на неродено дете, може ли член 16, параграф 1 от Дъблинския регламент да се прилага към отношението между нероденото дете и бащата на това неродено дете, който пребивава законно в държавата членка, до която е подадена молбата?

         (1)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31).


title: Дело T-36/22: Жалба, подадена на 19 януари 2022 г. — Romedor Pharma/EUIPO — Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/23

      Жалба, подадена на 19 януари 2022 г. — Romedor Pharma/EUIPO — Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)
      (Дело T-36/22)
      (2022/C 138/27)
      Език на жалбата: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Romedor Pharma SRL (Фокшани, Румъния) (представител: E. Dicu, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Perfect Care Distribution (Букурещ, Румъния)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „PERFECT FARMA CERVIRON“ — марка на Европейския съюз № 10 864 511

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 17 ноември 2021 г. по преписка R 522/2021-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима, както е формулирана и мотивирана,

                  —

                  да отмени обжалваното решение и съответно да уважи искането за обвяване на недействителност на марка на Европейски съюз № 10 864 511.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 60, параграф 1, буква в) във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-760/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien (Австрия), постъпило на 10 декември 2021 г. — Kwizda Pharma GmbH

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/6

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wien (Австрия), постъпило на 10 декември 2021 г. — Kwizda Pharma GmbH
      (Дело C-760/21)
      (2022/C 138/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Wien

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Kwizda Pharma GmbH

         Ответник: Landeshauptmann von Wien

         Преюдициални въпроси

      Verwaltungsgericht Wien поставя на Съда следните въпроси относно тълкуването на Регламент (ЕС) № 609/2013 (1) и Директива 2002/46/ЕО (2):

                  1а)

                  За да бъде класифициран даден продукт като храна за специални медицински цели, трябва ли да е доказано, че той може да постигне обещаните във връзка с конкретно заболяване или страдание резултати само в рамките на диетотерапията, която по здравословни съображения е целесъобразна при това заболяване или страдание с оглед на произтичащите от това страдание или заболяване хранителни изисквания?

                  1б)

                  Следва ли в този контекст да се счита, че диетотерапия е налице само когато дадено лице промени хранителния си режим, като приема други или допълнителни хранителни съставки, които се усвояват от организма чрез процеса на храносмилане?

                  1в)

                  За квалифицирането като храна за специални медицински цели необходимо ли е освен това страданието или заболяването, за което е предназначен продуктът, да изисква диетотерапия, при която пациентът приема съдържащите се в продукта хранителни съставки, които не могат да бъдат усвоени чрез нормалния хранителен режим?

                  1г)

                  Трябва ли храната за специални медицински цели да оказва медицинското си действие само поради обстоятелството, че съдържа всички или някои от хранителните съставки, които не могат да бъдат усвоени чрез нормалния хранителен режим, но които за пациента са абсолютно необходими или наложителни за поддържането на жизнените му функции?

            При отрицателен отговор: какъв вид съставки трябва да съдържа даден продукт, за да отговаря на изискванията за храна за специални медицински цели?

                  2а)

                  Изключва ли класифицирането на даден продукт като добавка към храни възможността за класифицирането му като храна за специални медицински цели?

                  2б)

                  При отрицателен отговор: въз основа на какви критерии следва да се определи, че дадена добавка към храни не може да бъде класифицирана като храна за специални медицински цели?

                  2в)

                  Възможно ли е „диетотерапия“ по смисъла на член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013 да се състои и само в употребата на „добавки към храни“ по смисъла на Директива 2002/46/ЕО за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни?

                  2г)

                  За да бъде дадена храна храна за специални медицински цели, достатъчно ли е да съдържа хранителни съставки, които могат да бъдат усвоени и чрез приема на добавки към храни или на други храни, които обаче с оглед на определено заболяване или страдание са съчетани по специфичен начин?

                  3)

                  Въз основа на какви критерии следва да се прави разлика между лекарствен продукт и храна за специални медицински цели или съответно да се прави разграничение между двете?

                  4)

                  Трябва ли изискването в член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013, съгласно което съставките, които са от определящо значение за класифицирането като храна за специални медицински цели, трябва да произведат действието си в рамките на диетотерапия, която не може да бъде постигната чрез промяна на нормалния хранителен режим, да се тълкува в смисъл, че пациент, с оглед на чието заболяване или страдание се пуска на пазара храната за специални медицински цели, не може да задоволи в достатъчна степен хранителните си изисквания чрез приема на широко разпространени храни?

                  5a)

                  Относителен ли e изразът „които не могат да бъдат задоволени с диетотерапия единствено чрез промяна на нормалния хранителен режим“ в член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013, доколкото следва да се счита, че това изискване е изпълнено и когато необходимият с оглед на съответното заболяване или страдание хранителен прием може да бъде осъществен само с особени усилия чрез приема на широко разпространени храни (по-специално добавки към храни)?

                  5б)

                  При утвърдителен отговор: въз основа на какви критерии следва да се определи, че свързаните с приема на широко разпространени храни усилия изпълняват изискването „които не могат да бъдат задоволени с диетотерапия единствено чрез промяна на нормалния хранителен режим“ в член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013? Следва ли да се приеме, че за да е изпълнено това изискване, е достатъчно по-специално пациентът да трябва да приема поотделно няколко широко разпространени добавки към храни?

                  6a)

                  Какво следва да се разбира под понятието „хранителна съставка“ по смисъла на член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013?

                  6б)

                  По какви критерии следва да се установи дали определена съставка на даден продукт следва да се класифицира като хранителна съставка по смисъла на член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013?

                  7a)

                  За да е изпълнено изискването „се използват под медицинско наблюдение“, съдържащо се в член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент 609/2013 (ЕС), достатъчно ли е този продукт да се отпуска в аптека, без да е необходимо предварително лекарско предписание?

                  7б)

                  Въз основа на какви критерии следва да се установи дали изискването за използване под медицинско наблюдение по смисъла на член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013 е изпълнено по отношение на определен продукт?

                  7в)

                  Какви последици би имало евентуалното обстоятелство, че в конкретния случай или съответно дори по принцип, не се изпълнява посоченото изискване за използване под медицинско наблюдение по смисъла на член 2, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 609/2013?

                  8a)

                  Следва ли да се приеме, че храна за специални медицински цели е налице само ако тази храна не може да се използва без медицинско наблюдение?

                  8б)

                  При утвърдителен отговор, въз основа на какви критерии следва да се определи дали дадена храна може да се използва и без медицинско наблюдение?

         (1)  Регламент (ЕС) № 609/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 година относно храните, предназначени за кърмачета и малки деца, храните за специални медицински цели и заместителите на целодневния хранителен прием за регулиране на телесното тегло и за отмяна на Директива 92/52/ЕИО на Съвета, директиви 96/8/ЕО, 1999/21/ЕО, 2006/125/ЕО и 2006/141/ЕО на Комисията, Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и регламенти (ЕО) № 41/2009 и (ЕО) № 953/2009 на Комисията (OB L 181, 2013 г., стр. 35).

         (2)  Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни (ОВ L 183, 2002 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 39).


title: Дело C-833/21: Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 31 декември 2021 г. — Endesa Generación S.A.U/Tribunal Económico Administrativo Central

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/17

      Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 31 декември 2021 г. — Endesa Generación S.A.U/Tribunal Económico Administrativo Central
      (Дело C-833/21)
      (2022/C 138/19)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Audiencia Nacional

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Endesa Generación S.A.U

         Ответник: Tribunal Económico Administrativo Central

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Съвместима ли е с член 14, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96/ЕО (1) испанската национална правна уредба, която предвижда данъчно облагане на въглищата, предназначени за производство на електроенергия, когато, макар в нея да се посочва, че то има за цел опазването на околната среда, това предназначение не е отразено в структурата на данъка и данъците се събират с цел финансиране на разходите за електроенергийната система?

                  2)

                  Може ли да се счита, че целта, свързана с опазването на околната среда, е конкретизирана в структурата на данъка, поради обстоятелството че данъчните ставки се определят въз основа на калорийната мощност на въглищата, използвани за производство на електроенергия?

                  3)

                  За да бъде изпълнено предназначението, свързано с опазването на околната среда, достатъчно ли е да се въведат данъци върху определени невъзобновяеми енергийни продукти, а използването на енергийни продукти, които се считат за по-екологично чисти, да не подлежи на данъчно облагане?

         (1)  Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 2003 г., стp. 51; Специално издание на български език, глава 9, том 2, стр. 98).


title: Дело T-37/22: Жалба, подадена на 19 януари 2022 г. — Romedor Pharma/EUIPO — Perfect Care Distribution (Cerviron)

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/24

      Жалба, подадена на 19 януари 2022 г. — Romedor Pharma/EUIPO — Perfect Care Distribution (Cerviron)
      (Дело T-37/22)
      (2022/C 138/28)
      Език на жалбата: румънски

         Страни

         Жалбоподател: Romedor Pharma SRL (Фокшани, Румъния) (представител: E. Dicu, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Perfect Care Distribution (Букурещ, Румъния)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „CERVIRON“ — марка на Европейския съюз № 18 100 664

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 17 ноември 2021 г. по преписка R 520/2021-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима, както е формулирана и мотивирана,

                  —

                  да отмени обжалваното решение и съответно да уважи искането за обвяване на недействителност на марка на Европейски съюз № 18 100 664.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 60, параграф 1, буква в) във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-30/22: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Велико Търново (България) на 12 януари 2022 година — DV / Директор на Териториално поделение на Националния осигурителен институт — Велико Търново

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/18

      Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Велико Търново (България) на 12 януари 2022 година — DV / Директор на Териториално поделение на Националния осигурителен институт — Велико Търново
      (Дело C-30/22)
      (2022/C 138/21)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд — Велико Търново

         Страни в главното производство

         Жалбоподател по главното производство: DV

         Ответник по главното производство: Директор на Териториално поделение на Националния осигурителен институт — Велико Търново

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли разпоредбата на чл. 30, параграф 2 във връзка с чл. 30, параграф 1, б. „а“ от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия да се тълкува в смисъл, че лицата, посочени във втората разпоредба, попадат в персоналният обхват на чл. 31, параграф 1 от това споразумение, ако те без прекъсване са били едновременно и граждани на една и съща държава членка, и подчинени на законодателството на Обединеното кралство през целия преходен период, или следва да бъде тълкувана в смисъл, че лицата по чл. 30, параграф 1, б. „а“ от това споразумение попадат в персоналния обхват на чл. 31, параграф 1 само докато упражняват дейност като заето лице на територията на Обединеното кралство към края на преходния период и/или след него?

                  2)

                  Следва ли разпоредбата на чл. 30, параграф 2 във връзка с чл. 30, параграф 1, б. „в“ от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия да се тълкува в смисъл, че лицата, посочени във втората разпоредба, попадат в персоналния обхват на чл. 31, параграф 1 от това споразумение, ако те в качеството си на европейски граждани без прекъсване през целия преходен период са пребивавали само на територията на Обединеното кралство, като едновременно с това през целия този преходен период до изтичането му са били подчинени на законодателството на една и съща държава членка, или следва да бъде тълкувана в смисъл, че лицата по чл. 30, параграф 1, б. „в“ от това споразумение не попадат в персоналния обхват на чл. 31, параграф 1, когато са престанали да пребивават на територията на Обединеното кралство след изтичането на преходния период?

                  3)

                  В случай че тълкуването на разпоредбите на чл. 30, параграф 2 във връзка с чл. 30, параграф 1, букви „а“ и „в“ от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия води до извод за неприложимостта им към фактите от главното производство поради прекъсването на пребиваването на територията на Обединеното кралство от страна на гражданин на Съюза след изтичането на преходния период, следва ли от тълкуването на чл. 30, параграф 4 във връзка с параграф 3 от това споразумение, че пребиваващите или работниците в приемащата държава или в държавата на месторабота вече не са обхванати от разпоредбата на чл. 31, параграф 1, ако правоотношенията им като заети лица (работници) са прекратени и в резултат на това те са загубили право на пребиваване и са напуснали територията на държавата на месторабота, респ. на приемащата държава след изтичането на преходния период, или тези разпоредби следва да бъдат тълкувани в смисъл, че ограничението, което поставя разпоредбата на чл. 30, параграф 4, касае правото на пребиваване или правото на работа, упражнени след изтичането на преходния период, като е без значение кога впоследствие тези права са прекратени, ако са били налице след изтичането на този преходен период?


title: Дело C-16/22: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Graz (Австрия), постъпило на 6 януари 2022 г. — Staatsanwaltschaft Graz/MS

text:
               28.3.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/17

      Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Graz (Австрия), постъпило на 6 януари 2022 г. — Staatsanwaltschaft Graz/MS
      (Дело C-16/22)
      (2022/C 138/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgerichts Graz

         Страни в главното производство

         Молител: Staatsanwaltschaft Graz

         Ответник: MS

         В присъствието на: Finanzamt für Steuerstrafsachen und Steuerfahndung Düsseldorf

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 1, параграф 1, първа алинея и член 2, буква в), подточка i) от Директива 2014/41/ЕС (1) да се тълкуват в смисъл, че за „съдебен орган“ и „издаващ орган“ по смисъла на тези разпоредби трябва да се счита и германска данъчна служба „Данъчно-наказателни дела и данъчни разследвания“, която съгласно националните разпоредби е оправомощена във връзка с определени престъпления да упражнява правата и да изпълнява задълженията на прокуратурата?

         (1)  Директива 2014/41/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година относно Европейска заповед за разследване по наказателноправни въпроси (ОВ L 130, 2014 г., стр. 1).


title: Дело T-137/22: Жалба, подадена на 14 март 2022 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/53

      Жалба, подадена на 14 март 2022 г. — Нидерландия/Комисия
      (Дело T-137/22)
      (2022/C 198/77)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и J. Langer)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение на Комисията от 6 януари 2022 г. с референтен номер Ares (2022) 99942 относно отхвърляне на искането на Кралство Нидерландия за удължаване на срока от осем години за възстановяване на неправомерни плащания по дело FresQ с четири допълнителни години,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата се изтъкват две основания:

                  1.

                  Обжалваното решение се основава на погрешното приемане, че процедурата по възстановяване по дело FresQ все още не е приключила.

                  2.

                  Комисията погрешно прилага член 54, параграф 2, трета алинея от Регламент № 1306/2013, като приема, че превишаването на срока от осем години за възстановяването на неправомерни плащания по дело FresQ може да се предостави на Нидерландия.


title: Дело C-221/22 P: Жалба, подадена на 28 март 2022 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 19 януари 2022 г. по дело T-610/19, Telekom AG/Европейска комисия

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/28

      Жалба, подадена на 28 март 2022 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 19 януари 2022 г. по дело T-610/19, Telekom AG/Европейска комисия
      (Дело C-221/22 P)
      (2022/C 198/39)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: D. Calleja Crespo, B. Martenczuk, N. Khan, P. Rossi, L. Wildpanner, в качеството на представители)

         Друга страна в производството: Deutsche Telekom AG

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда,

                  —

                  да отмени решение на Общия съд от 19 януари 2022 г. по дело Т-610/19, доколкото с него се уважава жалбата на Deutsche Telekom AG;

                  —

                  да се произнесе по неразрешените въпроси на правния спор или

                  —

                  при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд за ново разглеждане;

                  —

                  да осъди Deutsche Telekom AG да заплати всички съдебни разноски, направени в настоящото производство и в производството пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      По същество с настоящата жалба, в която Европейската комисия излага доводи си за основополагащото значение на тълкуването и прилагането на член 266 ДФЕС, се разглежда въпросът за задължението на Комисията да заплаща лихви върху глоба в областта на конкуренцията при нейното възстановяване. В изпълнение на решение на Комисията Deutsche Telekom AG заплаща условно глоба за злоупотреба с господстващо положение на основание член 102 ДФЕС, която обаче впоследствие е намалена от Общия съд на Европейския съюз. (1) В настоящото дело Комисията оспорва формулираното от Общия съд в обжалваното съдебно решение задължение тя да заплаща върху частта от глобата, подлежаща на възстановяване, мораторни лихви със санкционен характер по смисъла на съдебната практика, установена с решение Printeos (2).
      С първото посочено основание Комисията твърди, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като приел, че когато по съдебен ред е намалена наложена в областта на конкурентното право глоба, от член 266 ДФЕС се извежда абсолютно и безусловно задължение за Комисията да заплати мораторни лихви със санкционен характер, считано от датата на условното плащане на глобата.
      В това отношение Комисията изтъква по-специално следното:
      Общият съд неправилно приел, че Комисията нарушила член 266 ДФЕС, тъй като не изплатила мораторните лихви в изискания от Deutsche Telekom AG размер (първа част от първото основание).
      Обжалваното съдебно решение противоречало на практиката на съдилищата на Съюза, предхождаща посоченото решение по дело Комисия/Printeos (втора част от първото правно основание).
      Освен това актовете на вторичното право на Съюза уреждали въпроса какви лихви следва да се заплащат при изпълнение на съдебни решения и Общият съд трябвало да приложи тези актове на вторичното право на Съюза или да ги обяви за невалидни (трета част от първото основание).
      Не били изпълнени условията за предявяване на иск за обезщетение на основание член 340 ДФЕС, поради което, присъждайки мораторни лихви като обезщетение Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото (четвърта част от първото основание).
      Тъй като съдебните решения имали действие ex tunc, не следвало да се заплащат мораторни лихви, считано от датата на условното плащане на глоба от съответното предприятие (пета част от първото основание).
      Постановеното с обжалваното съдебно решение залащане на мораторни лихви противоречало на възпиращия ефект на глобите (шестата част от първото основание).
      С второто посочено основание Комисията поддържа, в случай на отхвърляне на първото основание, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като приел, че лихвата, която трябвало да приложи Комисията, е аналогична на тази по член 83, параграф 2, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 (3) — прилаганата от Европейската централна банка лихва за нейните основни операции по рефинансиране, увеличена с три и половина процентни пункта.

         (1)  Решение от 13 декември 2018 г., Deutsche Telekom/Комисия (T-827/14, EU:T:2018:930).

         (2)  Решение от 20 януари 2021 г., Комисия/Printeos (C-301/19 P, EU:C:2021:39).

         (3)  Делегиран регламент на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362 2012 г., стр. 1).


title: Дело T-132/21: Решение на Общия съд от 9 март 2022 г. — Telefónica Germany/EUIPO (LOOP) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „LOOP“ — Частично отхвърляне на заявката за регистрация — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Обективни и присъщи особености на естеството на стоките и услугите — Достатъчно пряка и конкретна връзка — Задължение за мотивиране — Член 94 от Регламент 2017/1001)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/41

      Решение на Общия съд от 9 март 2022 г. — Telefónica Germany/EUIPO (LOOP)
      (Дело T-132/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „LOOP“ - Частично отхвърляне на заявката за регистрация - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Обективни и присъщи особености на естеството на стоките и услугите - Достатъчно пряка и конкретна връзка - Задължение за мотивиране - Член 94 от Регламент 2017/1001)
      (2022/C 198/58)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Мюнхен, Германия) (представители: A. Fottner и M. Müller, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Scardocchia и E. Markakis)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 17 декември 2020 г. (преписка R 644/2020-4) във връзка със заявка за регистрация на словния знак „LOOP“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 17 декември 2020 г. (преписка R 644/2020-4) в частта относно стоките от клас 9 и услугите от класове 38 и 42 по смисъла на Ницката спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, ревизирана и допълнена.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата част.

                  3)

                  Telefónica Germany GmbH & Co. OHG понася една трета от направените от него разноски, включително една трета от разноските, направени от него в производството пред апелативния състав.

                  4)

                  EUIPO понася освен направените от нея разноски, също две трети от тези, които са направени от Telefónica Germany, включително две трети от направените от последното разноски в производството пред апелативния състав.

         (1)  ОВ C 148, 26.4.2021 г.


title: Дело C-659/21: Определение на Съда (осми състав) от 30 март 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Lisboa — Португалия) — Orbest, SA/CS, QN, OP и др. (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отмяна или голямо закъснение на полети — Член 5, параграф 3 — Освобождаване от задължението за обезщетяване — Понятие „извънредни обстоятелства“ — Техническа неизправност на самолет, причинена от сблъсък с превозно средство за кетъринг, собственост на трето лице, на този самолет на местостоянка на летище)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/14

      Определение на Съда (осми състав) от 30 март 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Lisboa — Португалия) — Orbest, SA/CS, QN, OP и др.
      (Дело C-659/21) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отмяна или голямо закъснение на полети - Член 5, параграф 3 - Освобождаване от задължението за обезщетяване - Понятие „извънредни обстоятелства“ - Техническа неизправност на самолет, причинена от сблъсък с превозно средство за кетъринг, собственост на трето лице, на този самолет на местостоянка на летище)
      (2022/C 198/20)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal da Relação de Lisboa

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Orbest, SA

         Ответници: CS, QN, OP и др.

         Диспозитив

      Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкува в смисъл, че техническата неизправност на самолет, причинена от сблъсък с превозно средство за кетъринг, собственост на трето лице, с този самолет на местостоянка на летище, може да попадне в обхвата на понятието „извънредни обстоятелства“ по смисъла на посочената разпоредба.

         (1)  Дата на подаване: 2.11.2021 г.


title: Дело C-155/21: Определение на председателя на Съда от 8 декември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Svea Hovrätt — Швеция) — Италианска република/Athena Investments A/S (по-рано Greentech Energy Systems A/S) и др.

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/29

      Определение на председателя на Съда от 8 декември 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Svea Hovrätt — Швеция) — Италианска република/Athena Investments A/S (по-рано Greentech Energy Systems A/S) и др.
      (Дело C-155/21) (1)

      (2022/C 198/40)
      Език на производството: шведски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 206, 31.5.2021 г.


title: Дело T-146/21: Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — Vetpharma Animal Health/EUIPO — Deltavit (DELTATIC) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „DELTATIC“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „DELTA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Реално използване на по-ранната марка — Член 18, параграф 1, втора алинея, буква a) и член 47, параграф 2 от Регламент 2017/1001 — Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/42

      Решение на Общия съд от 23 март 2022 г. — Vetpharma Animal Health/EUIPO — Deltavit (DELTATIC)
      (Дело T-146/21) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „DELTATIC“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „DELTA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Реално използване на по-ранната марка - Член 18, параграф 1, втора алинея, буква a) и член 47, параграф 2 от Регламент 2017/1001 - Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер)
      (2022/C 198/59)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Vetpharma Animal Health, SL (Барселона, Испания) (представител: M. Escudero Pérez, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Ivanauskas)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Deltavit (Жанзе, Франция) (представител: G. Barbaut, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 декември 2020 г. (преписка R 776/2020-5), постановено в производство по възражение със страни Deltavit и Vetpharma Animal Health.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Vetpharma Animal Health, SL понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                  Deltavit понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 182, 10.5.2021 г.


title: Съединени дела T-684/19 и T-704/19: Решение на Общия съд от 16 март 2022 г. — MEKH и FGSZ/ACER (Енергия — Регламент (ЕС) 2017/459 — Мрежов кодекс, приет от Комисията, който съдържа „процедура за добавен капацитет“ — Решение на ACER за одобряване на изпълнението на проект за добавен капацитет — Възражение за незаконосъобразност — Липса на компетентност на Комисията — Член 6, параграф 11, член 7, параграф 3 и член 8, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 715/2009)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/30

      Решение на Общия съд от 16 март 2022 г. — MEKH и FGSZ/ACER
      (Съединени дела T-684/19 и T-704/19) (1)

      (Енергия - Регламент (ЕС) 2017/459 - Мрежов кодекс, приет от Комисията, който съдържа „процедура за добавен капацитет“ - Решение на ACER за одобряване на изпълнението на проект за добавен капацитет - Възражение за незаконосъобразност - Липса на компетентност на Комисията - Член 6, параграф 11, член 7, параграф 3 и член 8, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 715/2009)
      (2022/C 198/41)
      Езици на производството: английски и унгарски

         Страни

         Ищец по дело T-684/19: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (MEKH) (Будапеща, Унгария) (представители: G. Stanka, J. Burai-Kovács, G. Szikla и Á. Kulcsár, адвокати)

         Жалбоподател по дело T-704/19: FGSZ Földgázszállító Zrt. (Siófok, Унгария) (представители: M. Horányi, N. Niejahr и S. Zakka, адвокати)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (представители: по дело T-684/19 P. Martinet, D. Lelovitis и N. Keyaerts, подпомагани от E. Ameye, M. de Sousa Ferro и Cs. Nagy, адвокати, и по дело T-704/19 P. Martinet, D. Lelovitis и N. Keyaerts, подпомагани от E. Ameye и M. de Sousa Ferro, адвокати)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (представител: S. Polster, адвокат), Европейска комисия (представители: O. Beynet и A. Sipos)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение № 5/2019 от 9 април 2019 г. на Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER) и на Решение № A-004-2019 от 6 август 2019 г. на Апелативния съвет на ACER

         Диспозитив

                  1)

                  Обявява за недопустима жалбата на Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (MEKH), доколкото се отнася до Решение № 5/2019 от 9 април 2019 г. на Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER).

                  2)

                  Отменя Решение № A-004-2019 от 6 август 2019 г. на Апелативния съвет на ACER.

                  3)

                  Осъжда ACER да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на MEKH и на FGSZ Földgázszállító Zrt.

                  4)

                  Осъжда Европейската комисия и Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) да понесат направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 406, 2.12.2019 г.


title: Дело T-757/19: Решение на Общия съд от 15 декември 2021 г. — HB/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Жалба за психически тормоз — Административно разследване — Решение за отхвърляне на жалбата — Решение за отхвърляне на искане за провеждане на помирителна процедура — Право на изслушване — Отговорност)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/31

      Решение на Общия съд от 15 декември 2021 г. — HB/ЕИБ
      (Дело T-757/19) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕИБ - Жалба за психически тормоз - Административно разследване - Решение за отхвърляне на жалбата - Решение за отхвърляне на искане за провеждане на помирителна процедура - Право на изслушване - Отговорност)
      (2022/C 198/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: HB (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: G. Faedo и K. Carr, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)

         Предмет

      Искане по член 270 ДФЕС и член 50а от Статута на Съда на Европейския съюз, от една страна, за отмяна на решенията на ЕИБ 20 юни и 10 октомври 2019 г., с които се отхвърлят съответно жалба за психически тормоз и нагрубяване и искане за провеждане на помирителна процедура, и от друга страна, за обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на тези решения.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението от 20 юни 2019 г. на председателя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).

                  2)

                  Осъжда ЕИБ да заплати на HB сумата от 1 000 EUR, понеже не е била предоставена възможност за доброволно уреждане на спора.

                  3)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  4)

                  Осъжда ЕИБ да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на HB.

         (1)  ОВ C 222, 6.7.2020 г.


title: Съединени дела C-529/18 P и C-531/18 P: Решение на Съда (трети състав) от 24 март 2022 г. — PJ/ Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-529/18 P), PC/PJ, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-531/18 P) (Обжалване — Принципи на правото на Съюза — Член 19 от Статута на Съда на Европейския съюз — Представителство на страните в преките производства пред юрисдикциите на Съюза — Адвокат, който има качеството на трето лице по отношение на жалбоподателя — Изискване за независимост — Адвокат, който практикува като сътрудник в кантора — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/2

      Решение на Съда (трети състав) от 24 март 2022 г. — PJ/ Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-529/18 P), PC/PJ, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-531/18 P)
      (Съединени дела C-529/18 P и C-531/18 P) (1)

      (Обжалване - Принципи на правото на Съюза - Член 19 от Статута на Съда на Европейския съюз - Представителство на страните в преките производства пред юрисдикциите на Съюза - Адвокат, който има качеството на трето лице по отношение на жалбоподателя - Изискване за независимост - Адвокат, който практикува като сътрудник в кантора - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
      (2022/C 198/02)
      Език на производството: немски

         Страни

         (Дело C-529/18 P)

         Жалбоподател: PJ (представители: J. Lipinsky и C. von Donat, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: D. Botis и A. Söder), Erdmann & Rossi GmbH (представители: H. Kunz-Hallstein и R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

         (Дело C-531/18 P)

         Жалбоподател: PC (представители: J. Lipinsky и C. von Donat, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: PJ (представители: J. Lipinsky и C. von Donat, Rechtsanwälte), Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: D. Botis и A. Söder), Erdmann & Rossi GmbH (представители: H. Kunz-Hallstein и R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  Осъжда PJ да заплати съдебните разноски по дело C-529/18 P както по настоящото производство по обжалване, така и по производството пред Общия съд.

                  3)

                  Осъжда PC да заплати съдебните разноски по дело C-531/18 P както по настоящото производство по обжалване, така и по производството пред Общия съд.

         (1)  ОВ C 103, 30.3.2020 г.


title: Дело T-138/22: Жалба, подадена на 15 март 2022 г. — HCP/EUIPO — Timm Health Care (PYLOMED)

text:
               16.5.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/53

      Жалба, подадена на 15 март 2022 г. — HCP/EUIPO — Timm Health Care (PYLOMED)
      (Дело T-138/22)
      (2022/C 198/78)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: HCP GmbH (Хановер, Германия) (представител: H. Suhren, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Timm Health Care BV (Боркуло, Нидерландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „PYLOMED“ — заявка за регистрация № 18 132 059

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 януари 2022 г. по преписка R 814/2021-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.