title: Дело C-579/13: Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad von Beroep (Нидерландия) на 15 ноември 2013 г. — P./Commissie Sociale Zekerheid Breda, S./College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/8

         Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad von Beroep (Нидерландия) на 15 ноември 2013 г. — P./Commissie Sociale Zekerheid Breda, S./College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (Дело C-579/13)
   2014/C 24/14
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Centrale Raad von Beroep

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в производството по въззивно обжалване: P.

      Ответник в производството по въззивно обжалване: Commissie Sociale Zekerheid Breda
   и

      Жалбоподател в производството по въззивно обжалване: S.

      Ответник в производството по въззивно обжалване: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли смисълът и целта на Директива 2003/109/ЕО (1) или член 5, параграф 2 и/или член 11, параграф 1 от нея да се тълкуват в смисъл, че предвиденото в националното право налагане на задължение за интеграция, чието неизпълнение се санкционира с глоба, на гражданите на трети страни със статут на дългосрочно пребиваващи е несъвместимо с тях?

               2.

               За отговора на първия въпрос има ли значение дали задължението за интеграция е наложено преди предоставянето на статут на дългосрочно пребиваващ?

      (1)  Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225).


title: Дело T-415/08: Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — Irish Music Rights Organisation/Комисия (Конкуренция — Картели — Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел — Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО — Разпределяне на географския пазар — Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление — Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари — Доказване — Презумпция за невиновност)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/30

         Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — Irish Music Rights Organisation/Комисия
   (Дело T-415/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
   2013/C 156/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Irish Music Rights Organisation Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: M. Favart, avocat, и D. Collins, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и J. Bourke)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Ньои сюр Сен, Франция) (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove, avocats) и European Broadcasting Union (EBU) (Гран Саконекс, Швейцария) (представители: D. Waelbroeck, avocat, и D. Slater, solicitor)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта, която се отнася до Irish Music Rights Organisation Ltd.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело T-571/17: Жалба, подадена на 22 август 2017 г. — UG/Комисия

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/25

         Жалба, подадена на 22 август 2017 г. — UG/Комисия
   (Дело T-571/17)
   (2017/C 357/33)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: UG (представители: M. Richard и P. Junqueira de Oliveira, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 май 2017 г. (№ R/40/17) и всички решения, на които то се основава,

               —

               да възстанови жалбоподателя на предишната му работа,

               —

               да осъди Европейската комисия да изплати неизплатените възнаграждения и обезщетение за претърпени вреди в размер на 40 000 EUR,

               —

               да отмени незаконно извършените удръжки от неговото възнаграждение,

               —

               да му бъде възстановена сумата от 6 818,81 EUR, която представлява недължимо получени удръжки от неговото възнаграждение, извършени незаконосъобразно,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати изцяло разходите и разноските по делото и да възстанови разноските за адвокатска защита, оценени временно на 10 000 EUR.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на правото на изслушване, доколкото Комисията е организирала само подобие на производство, предхождащо уволнението.

               2.

               Второто основание е изведено от фактически грешки, които опорочават обжалваното решение, тъй като мотивите, на които е основано, са неточни, нереални и несериозни.

               3.

               Третото основание е изведено от злоупотреба с власт, тъй като Комисията е уволнила жалбоподателя поради неговите синдикални функции и поради факта, че е взел родителски отпуск.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушения на член 42 от Правилника за длъжностните лица, на клауза 5.4 от ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, както произтича от Директива 2010/18/ЕС на Съвета от 8 март 2010 година за прилагане на ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено между Конфедерацията на европейския бизнес (BUSINESSEUROPE), Европейската асоциация на занаятите и малките и средните предприятия (UEAPME), Европейския център на предприятията с държавно участие и на предприятията от общ икономически интерес (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ETUC), и за отмяна на Директива 96/34/ЕО (ОВ L 68, 2010 г., стp. 13), на член 7 от Директива 2002/14/EO на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност (ОВ L 80, 2002 г., стp. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 120), както и на приложение IX от Правилника, тъй като не е спазено дисциплинарното производство.

               5.

               Петото основание е изведено от непропорционалност на санкцията.


title: Дело C-233/07: Решение на Съда (седми състав) от 8 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Околна среда — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Решение 2001/720/ЕО — Дерогация във връзка с пречистването на градските отпадъчни води в агломерацията на Costa do Estoril — Нарушение на членове 2, 3 и 5 от посоченото решение)

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/7

         Решение на Съда (седми състав) от 8 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-233/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Околна среда - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Решение 2001/720/ЕО - Дерогация във връзка с пречистването на градските отпадъчни води в агломерацията на Costa do Estoril - Нарушение на членове 2, 3 и 5 от посоченото решение)
   (2008/C 158/10)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: S. Pardo Quintillán и P. Andrade]

      Ответник: Португалска република [представители: L. Fernandes и M. J. Lois]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 2, 3 и 5 от Решение на Комисията от 8 октомври 2001 година относно дерогация в полза на Португалия във връзка с пречистването на градските отпадъчни води в агломерацията на Costa do Estoril (ОВ L 269, стр. 14)
   Диспозитив

               1)

               Португалската република,

                           —

                           като не подлага, по време на сезона за къпане, градските отпадъчни води на агломерацията на Costa do Estoril преди отвеждането им в морето поне на дълбоко първично пречистване и на дезинфекция, съгласно член 2 от Решение 2001/720/ЕО на Комисията от 8 октомври 2001 година относно дерогация в полза на Португалия във връзка с пречистването на градските отпадъчни води в агломерацията на Costa do Estoril,

                           —

                           като не подлага, извън сезона за къпане, градските отпадъчни води на агломерацията на Costa do Estoril поне на първично пречистване преди отвеждането им, съгласно член 3 от това решение, и

                           —

                           като допуска изхвърлянето на градски отпадъчни води на същата агломерация да предизвика отрицателни въздействия върху околната среда,

                     не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3 и 5 от посоченото решение.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело C-224/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bolzano (Италия) на 19 юни 2009 г. — наказателно производство срещу Martha Nussbaumer

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/25

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bolzano (Италия) на 19 юни 2009 г. — наказателно производство срещу Martha Nussbaumer
   (Дело C-224/09)
   2009/C 205/42
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Bolzano

      Страна в главното производство

   Martha Nussbaumer

      Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречи ли на разпоредбите на член 3 от Директива 92/57/ЕИО от 24 юни 1992 година (1) националната правна уредба в Законодателен декрет № 81 от 9 април 2008 г., и по-специално въведените с член 90, параграф 11 разпоредби, доколкото тази уредба дерогира за строителен обект, по който работят няколко предприятия, предвиденото в параграф 3 от същия член задължение на инвеститора или отговорника за строителната дейност да определят координатор по изготвянето на строителния проект при частна строителна дейност, за която не се изисква разрешение за строеж, независимо от оценката на естеството на строителната дейност и на специфични рискове като изброените в приложение II към Директивата?

               2)

               Противоречи ли на разпоредбите на член 3 от Директива 92/57/ЕИО от 24 юни 1992 година националната правна уредба в Законодателен декрет № 81 от 9 април 2008 г., и по-специално въведените с член 90, параграф 11 разпоредби по отношение на задължението на инвеститора или отговорника за строителната дейност във всички случаи да определят координатор при работата по строителните обекти, независимо от естеството на строителната дейност, следователно и при частна строителна дейност, за която не се изисква разрешение за строеж и която дейност може да включва рисковете, посочени в приложение II към Директивата?

               3)

               Доколкото въведената с член 90, параграф 11 от Законодателен декрет № 81 от 9 април 2008 г. разпоредба предвижда задължение за координатора по изпълнението да изготви план за безопасност само ако при частна строителна дейност, за която не се изисква разрешение за строеж, участват и други предприятия, различни от първото предприятие, на което първоначално е възложена работата, в противоречие ли е тази разпоредба с член 3 от Директива 92/57/ЕИО от 24 юни 1992 година, който предвижда задължително във всички случаи да се определи координатор по изпълнението, независимо от естеството на строителната дейност, и който член изключва възможността да се дерогира задължението за изготвяне на план за безопасност и здраве, когато става въпрос за строителна дейност, включваща специфични рискове като изброените в приложение II към Директивата?

      (1)  ОВ L 245, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 236


title: Дело T-192/07: Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Comité de défense de la viticulture charentaise/Комисия (Конкуренция — Решение за отхвърляне на жалба — Липса на общностен интерес — Обхват на жалбата — Компетентност на органа, издал акта — Задължение за мотивиране)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/11

         Решение на Общия съд от 9 март 2012 г. — Comité de défense de la viticulture charentaise/Комисия
   (Дело T-192/07) (1)

   (Конкуренция - Решение за отхвърляне на жалба - Липса на общностен интерес - Обхват на жалбата - Компетентност на органа, издал акта - Задължение за мотивиране)
   2012/C 126/21
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Comité de défense de la viticulture charentaise (Сент-Север, Франция) (представител: адв. C.-E. Gudin)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Arbault и V. Bottka, впоследствие V. Bottka и L. Malferrari)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение SG-Greffe (2007) D/202076 на Комисията от 3 април 2007 година, с което същата отхвърля подадената до нея жалба за нарушения на Договора за ЕО, заведена под номер COMP/38863/B2-MODEF.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Comité de défense de la viticulture charentaise понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело F-15/10: Жалба, подадена на 26 февруари 2010 г. — Andres и др./ЕЦБ

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/54

         Жалба, подадена на 26 февруари 2010 г. — Andres и др./ЕЦБ
   (Дело F-15/10)
   2010/C 134/91
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Carlos Andres и др. (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: M. Vandenbussche и L. Levi, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка

      Предмет на производството

   От една страна, отмяната на извлеченията от платежната ведомост за месец юни 2009 г., както и на всичките издадени след този месец и за в бъдеще извлечения от платежната ведомост, доколкото тези извлечения представляват приложение на реформата на пенсионната схема, за която е взето решение на 4 май 2009 г. От друга страна, отстраняване на претърпените от жалбоподателите вреди.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят извлеченията от платежната ведомост за месец юни 2009 г. доколкото тези извлечения представляват първоначално приложение на реформата на пенсионната схема, за която Управителният съвет взема решение на 4 май 2009 г., както и да се отменят в една и съща степен всички последващи извлечения от платежната ведомост, както и бъдещи извлечения от пенсионните партиди;

               —

               доколкото е необходимо, да се отменят постановените съответно на 28 август и 17 декември 2009 г. решения за отхвърляне на исканията за преразглеждане („administrative review“) и вътрешни жалби („grievance procedure“);

               —

               следователно, да се осъди ответника да заплати разликата във възнаграждението и в пенсията, получена в резултат на посоченото по-горе решение на Управителния съвет от 4 май 2009 г., във връзка с прилагането на предходната пенсионна схема; тази разлика във възнаграждението и в пенсията трябва да бъде увеличена с лихвите за забава, начислени от 15 юни 2009 г. и след това на 15 число всеки месец до окончателното ѝ изплащане, като тези лихви се определят въз основа на ставката на ЕЦБ, увеличена с 3 пункта;

               —

               да се осъди ответника да заплати обезщетение за вреди за претърпяната вреда поради загубата на покупателната способност, като тази вреда се оценява ex aequo и bono, и провизорно на 1 % от месечното възнаграждение на всеки жалбоподател;

               —

               да се осъди Европейската централна банка да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-158/14: Решение на Съда (голям състав) от 14 март 2017 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — A, B, C, D/Minister van Buitenlandse Zaken (Преюдициално запитване — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Специални ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания — Обща позиция 2001/931/ОВППС — Рамково решение 2002/475/ПВР — Регламент (ЕО) № 2580/2001 — Член 2, параграф 3 — Включване на организацията „Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE)“ в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в извършването на терористични актове — Преюдициален въпрос относно валидността на това включване — Съответствие с международното хуманитарно право — Понятие за терористичен акт — Действия на въоръжените сили във време на въоръжен конфликт)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/2

         Решение на Съда (голям състав) от 14 март 2017 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — A, B, C, D/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Дело C-158/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Специални ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Обща позиция 2001/931/ОВППС - Рамково решение 2002/475/ПВР - Регламент (ЕО) № 2580/2001 - Член 2, параграф 3 - Включване на организацията „Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE)“ в списъка на лицата, групите и образуванията, участващи в извършването на терористични актове - Преюдициален въпрос относно валидността на това включване - Съответствие с международното хуманитарно право - Понятие за терористичен акт - Действия на въоръжените сили във време на въоръжен конфликт))
   (2017/C 151/02)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: A, B, C, D

      Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken

      Диспозитив

               1)

               По смисъла на съдебната практика, основаваща се на решения от 9 март 1994 г., TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, EU:C:1994:90), и от 15 февруари 2001 г., Nachi Europe (C-239/99, EU:C:2001:101), не е очевидно, че са допустими жалби за отмяна, подадени пред Общия съд на Европейския съюз от лица, намиращи се в същото положение като жалбоподателите в главното производство, срещу Регламент за изпълнение (ЕС) № 610/2010 на Съвета от 12 юли 2010 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент № 2580/2001 и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1285/2009 или срещу актовете на Съюза, предхождащи този регламент за изпълнение, относно включването на образуванието „Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE)“ в списъка по член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания.

               2)

               Тъй като Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма и Регламент № 2580/2001 допускат възможността действията на въоръжените сили по време на въоръжен конфликт по смисъла на международното хуманитарно право да представляват „терористични актове“ по смисъла на тези актове на Съюза, фактът, че действията на образуванието „Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE)“ могат да представляват такива действия, не засяга валидността на Регламент за изпълнение № 610/2010, нито на актовете на Съюза, предхождащи този регламент за изпълнение, относно включването на това образувание в списъка, посочен в точка 1 от настоящия диспозитив.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2016 г.


title: Дело C-32/08: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Alicante (Испания) на 28 януари 2008 г. — Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)/Cul de Sac Espacio Creativo S.L. и Acierta Product & Position S.A.

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/14

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Испания) на 28 януари 2008 г. — Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)/Cul de Sac Espacio Creativo S.L. и Acierta Product & Position S.A.
   (Дело C-32/08)
   (2008/C 92/25)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante
   Страни в главното производство

      Ищец: Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)

      Ответници: Cul de Sac Espacio Creativo S.L. и Acierta Product & Position S.A.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 14, параграф 3 от РПДО [Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (1)] да се тълкува в смисъл, че има предвид единствено промишления дизайн на общността, създаден в рамките на трудово правоотношение, в което създателят — автор е обвързан от уреден от трудовото право договор, съчетаващ белези на подчинение и наемен характер на труда? или

               2)

               Използваните в член 14, параграф 3 от РПДО изрази „заето лице“ и „работодател“ трябва да се тълкуват разширително, за да обхванат хипотези, различни от трудовото правоотношение, като тези, при които по силата на граждански/търговски договор (и поради това без да съществува подчинение и наемен и постоянен характер на труда) едно лице (автор) се задължава към друго да създаде промишлен дизайн срещу определена цена, вследствие на което дизайнът принадлежи на лицето, което го е възложило, освен в договора е предвидено нещо различно?

               3)

               При отрицателен отговор на втория въпрос, тъй като в хипотезите, при които промишленият дизайн е създаден в рамките на трудово правоотношение, и тези, при които промишленият дизайн е създаден в рамките на правоотношение, което не е трудово, става въпрос за различни фактически положения,

                           a)

                           трябва ли да се прилага общото правило на член 14, параграф 1 РПДО и следователно да се счита, че дизайнът принадлежи на автора, освен ако страните се уговорят за нещо различно? или

                           b)

                           по силата на препратката, съдържаща се в член 88, параграф 2 от РПДО, съдът, който се произнася по промишления дизайн на Общността, трябва да се обърне към националното законодателство, уреждащо промишления дизайн?

               4)

               В случай, че е приложима препратката към националното законодателство, ако същото приравнява (както това е в испанското право) промишлените дизайни, създадени в рамките на трудово правоотношение (принадлежат на работодателя, освен при споразумение в обратния смисъл), на промишлените дизайни, създадени при възлагане (принадлежат на страната, която ги възлага, освен при споразумение в обратния смисъл), възможно ли е националното право да се приложи в този случай?

               5)

               При положителен отговор на четвъртия въпрос, дали такова разрешение (принадлежат на страната, която ги възлага, освен при споразумение в обратния смисъл) няма да бъде в противоречие с отрицателния отговор на втория въпрос?

      (1)  ОВ 2002 г., L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70


title: Дело T-150/09: Жалба, подадена на 10 април 2009 г. — Ningbo Yonghong Fasteners/Съвет

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/53

         Жалба, подадена на 10 април 2009 г. — Ningbo Yonghong Fasteners/Съвет
   (Дело T-150/09)
   2009/C 141/109
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (представители: F. Graafsma и J. Cornelis, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, и

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяната на Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (1) въз основа на твърдяно нарушение на член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 384/96 (2) и въз основа на явна грешка в преценката на фактите при отхвърлянето на искането на жалбоподателя за третиране в условията на пазарна икономика („ТПИ“).
   Първо, жалбоподателят твърди, че Комисията не е взела решение по ТПИ в законния срок съгласно член 2, параграф 7, буква в), втора алинея от Регламент (ЕО) № 384/96. Жалбоподателят твърди, че като приема решение по ТПИ след като е получила цялата изисквана в антидъмпинговия въпросник информация, Комисията е нарушила задължението си, предвидено в посочената по-горе разпоредба, която има за цел да гарантира, че въпросът дали даден производител отговаря на критериите за ТПИ не се решава въз основа на неговото влияние върху изчисляването на дъмпинговия марж.
   Второ жалбоподателят твърди, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката като е заключил, че стойността на основната суровина на жалбоподателя — валцдрат, не отразява в значителна степен пазарните стойности съгласно член 2, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 384/96. Жалбоподателят твърди, че тази явна грешка в преценката се дължи на неизпълнението от страна на Комисията и на Съвета на задълженията им полагане на дължима грижа и за добра администрация, тъй като не са разгледали внимателно и безпристрастно всички представени им релевантни доказателства.
   Накрая, жалбоподателят твърди, че тълкуването на Съвета на член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 384/96 представлява недопустимо тълкуване и поради това — нарушение на посочената разпоредба. Освен това жалбоподателят твърди, че тълкуването на Съвета на член 2, параграф 7, букви б) и в) не само не взема предвид факта, че преценката за ТПИ трябва да бъде извършена по специфичен начин за всяко дружество, но и налага неразумно разпределяне на тежестта на доказване. В допълнение, според жалбоподателя тълкуването на Съвета прави възможността за коригиране на производствените разходи, които са изопачени от специфична пазарна ситуация съгласно член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96, излишна и поради това противоречи на задължението за тълкуване на дадена разпоредба от общностното право в съответствие с нейния контекст и цел.

      (1)  ОВ L 29, 2009 г., стр. 1

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).


title: Дело T-288/08: Жалба, подадена на 25 юли 2008 г. — Cadila Healthcare/СХВП — Novartis (ZYDUS)

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/18

         Жалба, подадена на 25 юли 2008 г. — Cadila Healthcare/СХВП — Novartis (ZYDUS)
   (Дело T-288/08)
   (2008/C 247/35)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, Индия) (представители: S. Bailey, A. Juaristi и F. Potin, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Novartis AG (Базел, Щвейцария)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 май 2008 г. по преписка R 1092/2007-2, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително тези по производството пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ZYDUS“ за стоки от класове 3, 5 и 10 — Заявка № 3 277 662

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността „ZIMBUS“, регистрирана под № 2 356 964 за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: приема възражението за част от оспорваните стоки

      Решение на апелативния състав: отхвърля частично жалбата

      Изложени правни основания: апелативният състав погрешно е приел в решението си, че е налице вероятност от объркване между по-ранната марка и марката, за която е подадена заявка, в нарушение на общи принципи на правото на марките и по-конкретно на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета.


title: Дело C-208/15: Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 5 май 2015 г. — Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/27

         Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 5 май 2015 г. — Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Дело C-208/15)
   (2015/C 236/37)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1, параграф 2, член 2, параграф 1, букви а) и в), член 14, параграф 1, член 24, параграф 1, член 73, член 78, буква б) и член 135, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (наричана по-нататък „Директива за ДДС“) да се тълкува в смисъл, че доставката на стоки и предоставянето на кредит по договор, сключен между интегратор и интегриран субект представляват независими (distinct and independent) операции за целите на ДДС или в смисъл, че е налице единна (single) операция, чиято облагаема основа включва и насрещната престация за доставката на стоки и лихвите по отпуснатия кредит?

               2)

               Ако последното тълкуване се окаже в съответствие с Директивата за ДДС, може ли Директивата за ДДС по отношение на единна операция (single), която обхваща облагаема доставка на стоките и необлагаема доставка на услуги, да се тълкува в смисъл, че сделката представлява изключение от принципа за всеобщност на ДДС? В случай, че това е така какви критерии следва да са налице?

               3)

               Оказва ли влияние върху отговора на предходните въпроси и ако това е така в каква степен фактът, че интеграторът може отново да предоставя услуги в съответствие с договора в полза на интегрирания субекти и по негово искане или може да закупува селскостопански стоки, произведени от интегрирания субект?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-368/06: Иск, предявен на 8 декември 2006 г. — Rath/СХВП — Sanorell Pharma (Immunocell)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/29

         Иск, предявен на 8 декември 2006 г. — Rath/СХВП — Sanorell Pharma (Immunocell)
   (Дело T-368/06)
   (2007/C 56/58)
   Език, на който е изготвен искът: немски
   Страни

      Ищец: Matthias Rath (Кейптаун, Южна Африка) [представители: S. Ziegler, C. Kleiner и F. Dehn, адвокати]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sanorell Pharma GmbH & Co.
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 3 октомври 2006 година;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Ищецът.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Immunocell“ за стоки и услуги от класове 5, 16 и 41 (Заявка № 1 065 903).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Sanorell Pharma GmbH & Co.

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „IMMUNORELL“ за стоки от клас 5 (марка на Общността № 808 014), като възражението е направено единствено срещу вписването в клас 5.

      Решение на отделапо споровете: Уважаване на възражението, частично отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

      Приведени правни основания: Обжалваното решение е постановено в нарушение на член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


title: Дело F-28/05: Определение на Съда на публичната служба от 17 септември 2009 г. — Callewaert/Комисия

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/82

         Определение на Съда на публичната служба от 17 септември 2009 г. — Callewaert/Комисия
   (Дело F-28/05) (1)

   2010/C 24/158

      Език на производството: френски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г., стр. 29 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-192/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело C-317/10 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. — Union Investment Privatfonds GmbH/UniCredito Italiano SpA, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Словни марки „UNIWEB“ и „UniCredit Wealth Management“ — Възражение на притежателя на националните словни марки „UNIFONDS“ и „UNIRAK“ , както и на националната фигуративна марка „UNIZINS“ — Преценка на вероятността от объркване — Възможност за свързване — Поредица или семейство от марки)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. — Union Investment Privatfonds GmbH/UniCredito Italiano SpA, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-317/10 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Словни марки „UNIWEB“ и „UniCredit Wealth Management“ - Възражение на притежателя на националните словни марки „UNIFONDS“ и „UNIRAK“, както и на националната фигуративна марка „UNIZINS“ - Преценка на вероятността от объркване - Възможност за свързване - Поредица или семейство от марки)
   2011/C 232/15
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Union Investment Privatfonds GmbH (представители: J. Zindel и C. Schmid, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: UniCredito Italiano SpA (представител: G. Floridia, avvocato), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 27 април 2010 г. по дело UniCredito Italiano/СХВП — Union Investment Privatfonds (съединени дела T-303/06 и T-337/06), с което Общият съд отхвърля исканията на Union Investisment Privatfonds GmbH по отношение на жалбите, насочени срещу две решения на втори апелативен състав на СХВП от 5 септември 2006 г. (съединени преписки R 196/2005-2 и R 211/2005-2) и от 25 септември 2006 г. (съединени преписки R 456/2005-2 и R 502/2005-2) относно производства по възражения между Union Investment Privatfonds GmbH и UniCredito Italiano SpA

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 27 април 2010 г. по дело UniCredito Italiano/СХВП — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (T-303/06 и T-337/06).

               2.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

               3.

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 146 от 11.9.2010 г.


title: Дело C-28/08 P: Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети състав) на 8 ноември 2007 г. по дело T-194/04, Комисия на Европейските общности/The Bavarian Lager Co. Ltd, Eвропейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/21

         Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (трети състав) на 8 ноември 2007 г. по дело T-194/04, Комисия на Европейските общности/The Bavarian Lager Co. Ltd, Eвропейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД)
   (Дело C-28/08 P)
   (2008/C 79/36)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: C. Docksey и P. Aalto)

      Други страни в производството: The Bavarian Lager Co. Ltd, Eвропейски надзорен орган по защита на данните
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение в неговата цялост,

               —

               да постанови окончателно решение по въпросите, които са предмет на настоящата жалба и

               —

               да осъди жалбоподателя по дело T-194/04 да заплати направените от Комисията съдебни разноски във връзка с това дело и във връзка с настоящото обжалване или в случай на отхвърляне на жалбата на Комисията, да осъди Комисията да заплати половината от направените от жалбоподателя по дело T-194/04 съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Тази жалба се отнася до тълкуването на изключенията, свързани със защитата на личния живот и защитата на данните и разследванията, предвидени съответно в член 4, параграф 1, буква б) и член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (1).
   Първоинстанционният съд постановява, че член 8, буква б) от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (2) не може да се приложи към случая на лични данни в документи, съхранявани от институция в съответствие с Регламент 1049/2001. Нито в Регламент 45/2001, нито в Регламент 1049/2001 обаче се съдържа разпоредба, която да изисква или да позволява неприлагането на този член, за да позволи действието на норма от Регламент 1049/2001. Следователно Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагането на правото при тълкуването на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент 1049/2001 в смисъл, че последният изисква разпоредба от общностното право да не се прилага.
   На второ място Първоинстанционният съд приема, въпреки специалното позоваване в член 4, параграф 1, буква б) на законодателството на Общността относно защитата на данните, че личните данни в документи се оповестяват публично в съответствие с Регламент 1049/2001, освен в случаите, в които съществува очевиден риск от засягане на правото на личен живот и неприкосновеност на индивида.
   Като ограничава до тези случаи приложното поле на изключението по член 4, параграф 1, буква б), Първоинстанционният съд тълкува стеснително изключението по член 4, параграф 1, буква б), което лишава допълнителното изискване във втората част на това изключение („и по-специално в съответствие със законодателството на Общността относно защитата на данните“) от неговия effet utile. Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагането на правото като ограничава посоченото изключение така, че да изключи от неговото приложно поле законодателството на Общността относно защитата на данните в случаите, в които се иска достъп до лични данни, съдържащи се в документ.
   На трето място Първоинстанционният съд възприема тълкуване на изключението, свързано със защитата на „разследванията“, което поражда съмнения относно способността на Комисията да изпълнява ефективно своите функции като разчита на информация, получена поверително от трети страни, с което те съдействат на Комисията за извършване на нейните разследвания.
   Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагането на правото като тълкува изключението, свързано с разследванията в член 4, параграф 2, трето тире от Регламент 1049/2001, по такъв начин, че Комисията не може да предостави гаранции за поверителност в течение на нейните разследвания на твърдяно нарушение на общностното право, нито в бъдеще да спазва тези гаранции.
   На последно място Комисията обжалва решението относно съдебните разноски.

      (1)  ОВ L 145, стр. 43, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.

      (2)  OВ L 8, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142.


title: Дело T-263/09: Определение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2009 г. — Mannatech/СХВП (BOUNCEBACK)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/39

         Определение на Първоинстанционния съд от 12 ноември 2009 г. — Mannatech/СХВП (BOUNCEBACK)
   (Дело T-263/09) (1)

   2010/C 11/75

      Език на производството: английски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело C- 335/09 P: Жалба, подадена на 24 август 2009 г. от Република Полша срещу решението на Първоинстанционния съд (първи разширен състав) от 10 юни 2009 г. по дело Полша/Комисия (T-257/04)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/21

         Жалба, подадена на 24 август 2009 г. от Република Полша срещу решението на Първоинстанционния съд (първи разширен състав) от 10 юни 2009 г. по дело Полша/Комисия (T-257/04)
   (Дело C- 335/09 P)
   2009/C 282/39
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 10 юни 2009 г. по дело Полша/Комисия (T-257/04),

               —

               да се отменят член 3, член 4, параграф 3 и параграф 5, осмо тире от Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (1), в редакцията му след изменение с Регламент (ЕО) № 230/2004 от 10 февруари 2004 г. (2), както и с Регламент (ЕО) № 735/2004 от 20 април 2004 г. (3),

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски в производството пред Първоинстанционния съд и пред Съда,

               —

               жалбата да се разгледа от голям състав.

      Правни основания и основни доводи

   На първо място — доколкото в обжалваното съдебно решение се приема, че по отношение на Регламент № 1972/2003 жалбата е подадена извън срока и поради това следва да се отхвърли като недопустима (точки 32–63 от обжалваното съдебно решение) — се посочва, че:

               —

               Регламент № 1 за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (4) и Договорът за присъединяване били изтълкувани неправилно доколкото е било прието, че срокът за подаване на жалба за отмяна на Регламент № 1972/2003 започва да тече от деня на публикуването на регламента на официалните езици на Общността на петнадесетте и поради това преди приключване на публикуването на официалните езици на разширената Общност,

               —

               член 230, параграф 4 ЕО бил изтълкуван неправилно, доколкото е прието, че въз основа на тази разпоредба Република Полша можела преди присъединяването си към Европейския съюз да подаде валидна жалба за отмяна на Регламент № 1972/2003 в качеството си на юридическо лице,

               —

               били нарушени принципите на правна общност и на ефективна съдебна защита, като на Република Полша било отнето правото на съдебен контрол за законосъобразността на Регламент № 1972/2003, въпреки че регламентът бил адресиран към Полша като държава членка,

               —

               били нарушени принципите на солидарност и на добросъвестност, като на Република Полша било отнето правото на съдебен контрол за законосъобразността на дадена мярка, с която незаконосъобразно се променяли условията по присъединяването на Република Полша към Европейския съюз и се нарушавало равновесието на правата и задълженията, които произтичали от принадлежността към Общността,

               —

               Първоинстанционният съд допуснал процесуално нарушение, тъй като не е разгледал твърдението на Република Полша за наличието на нарушение на принципите на правна общност и на ефективна съдебна защита и не е мотивирал в достатъчна степен обжалваното съдебно решение.

         На второ място — доколкото в обжалваното съдебно решение се отхвърля искането за отмяна на частта от Регламент № 735/2004, с която по отношение на седем категории продукти от Република Полша се налага мярката по член 4, параграф 3 от Регламент № 1972/2003 (точки 80–136 от обжалваното съдебно решение) — се посочва, че

               —

               били нарушени член 41 от Акта за присъединяване и принципът на пропорционалност, като е прието, че размерът на предвидената в член 4, параграф 3 от Регламент № 1972/2003 такса бил подходящ и необходим за постигането на целите на спорната временна мярка, въпреки че такса в размер на разликата между митническите ставки щяла да бъде достатъчна, за да предотврати спекулации и да неутрализира печалбите от спекулации, с оглед на датата на нейното въвеждане (11 дни преди деня на присъединяването) по-високата такса не можела да допринесе за постигането на целта за предотвратяване и липсвала връзка между размера на въведената такса и нейните предполагаеми цели,

               —

               бил нарушен принципът за недопускане на дискриминация, като е прието, че размерът на предвидената в член 4, параграф 3 от Регламент № 1972/2003 такса бил установен въз основа на обективни разграничителни критерии.

         На трето място — доколкото с обжалваното решение се отхвърля искането за отмяна на частта от Регламент № 735/2004, с която в списъка с продукти по член 4, параграф 5, осмо тире от Регламент № 1972/2003 се включват седем категории продукти от Република Полша (точки 137–160 от обжалваното съдебно решение) — се посочва, че:

               —

               били нарушени член 41 от Акта за присъединяване и принципът на пропорционалност, като е прието, че събирането на предвидените в член 4 от Регламент № 1972/2003 такси върху продукти, за които действащите преди присъединяването на Република Полша вносни мита са били по-високи или същите като тези в Общността, било необходимо да постигането на целите на предвидените в този регламент мерки.

         На четвърто място — доколкото с обжалваното решение се отхвърля искането за отмяна на частта от Регламент № 735/2004, с която по отношение на седем категории продукти от Република Полша се налага мярката по член 3 от Регламент № 1972/2003 (точки 161–249 от обжалваното съдебно решение) — се посочва, че:

               —

               било нарушено общностното право — т.е. неправилно били изтълкувани член 3 от Регламент № 1972/2003 и член 41 от Акта за присъединяване и бил нарушен принципът за йерархия на правните норми, като е прието, че член 3 от Регламент № 1972/2003 бил необходим за запазването на полезното действие на член 4 от този регламент и е могъл да бъде приет въз основа на член 41 от Акта за присъединяване като изключение от разпоредбите на този акт,

               —

               бил нарушен член 253 ЕО, като е прието, че мотивите за оспорваната мярка са били достатъчни,

               —

               бил нарушен принципът на свободно движение на стоки, като е прието, че не трябвало да се проверява дали приетите въз основа на член 41 от Акта за присъединяване временни мерки са съвместими с член 25 ЕО,

               —

               бил нарушен принципът на недопускане на дискриминация, като е прието за обективно обосновано различното третиране на икономическите оператори от Република Полша и тези от държавите на Общността на петнадесетте, състоящо се в прилагането на вносни мита erga-omnes спрямо продукти, които в деня на присъединяването са били подложени на отлагателен режим и преди присъединяването са се намирали в свободно обращение в Република Полша, и в освобождаването от това мито на същите продукти, които преди присъединяването са се намирали в свободно обръщение в Общността на петнадесетте и за които не било търсено възстановяване при износ,

               —

               бил нарушен принципът на закрила на оправданите правни очаквания, като е прието, че Общността не е създала положение, което е можело да породи достойни за закрила правни очаквания.

      (1)  ОВ L 293, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 100.

      (2)  ОВ L 39, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 53, стр. 186.

      (3)  ОВ L 114, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 55, стр. 213.

      (4)  ОВ L 17, 6.10.1958 г., стр. 385; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 3.


title: Дело C-525/04 P: Решение на Съда (първи състав) от 22 ноември 2007 г. — Кралство Испания/Комисия на Европейските общности, Lenzing AG (Обжалване — Държавни помощи — Несъбиране на дължимите вноски, допълнителни плащания за забава и лихви — Допустимост — Критерий за частен кредитор)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/2

         Решение на Съда (първи състав) от 22 ноември 2007 г. — Кралство Испания/Комисия на Европейските общности, Lenzing AG
   (Дело C-525/04 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Несъбиране на дължимите вноски, допълнителни плащания за забава и лихви - Допустимост - Критерий за частен кредитор)
   (2008/C 8/02)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: J.M Rodríguez Cárcamo)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и J. L. Buendía Sierra, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt), Lenzing AG (представител: U. Soltész, Rechtsanwalt)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на Първоинстанционния съд (пети голям състав) от 21 октомври 2004 г. по дело Lenzing/Commission (T-36/99), доколкото Първоинстанционният съд е отменил член 1, параграф 1 от Решение 1999/395/ЕО на Комисията от 28 октомври 1998 година относно държавната помощ, отпусната от Испания на Sniace SA, със седалище в Torrelavega, Кантабрия (ОВ 1999 г., L 149, стp. 40), съответно изменено с Решение 2001/43/ЕО на Комисията от 20 септември 2000 г. (ОВ 2001 г., L 11, стp. 46) — Допустимост на жалба за отмяна, подадена от предприятие, конкурентно на предприятието бенефициер на помощта — Понятие за лице, лично засегнато от оспорваното решение — Споразумения за разсрочване на задълженията и възстановяване на дължимите по тях суми — Критерий за частен кредитор
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да понесе освен направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Lenzing AG.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 69, 19.3.2005 г.


title: Дело T-216/12: Решение на Общия съд от 6 октомври 2015 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия (Финансова помощ — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Възстановяване въз основа на резултатите от финансов одит на сумите, изплатени от Комисията по силата на договор за научни изследвания — Прихващане на вземания — Частично изменение на квалификацията на жалбата — Искане за установяване, че вземане по договор не съществува — Арбитражна клауза — Допустими разходи — Неоснователно обогатяване — Задължение за мотивиране)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/27

         Решение на Общия съд от 6 октомври 2015 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия
   (Дело T-216/12) (1)

   ((Финансова помощ - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Възстановяване въз основа на резултатите от финансов одит на сумите, изплатени от Комисията по силата на договор за научни изследвания - Прихващане на вземания - Частично изменение на квалификацията на жалбата - Искане за установяване, че вземане по договор не съществува - Арбитражна клауза - Допустими разходи - Неоснователно обогатяване - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 398/37)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Хайфа, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Хайфа) (представител: D. Grisay, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Calciu и F. Moro, подпомагани първоначално от L. Defalque и S. Woog, впоследствие от L. Defalque и J. Thiry, avocats)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на основание на член 263 ДФЕС на решението на Комисията за прихващане, съдържащо се в писмото от 13 март 2012 г., изпратено на Technion — Israel Institute of Technology, за да бъде възстановена сумата от 97  118,69 EUR, съответстваща на размера на коригираните суми по договор № 034984 (Mosaica), ведно с лихвата, в резултат на заключението на финансов одит във връзка именно с този договор, сключен въз основа на Шеста рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасяща за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002 — 2006 г.), и от друга страна, искане на основание член 272 ДФЕС да се установи, че вземането, което Комисията твърди, че има срещу Technion въз основа на договора Mosaica и е предмет на спорното прихващане, не съществува

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development Foundation Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело F-93/07: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г.  — Beatriz Acosta Iborra и др./Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2006 г. — Умения за работа с трети език)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/72

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г. — Beatriz Acosta Iborra и др./Комисия
   (Дело F-93/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 г. - Умения за работа с трети език)
   (2009/C 44/126)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Beatriz Acosta Iborra, (Alkmaar, Нидерландия) и девет други длъжностни лица от Комисията (представители: N. Lhoëst, впоследствие N. Lhoëst и S. Fernández Menéndez, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Встъпила страна: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Šulce и M. Simm)
   Предмет на делото
   Отмяна на решението да не се повишават жалбоподателите, тъй като не са показали умения за работа с трети език в процедурата за повишаване за 2006 г.
   Диспозитив на решението

               1)

               Отменя решенията да не се повишават в процедурата за повишаване за 2006 г. г-жа Acosta Iborra и девет други длъжностни лица от Комисията на Европейските общности, чиито имена се съдържат в приложение към настоящото решение.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателите.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г., стр. 44.


title: Дело T-391/07: Жалба, предявена на 15 октомври 2007 г. — Alber/СХВП (Част от дръжка)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/41

         Жалба, предявена на 15 октомври 2007 г. — Alber/СХВП (Част от дръжка)
   (Дело T-391/07)
   (2007/C 315/78)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Alfons Alber (Vöran, Италия) (представител: S. Schneller, Rechtsanwalt)

      Ответник по жалбата: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 16 август 2007 г. и решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 16 януари 2007 г., доколкото с тях е била отхвърлена заявката за марка на Общността № 4 396 727 за стоките „Ръчно управлявани уреди за земеделски, градински и горски дейности, включително градински ножици, ножици за подрязване на дървета, ножици за оформяне на огради, ръчни косачки“;

               —

               провеждане на съдебно заседание пред Първоинстанционния съд;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски;

               —

               при условията на евентуалност, делото да се препрати на Службата за хармонизация във вътрешния пазар.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерната марка „Част от дръжка“ за стоки от класове 6 и 8 (заявка № 4 396 727).

      Решение на проверителя: отхвърля частично заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушаване на принципа за служебна проверка съгласно член 74, параграф 1, изречение 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), както и нарушаване на член 7 от същия регламент. При условията на евентуалност, липса на изложени правни основания съгласно член 73, изречение 1 от Регламент (ЕО) № 40/94.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-718/16: Жалба, подадена на 4 октомври 2016 г. — Mad Dogg Athletics/EUIPO — Aerospinning Master Franchising (SPINNING)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/30

         Жалба, подадена на 4 октомври 2016 г. — Mad Dogg Athletics/EUIPO — Aerospinning Master Franchising (SPINNING)
   (Дело T-718/16)
   (2016/C 462/39)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mad Dogg Athletics, Inc. (Венис, Калифорния, Съединени щати) (представител: J. Steinberg, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Aerospinning Master Franchising Ltd. s. r. o. (Прага, Чешка република)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SPINNING“ — марка на Европейския съюз № 175 117

      Производство пред EUIPO: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 юли 2016 г. по преписка R 2375/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, в частта, в която е отменена марка на Европейския съюз № 000175117 „SPINNING“ за стоки „уреди за упражнения за трениране на тялото“ от клас 28 и за „треньорски услуги“ от клас 41;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 51, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 41, параграф 2, буква а) от Хартата на основните права на Европейския съюз;

               —

               Нарушение на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело T-91/09 P: Решение на Общия съд от 1 септември 2010 г. — Skareby/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на кариерата — Годишно оценяване за 2005 г. — Опростен доклад, изготвен за периода от януари до септември 2005 г. — Пълно възпроизвеждане на оценките, посочени в доклада за развитие на кариерата за 2004 г., частично отменен след постановяване на обжалваното решение)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/38

      Решение на Общия съд от 1 септември 2010 г. — Skareby/Комисия
      (Дело T-91/09 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад за развитие на кариерата - Годишно оценяване за 2005 г. - Опростен доклад, изготвен за периода от януари до септември 2005 г. - Пълно възпроизвеждане на оценките, посочени в доклада за развитие на кариерата за 2004 г., частично отменен след постановяване на обжалваното решение)
      (2010/C 288/73)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Carina Skareby (Louvain, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и J. Baquero Cruz)

         Предмет

      Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 15 декември 2008 г. по дело Skareby/Комисия (F-34/07, все още непубликувано в Сборника), целяща отмяната на това решение

         Диспозитив

                  1.

                  Отменя Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 15 декември 2008 г. по дело Skareby/Комисия (F-34/07, все още непубликувано в Сборника) доколкото с него Съдът на публичната служба отхвърля твърдението за нарушение, изведено от липсата на оценка на ефикасността на г-жа Carina Skareby за периода от януари до септември 2005 г.

                  2.

                  Отменя решението от 18 юли 2006 г. за изготвяне на доклада за развитие на кариерата на г-жа Skareby за периода от 1 януари до 31 декември 2005 г. в частта му, която се отнася до точка 6.1, озаглавена „Ефикасност“.

                  3.

                  Отхвърля в останалата ѝ част жалбата, подадена до Съда на публичната служба под номер F-34/07.

                  4.

                  Осъжда Европейската комисия да понесе пълния размер на съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред Съда на публичната служба.

         (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело C-478/07: Преюдициално запитване, отправено от Handelsgerichts Wien (Австрия) на 25 октомври 2007 г. — Budejovicky Budvar narodni podnik/Rudolf Ammersin GmbH

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/24

         Преюдициално запитване, отправено от Handelsgerichts Wien (Австрия) на 25 октомври 2007 г. — Budejovicky Budvar narodni podnik/Rudolf Ammersin GmbH
   (Дело C-478/07)
   (2008/C 22/45)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Handelsgericht Wien
   Страни в главното производство

      Ищец: Budejovicky Budvar narodni podnik

      Ответник: Rudolf Ammersin GmbH
   Преюдициални въпроси

               1)

               Съдът на Европейските общности с Решение от 18 ноември 2003 г. по дело C 216/01 определя условията за съвместимост с член 28 ЕО на защитата като географско указание на означение, което в страната на произход не е нито наименование на място нито наименование на област, според които подобно означение

                           —

                           съгласно фактическите дадености и

                           —

                           установеното в страната по произход схващане трябва да служи за обозначаване на област или място в тази държава

                           —

                           и неговата защита трябва да бъде обоснована съгласно критериите на член 30.

                     Означават ли тези условия,

                           1.1

                           че означението, като такова, изпълнява конкретна функция да отпраща към определено място или определена област или е достатъчно, означението във връзка с означеният от него продукт да е в състояние да даде указание на потребителя, че обозначеният с него продукт произхожда от определено място или определена област,

                           1.2

                           че що се отнася до трите предпоставки, последните трябва да бъдат проверени поотделно и да са кумулативно изпълнени,

                           1.3

                           че с цел да се разбере установеното в страната по произход схващане е необходимо да се проведе допитване до потребителите, а при положителен отговор, и че за защитата е необходима по-ниска, средна или по-висока степен на известност е на привръзка,

                           1.4

                           че означението действително се използва от няколко, а не от едно единствено предприятие в страната по произход като географски указание и използването като марка от едно единствено предприятие е в противоречие със защитата?

               2.

               „Обстоятелството, че дадено означение не е нотифицирано, нито заявено в рамките на шестмесечния срок, предвиден с Регламент (EО) № 918/2004 на Комисията от 29 април 2004 г. относно приемане на преходни разпоредби за закрила на наименованията за произход и на географските указания на земеделски продукти и храни вследствие на присъединяването Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (1), нито съгласно Регламент (EО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (2), води ли до това, че съществуваща национална защита, съответно разпростиращата се по силата на двустранно споразумение в друга държава-членка защита престава да произвежда действие, когато според националното право означението се определя като квалифицирано географско указание?“

               3.

               „Обстоятелството, че в рамките на Договора за присъединяване между държавите-членки на Европейския съюз и нова държава-членка, последната предявява защитата на няколко квалифицирани географски указания на храни съгласно Регламент (EО) № 510/2006, води ли до това, че не може да претендира запазването на съществуваща национална защита, съответно разпростиращата се по силата на двустранно споразумение в друга държава-членка защита с оглед на допълнително обозначаване за същия продукт, като по този начин се признава ограничено действие на Регламент (EО) № 510/2006?“

      (1)  ОВ L 163, стp. 88.

      (2)  ОВ L 93, стp. 12.


title: Дело T-822/16: Жалба, подадена на 21 ноември 2016 г. — Kik Textilien und Non-Food/EUIPO — FF Group Romania (_kix)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/50

         Жалба, подадена на 21 ноември 2016 г. — Kik Textilien und Non-Food/EUIPO — FF Group Romania (_kix)
   (Дело T-822/16)
   (2017/C 022/68)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Бон, Германия) (представители: S. Körber, Rechtsanwältin и L. Pechan, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: FF Group Romania SRL (Букурещ, Румъния)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „_kix“ — фигуративна марка на Европейския съюз № 12 517 901

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 септември 2016 г. по преписка R 2323/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника и евентуално другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски, включително направените разноски в производството пред апелативния състав.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75, параграф 1 от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 във връзка с член 15 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-4/12: Решение на Общия съд от 5 декември 2013 г. — Olive Line International/СХВП — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva) (Марка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Фигуративна марка „Maestro de Oliva“ — По-ранна национална словна марка „MAESTRO“ — Реално използване на по-ранната марка — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/20

         Решение на Общия съд от 5 декември 2013 г. — Olive Line International/СХВП — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)
   (Дело T-4/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка „Maestro de Oliva“ - По-ранна национална словна марка „MAESTRO“ - Реално използване на по-ранната марка - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 24/34
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Olive Line International, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Aznar Alonso, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Carapelli Firenze SpA (Tavarnelle Val di Pesa, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 21 септември 2011 г. (преписка R 1612/2010-2) относно производство по възражение между Carapelli Firenze, SpA и Olive Line International, SL.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Olive Line International, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело C-454/14: Решение на Съда (осми състав) от 25 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 1999/31/ЕО — Член 14 — Депониране на отпадъци — Съществуващи депа, които не отговарят на изискванията — Процедура по закриване и последващи грижи)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/10

         Решение на Съда (осми състав) от 25 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-454/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 1999/31/ЕО - Член 14 - Депониране на отпадъци - Съществуващи депа, които не отговарят на изискванията - Процедура по закриване и последващи грижи))
   (2016/C 145/11)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano и D. Loma-Osorio Lerena)

      Ответник: Кралство Испания (представител: L. Banciella Rodríguez-Miñón)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело, за всяко от разглежданите депа, а именно Ortuella (Баска област), Zurita и Juan Grande (Канарски острови), необходимите мерки, за да изиска от оператора да изготви план за подобрение и да осигури цялостното изпълнение на този план в съответствие с изискванията на Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, с изключение на установените в точка 1 от приложение I към тази директива, в срок от осем години, считано от датата, определена в член 18, параграф 1 от същата, Кралство Испания не е изпълнило, по отношение на всяко от тези депа, задълженията си по член 14, буква в) от Директива 1999/31.

               2)

               Като не е приело, за всяко от разглежданите депа, а именно Vélez Rubio (Алмерия), Alcolea de Cinca (Уеска), Sariñena (Уеска), Tamarite de Litera (Уеска), Somontano — Barbastro (Уеска), Barranco de Sedases (Фрага, Уеска), Barranco Seco (Пунталяна, Ла Палма), Jumilla (Мурсия), Legazpia (Гуипускоа), Sierra Valleja (Аркос де ла Фронтера, Кадис), Carretera Pantano del Rumblar (Баньос де ла Енсина, Хаен), Barranco de la Cueva (Белмес де ла Мораледа, Хаен), Cerrajón (Кастильо де Локубин, Хаен), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Хаен), Hoya del Pino (Siles, Хаен), Bellavista (Финка Ел Коронел, Алкала де Гуадайра, Севиля), El Patarín (Алкала де Гуадайра, Севиля), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (Араал, Севиля), Carretera de Almadén de la Plata (Касала де ла Сиера, Севиля), El Chaparral (Есиха, Севиля), Carretera A-92, KM 57,5 (Морон де ла Фронтера, Севиля), Carretera 3118 Fuente Leona — Cumbres mayores (Колина Барагона, Уелва), Llanos del Campo (Грасалема — Бенамаома, Кадис), Andrada Baja (Алкала де Гуадайра, Севиля), Las Zorreras (Алдейра, Гранада), Carretera de los Villares (Андухар, Хаен) La Chacona (Кабра, Кордоба) и El Chaparral — La Sombrerera (Пуерто Серано, Кадис), необходимите мерки, за да може в най-кратки срокове, в съответствие с член 7, буква ж) и член 13 от Директива 1999/31, да се пристъпи към закриване на депата, които не са получили разрешително за продължаване на дейността в съответствие с член 8 от тази директива, Кралство Испания не е изпълнило, по отношение на всяко от тези депа, задълженията си по член 14, буква б) от посочената директива.

               3)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.


title: Дело T-236/16: Решение на Общия съд от 22 юни 2017 г. — Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ZUM wohl“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Препращане към писменото изложение, представено пред апелативния състав, което е възпроизведено в жалбата — Доказателства, приложени към искането за провеждане на съдебно заседание за изслушване на устните състезания)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/24

         Решение на Общия съд от 22 юни 2017 г. — Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl)
   (Дело T-236/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ZUM wohl“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Препращане към писменото изложение, представено пред апелативния състав, което е възпроизведено в жалбата - Доказателства, приложени към искането за провеждане на съдебно заседание за изслушване на устните състезания))
   (2017/C 256/27)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Залцбург, Австрия) (представители: I. Schiffer и G. Hermann, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2016 г. (преписка R 1982/2015-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „ZUM wohl“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Biogena Naturprodukte GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-546/13: Иск, предявен на 20 октомври 2013 г. — Šumelj и др./Европейски съюз

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/34

         Иск, предявен на 20 октомври 2013 г. — Šumelj и др./Европейски съюз
   (Дело T-546/13)
   2013/C 367/60
   Език на производството: хърватски

      Страни

      Ищци: Ante Šumelj (Загреб, Хърватия), Đurđica Crnčević (Св. Иван Зелина, Хърватия), Miroslav Lovreković (Крижевци, Хърватия) (представител: адв. Mato Krmek)

      Ответник: Европейски съюз

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да постанови междинно решение, с което да признае за установено, че Европейската комисия не е спазила задължението си да следи за изпълнението на Договора за присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз, което има по силата на член 36 от Акта за присъединяване (приложение VII, точка 1), що се отнася до въвеждането на длъжността държавен съдебен изпълнител в съдебната система на Република Хърватия,

               —

               да осъди Европейския съюз да изплати обезщетение за причинените на ищците (имуществени и неимуществени) вреди по силата на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз съгласно член 340, параграф 2 ДФЕС,

               —

               да осъди Европейския съюз да заплати разноските по настоящото производство,

               —

               да не пристъпва към разглеждане на въпроса за размера на обезщетението, докато не влезе в сила междинното решение.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищците излагат три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от обстоятелството, че Европейската комисия е нарушила 36 от Акта за присъединяване (приложение VII, точка 1), който е неразделна част от Договора за присъединяването към Европейския съюз, сключен между Република Хърватия и държавите — членки на Европейския съюз [Narodne novine — Međunarodni ugovori no 2/12 (Държавен вестник — Международни договори)], като не е попречила на отмяната на законите, с които се създава и регламентира длъжността държавен съдебен изпълнител и които Република Хърватия е приела по време на преговорите за присъединяване към Европейския съюз. Член 36 от Акта за присъединяване задължава Комисията да следи за изпълнението (monitoring) на всички ангажименти, поети от Република Хърватия в хода на преговорите за присъединяване към Европейския съюз, и следователно на поетите от Република Хърватия правни задължения да създаде длъжността държавен съдебен изпълнител и да осигури всички условия, необходими за цялостното интегриране на тази длъжност в хърватския правен ред най-късно до 1 януари 2012 г.

               2.

               Второто основание е изведено от това, че с посоченото нарушение Европейската комисия пряко е причинила вреди на ищците, които са били определени да заемат длъжностите държавни съдебни изпълнители и са имали оправдани очаквания, че ще встъпят в длъжност на 1 януари 2012 г.

               3.

               Третото основание е изведено от това, че като не е изпълнила задълженията си съгласно Договора за присъединяване, Комисията явно и грубо е превишила пределите на дискреционната си власт, а като не е оправдала правните очаквания на ищците (определени за държавни съдебни изпълнители), им е причинила значителни имуществени и неимуществени вреди, за които съгласно член 340, параграф 2 ДФЕС дължи обезщетение.


title: Дело C-336/11: Решение на Съда (осми състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Lyon — Франция) — Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects/Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch (Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Тампони за полиране, предназначени изключително за машина за полиране на дискове от полупроводникови материали — Тарифни позиции 3919 и 8466 (или 8486 ) — Понятия „части“ или „принадлежности“ )

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/14

         Решение на Съда (осми състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Lyon — Франция) — Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects/Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch
   (Дело C-336/11) (1)

   (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Тампони за полиране, предназначени изключително за машина за полиране на дискове от полупроводникови материали - Тарифни позиции 3919 и 8466 (или 8486) - Понятия „части“ или „принадлежности“)
   2012/C 295/23
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Lyon

      Страни в главното производство

      Ищци: Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects

      Ответници: Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour d'appel de Lyon — Тълкуване на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменен с Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година (ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3) и Регламент (ЕО) № 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 година (ОВ L 286, стр. 1) — Тампони за полиране, предназначени за полирна машина за обработване на полупроводникови материали — Тарифни позиции 3919 и 8466 — Понятия за „части“ или „взаимозаменяеми инструменти“ — Освобождаване — Възстановяване на мита

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в редакциите ѝ след последователните изменения на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 с Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 г., Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г., Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 г. и Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че тампоните за полиране, предназначени за полирна машина за обработването на полупроводникови материали, попадащи като такива в тарифна позиция 8464 (или позиция 8486 от 1 януари 2007 г.) — които тампони са внесени отделно от машината под формата на пробити в центъра дискове, съставени са от твърд слой полиуретан, пенест слой полиуретан, слой лепило и защитна лента от пластмаса, не съдържат никакви метални части, нито друго абразивно вещество и се използват за полиране на „wafers“ в съчетание с абразивна течност, като трябва да бъдат подменяни през определени според процента на износването им интервали от време — попадат в подпозиция 3919 90 10 като пластмасови самозалепващи се плоски форми, различни от квадратни или правоъгълни.

      (1)  ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело C-21/07: Иск, предявен на 23 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/23

         Иск, предявен на 23 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-21/07)
   (2007/C 56/44)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Hottiaux и D. Lawunmi)

      Ответник: Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за да се съобрази с Директива 2002/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 година за изменение на Директива 97/68/ЕИО за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на мерките срещу емисиите от замърсяващи газове и частици, изпускани от двигателите с вътрешно горене, използвани в мобилните устройства (1), които не са предназначени за движение по път или, във всеки случай, като не е уведомила Комисията за подобни разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 2 от директивата;

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 11 август 2004 г.

      (1)  OB L 35, p. 28.


title: Дело T-481/16 RENV: Определение на Общия съд от 17 май 2017 г. — Cuallado Martorell/Комисия (Публична служба — Наемане на служители — Конкурс на общо основание — Недопускане до участие в устния изпит — Оценяване на писмения изпит — Решение да не се впише името на жалбоподателя в списъка с издържалите конкурса лица — Възможност за конкурсната комисия да предостави на един от членовете си проверката на писмените работи — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/25

         Определение на Общия съд от 17 май 2017 г. — Cuallado Martorell/Комисия
   (Дело T-481/16 RENV) (1)

   ((Публична служба - Наемане на служители - Конкурс на общо основание - Недопускане до участие в устния изпит - Оценяване на писмения изпит - Решение да не се впише името на жалбоподателя в списъка с издържалите конкурса лица - Възможност за конкурсната комисия да предостави на един от членовете си проверката на писмените работи - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание))
   (2017/C 231/31)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Eva Cuallado Martorell (Валенсия, Испания) (представител: C. M. Pinto Cañón, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и G. Gattinara)

      Предмет

   Жалба на основание член 270 ДФЕС с предмет отмяна на решението на комисията по конкурс EPSO/AD/130/08, организиран от Службата за подбор на персонала (EPSO), да не бъде допусната жалбоподателката до участие в устния изпит и да не бъде включена в списъка с издържалите конкурса лица

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима в частта, която е насочена срещу решението на EPSO от 14 септември 2009 г. по въпроса за допускането на жалбоподателката до разглеждания устен изпит.

               2)

               Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание в частта, която е насочена срещу решението на EPSO от 23 юли 2009 г., с което се потвърждава елиминаторната оценка от 18/40 на последния писмен изпит в) и се отказва г-жа Cuallado Martorell да бъде допусната до участие в устния изпит от конкурса.

               3)

               Г-жа Cuallado Martorell и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски в производството по обжалване пред Общия съд.

               4)

               Осъжда г-жа Cuallado Martorell да заплати съдебните разноски в производството по връщане на делото за ново разглеждане от Съда на публичната служба, както и от Общия съд.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г. (първоначално делото е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-96/09, впоследствие, след обжалване, е върнато за ново разглеждане от Съда на публичната служба под номер F-96/09 RENV, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-347/12: Решение на Съда (пети състав) от 8 май 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Люксембург) — Caisse nationale des prestations familiales/Ulrike Wiering, Markus Wiering (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Регламент (ЕИО) № 574/72 — Семейни обезщетения — Семейни добавки — Парична помощ за отглеждане на дете — „Elterngeld“  — „Kindergeld“  — Изчисляване на диференцирана добавка)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/3

         Решение на Съда (пети състав) от 8 май 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Люксембург) — Caisse nationale des prestations familiales/Ulrike Wiering, Markus Wiering
   (Дело C-347/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална сигурност - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Регламент (ЕИО) № 574/72 - Семейни обезщетения - Семейни добавки - Парична помощ за отглеждане на дете - „Elterngeld“ - „Kindergeld“ - Изчисляване на диференцирана добавка))
   2014/C 202/03
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Caisse nationale des prestations familiales

      Ответници: Ulrike Wiering, Markus Wiering

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Тълкуване на член 1, буква ф), подточка i), член 4, параграф 1, буква з) и на член 76 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Тълкуване на член 10, параграф 1, буква б), подточка i) от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент № 1408/71 (ОВ L 74, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74) — Понятие за „семейно обезщетение“ — Работник, който пребивава в Германия и упражнява професионалната си дейност в Люксембург — Натрупване на право на семейни обезщетения — Изчисляване на изплащаната в Люксембург диференциална добавка — Вземане предвид на германските парични помощи за отглеждане на дете „Elterngeld“ и „Kindergeld“

      Диспозитив

   Член 1, буква ф), подточка i) и член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1606/98 на Съвета от 29 юни 1998 г., така и член 10, параграф 1, буква б), подточка i) от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент № 1408/71, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент № 118/97, трябва да се тълкуват в смисъл, че в положение като разглежданото по главното производство за целите на изчисляване на евентуално дължимата диференцирана добавка на работник мигрант в държавата членка по неговата заетост не трябва да се вземат предвид всички семейни обезщетения, получени от семейството на този работник съгласно законодателството на държавата членка на пребиваване, при положение, което запитващата юрисдикция следва да провери, че предвиденото от германското законодателство „Elterngeld“ не е от един и същи вид по смисъла на член 12 от Регламент № 1408/71 като предвиденото от това законодателство „Kindergeld“ и предвидените от люксембургското законодателство семейни добавки.

      (1)  ОВ C 287, 22.9.2012 г.


title: Дело T-200/13 P: Решение на Общия съд от 20 май 2014 г.  — De Luca/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Класиране в степен — Назначаване на длъжност от по-висока функционална група в резултат от конкурс на общо основание — Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство след връщане от Общия съд — Влизане в сила на новия Правилник — Преходни разпоредби — Член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/22

         Решение на Общия съд от 20 май 2014 г. — De Luca/Комисия
   (Дело T-200/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен - Назначаване на длъжност от по-висока функционална група в резултат от конкурс на общо основание - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство след връщане от Общия съд - Влизане в сила на новия Правилник - Преходни разпоредби - Член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника))
   2014/C 202/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Patrizia De Luca (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално S. Orlandi и J.–N. Louis, avocats, впоследствие S. Orlandi)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представител: J. Currall); и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. Bisch)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 30 януари 2013 г. по дело De Luca/Комисия (F 20/06 RENV, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-жа Patrizia De Luca и Комисията понасят съдебните разноски, направени от тях в двете производства, образувани пред Общия съд, както и в двете производства пред Съда на публичната служба.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася съдебните разноски, направени от него в двете производства, образувани пред Общия съд, както и в двете производства пред Съда на публичната служба.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.