title: Дело C-216/14: Преюдициално запитване от Amtsgerichts Laufen (Германия), постъпило на 30 април 2014 г.  — Наказателно производство срещу Gavril Covaci

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/17

         Преюдициално запитване от Amtsgerichts Laufen (Германия), постъпило на 30 април 2014 г. — Наказателно производство срещу Gavril Covaci
   (Дело C-216/14)
   2014/C 253/22
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Laufen

      Страни в главното производство

   Gavril Covaci

      Друга страна: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 1, параграф 2, член 2, параграфи 1 и 8 от Директива 2010/64/EС (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат съдебно разпореждане, с което в съответствие с член 184 от германския Закон за устройство на съдилищата като условие за валидност от обвиняемите или подсъдими лица се изисква да подават жалби само на езика, на който се води съдебното производство, в случая на немски?

               2)

               Следва ли член 2, член 3, параграф 1, буква в), член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2012/13/ЕС (2) да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпореждане за посочване на съдебен адресат от обвиняемо или подсъдимо лице, когато срокът за обжалване започва да тече още с връчването на съдебния адресат и в крайна сметка е без значение дали обвиняемото или подсъдимото лице изобщо е узнало за обвинението?

      (1)  Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 година относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство (ОВ L 280, стр. 1).

      (2)  Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно правото на информация в наказателното производство (ОВ L 142, стр. 1).


title: Дело C-120/14 P: Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2015 г. — Christoph Klein/Европейска комисия (Обжалване — Извъндоговорна отговорност — Директива 93/42/ЕИО — Членове 8 и 18 — Медицински изделия — Бездействие на Комисията след нотифициране на решение, с което се налага забрана за пускане на пазара — Давностен срок — Суспензивно действие на молба за правна помощ спрямо давностния срок — Процедура съгласно защитни разпоредби)

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/11

         Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2015 г. — Christoph Klein/Европейска комисия
   (Дело C-120/14 P) (1)

   ((Обжалване - Извъндоговорна отговорност - Директива 93/42/ЕИО - Членове 8 и 18 - Медицински изделия - Бездействие на Комисията след нотифициране на решение, с което се налага забрана за пускане на пазара - Давностен срок - Суспензивно действие на молба за правна помощ спрямо давностния срок - Процедура съгласно защитни разпоредби))
   (2015/C 205/15)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Christoph Klein (представители: H. Ahlt и M. Ahlt, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Sipos и G. von Rintelen)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Klein/Комисия (T-309/10, EU:T:2014:19), с което Общият съд е отхвърлил иска за осъждане на Европейската комисия да поправи вредата, която г-н Christoph Klein твърди, че е претърпял, считано от 15 септември 2006 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

               4)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г.


title: Дело T-251/06: Определение на Първоинстанционния съд от 19 май 2009 г. — Meyer-Falk/Комисия (Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, свързани с борбата с организираната престъпност и със съдебната реформа в България — Отказ за достъп — Отпадане на предмета на правния спор — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/50

         Определение на Първоинстанционния съд от 19 май 2009 г. — Meyer-Falk/Комисия
   (Дело T-251/06) (1)

   (Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, свързани с борбата с организираната престъпност и със съдебната реформа в България - Отказ за достъп - Отпадане на предмета на правния спор - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 180/93
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Thomas Meyer-Falk (Bruchsal, Германия) (представител: S. Crosby, solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira и A. Antoniadis)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение от 6 ноември 2006 г., с което Комисията отказва да предостави на жалбоподателя достъп до два документа относно борбата с организираната престъпност и съдебната реформа в България.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на решение по същество.

               2)

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 236, 13.9.2008 г.


title: Дело T-226/08: Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/СХВП — Schwarzbräu (Alaska) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността Alaska — Абсолютно основание за отказ — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/36

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г. — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/СХВП — Schwarzbräu (Alaska)
   (Дело T-226/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Alaska“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2009/C 205/65
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Германия) (представител: P. Wadenbach, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Германия) (представител: L. Schlarmann, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 април 2008 г. (преписка R 1124/2004-4), свързано с процедура по обявяване на недействителност между Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH и Schwarzbräu GmbH

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).

               3)

               Schwarzbräu GmbH понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-359/16: Решение на Общия съд от 7 юли 2017 г. — Axel Springer/EUIPO — Stiftung Warentest (TestBild) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „TestBild“ — По-ранни национални фигуративни марки „test“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките и услугите — Сходство на знаците — Присъщ отличителен характер — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/41

         Решение на Общия съд от 7 юли 2017 г. — Axel Springer/EUIPO — Stiftung Warentest (TestBild)
   (Дело T-359/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „TestBild“ - По-ранни национални фигуративни марки „test“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките и услугите - Сходство на знаците - Присъщ отличителен характер - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 277/60)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Axel Springer SE (Берлин, Германия) (представители: K. Hamacher и G. Müllejans, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Stiftung Warentest (Берлин) (представители: първоначално R. Mann, J. Smid, T. Brach, H. Nieland и A.-K. Kornrumpf, впоследствие J. Smid, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 май 2016 г. (преписка R 555/2015-4), постановено в производство по възражение между Stiftung Warentest и Axel Springer

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 4 май 2016 г. (преписка R 555/2015-4) в частта, в която се установява наличие на вероятност от объркване по отношение на „печатни произведения, и в частност списания „test“, информационни материали за потребителите, брошури, каталози, книги, вестници и периодични издания; инструкции или учебни материали (с изключение на устройства)“ от клас 16 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г.


title: Дело T-448/16: Решение на Общия съд от 29 юни 2017 г. — Mr. Kebab/EUIPO — Mister Kebap (Mr. KEBAB) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Mr. KEBAB“ — По-ранна испанска фигуративна марка „MISTER KEBAP“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/43

         Решение на Общия съд от 29 юни 2017 г. — Mr. Kebab/EUIPO — Mister Kebap (Mr. KEBAB)
   (Дело T-448/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Mr. KEBAB“ - По-ранна испанска фигуративна марка „MISTER KEBAP“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 277/63)
   Език на производството: словашки

      Страни

      Жалбоподател: Mr. Kebab s. r. o. (Кошице-Запад, Словакия) (представител: L. Vojčík, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и R. Cottrellovú)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Mister Kebap, SL (Финестрат, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 11 май 2006 г. (преписка R 987/2015-2), постановено в производство по възражение със страни Mister Kebap и Mr. Kebab

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Mr. Kebab s. r. o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 383, 17.10.2016 г.


title: Дело T-274/11 P: Жалба, подадена на 25 май 2011 г. от Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni срещу Решение от 15 март 2011 г. на Съда на публичната служба по дело Mioni/Комисия, F-28/10

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/32

         Жалба, подадена на 25 май 2011 г. от Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni срещу Решение от 15 март 2011 г. на Съда на публичната служба по дело Mioni/Комисия, F-28/10
   (Дело T-274/11 P)
   2011/C 232/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Брюксел, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени изцяло обжалваното Решение от 15 март 2011 г. на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав), връчено с препоръчано писмо от 15 март 2011 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя на 7 май 2010 г. жалба;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник, включително направените във връзка с производството необходими разноски и по-конкретно разходите за настаняване, път и престой, както и адвокатските възнаграждения съгласно член 91, буква б) от Процедурния правилник.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушението на член 4 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица, както и от изопачаването на представените пред Съда на публичната служба доказателства. Жалбоподателят твърди по отношение на Съда на публичната служба, че от една страна той не взел под внимание представените документи в неговата преписка под номера 22, 23, 24 и 25, като определил в точка 31 от своето решение, че пребиваването на жалбоподателя във Франция между 1999 г. и 2000 г. не можело да се приравни на изразено от негова страна желание да премести центъра на своите интереси в родината си, и от друга страна, в точки 29, 31 и 33 от обжалваното решение, Съдът направил непоследователна преценка на понятието за обичайно местопребиваване.

               2.

               Второто правно основание е изведено от изопачаването на представените пред Съда на публичната служба доказателства и от липсата на мотиви за оправдаването от негова страна на закъснялото прекратяване на изплащането на надбавката за експатриране „поради недоразумение относно мястото, където жалбоподателят е издържал своя зрелостен изпит“. Жалбоподателят упреква Съда на публичната служба, че не взел предвид документ 15 от неговата преписка, не дал отговор на точка 31 от неговата жалба и по този начин достигнал до фактологически явно неточни изводи.


title: Дело F-64/14: Жалба, подадена на 12 юли 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/31

         Жалба, подадена на 12 юли 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-64/14)
   2014/C 361/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Публична служба — Жалба за отмяна на решението на Комисията да не допусне жалбоподателя до изпити по писмен превод в рамките на конкурс EPSO/AD/263/13 за съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения на писмени преводачи с италиански език

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 19 ноември 2013, с което жалбоподателят не е допуснат до изпити по писмен превод,

               —

               да се отмени при необходимост решението от 2 април 2014 г., с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя, подадена по административен ред,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-149/12: Жалба, подадена на 14 декември 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/38

         Жалба, подадена на 14 декември 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-149/12)
   2013/C 108/89
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на месечната удръжка на сумата от 500 EUR от обезщетението за нетрудоспособност на жалбоподателя за месеците от април до юни 2012 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, което се съдържа във фиша за изплатено възнаграждение на жалбоподателя за месец април 2012 г., да се намали с 500 EUR обезщетението за нетрудоспособност, на което жалбоподателят е имал право за горепосочения месец,

               —

               да се отмени решението, което се съдържа във фиша за изплатено възнаграждение на жалбоподателя за месец май 2012 г., да се намали с 500 EUR обезщетението за нетрудоспособност, на което жалбоподателят е имал право за горепосочения месец,

               —

               да се отмени решението, което се съдържа във фиша за изплатено възнаграждение на жалбоподателя за месец юни 2012 г., да се намали с 500 EUR обезщетението за нетрудоспособност, на което жалбоподателят е имал право за горепосочения месец,

               —

               доколкото е необходимо, да се отменят решенията за отхвърляне на административните жалби, подадени срещу горепосочените решения,

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя следните суми: 500 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 май 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 500 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 юни 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 500 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 юли 2012 г. до деня на плащането на горепосочената сума,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-540/08: Жалба, подадена на 12 декември 2008 г.  — Esso и др./Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/56

         Жалба, подадена на 12 декември 2008 г. — Esso и др./Комисия
   (Дело T-540/08)
   (2009/C 44/98)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Esso Société Anonyme Française (Courbevoie, Франция), Esso Deutschland GmbH (Хамбург, Германия), ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (Антверпен, Белгия), Exxon Mobil Corp. (Irving, Съединени щати) (представители: R. Snelders, R. Subiotto, L.-P. Rudolf, M. Piergiovanni, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени частично решението на Комисията от 1 октомври 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 ЕО (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи);

               —

               да се намали глобата, наложена с това решение на жалбоподателите, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати направените в настоящото производство съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите искат да се отмени частично Решение на Комисията C(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 година, постановено по преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи („обжалваното решение“), и да се намалят наложените им глоби
   В подкрепа на исканията си жалбоподателите излагат две основни правни основания:
   С първото си правно основание жалбоподателите поддържат, че в решението е допусната грешка при прилагане на правото, като глобата на Esso Société Anonyme Française („Esso“) е изчислена въз основа на методология, която не отчита неоспорения факт, че преди сливането между Exxon и Mobil дейността на Exxon, свързана с парафиновите восъци, не е участвала в нарушението. Жалбоподателите твърдят, че с обжалваното решение на Esso е наложена глоба все едно че Exxon е участвало в нарушението в продължение на седем години преди сливането, въпреки че в обжалваното решение се признава, че това не е така. Вследствие на това обжалваното решение преувеличава относителната тежест на участието на Esso в нарушението и нарушава принципите на справедливост и пропорционалност, както и член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) и Насоките относно изчисляването на глобите от 2006 г. (2).
   С второто си оплакване жалбоподателите поддържат, че в обжалваното решение е допусната грешка при прилагане на правото, като е прието, че тяхното участие в свързаната с парафиновите восъци част от нарушението е приключило едва през ноември 2003 г. В частност жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение не се съобразява с това, че в тежест на Комисията е да докаже каква е продължителността на участието на жалбоподателя в свързаната с парафиновите восъци част от нарушението. Освен това жалбоподателите твърдят, че в обжалваното решение не са направени правилните изводи, които следват от неоспорения факт, че жалбоподателите не са участвали в никакви „Технически срещи“, състояли се след 27 или 28 февруари 2003 г., нито са били уведомени за техните резултати.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Известие на Комисията относно освобождаването от глоби или намаляването на техния размер по преписки във връзка с картели (OВ 1996 г., C 207, стр. 4).


title: Дело C-34/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail de Bruxelles (Белгия) на 26 януари 2009 г. — Gerardo Ruiz Zambrano/Office national de l'emploi (ONEM)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal du travail de Bruxelles (Белгия) на 26 януари 2009 г. — Gerardo Ruiz Zambrano/Office national de l'emploi (ONEM)
   (Дело C-34/09)
   2009/C 90/15
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Ищец: Gerardo Ruiz Zambrano

      Ответник: Office national de l'emploi (ONEM)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Предоставят ли един или някои от членове 12, 17 и 18 от Договора за създаване на Европейската общност, разгледани поотделно или във връзка един с друг, право на пребиваване на гражданин на Съюза на територията на държавата-членка, чийто гражданин е той, независимо от това, дали преди това е упражнил правото си на придвижване на територията на държавите-членки?

               2)

               Трябва ли членове 12,17 и 18 от Договора за създаване на Европейската общност във връзка с разпоредбите на членове 21, 24 и 34 от Хартата на основните права (приета от Европейския съвет от Ница на 7 декември 2000 г., публикувана в настоящата си редакция в ОВ С 303 от 14 декември 2007 г.) да се тълкуват в смисъл, че правото, което признават на принципа за недопускане на дискриминация, основавана на гражданство, на всеки гражданин на Съюза да се придвижва и да пребивава свободно на територията на държавите-членки предполага, когато този гражданин е малолетен и издръжката му е поета от възходящ гражданин на трета държава, че ползването на правото на пребиваване на това дете на територията на държавата-членка, в която живее и чийто гражданин е, трябва да му бъде гарантирано, независимо от упражняването преди това от него лично или от неговия законен представител на правото на придвижване, като се допълни това право на пребиваване с полезното действие, необходимостта от което е призната от общностната съдебна практика (Решение от 19 октомври 2004 г. по дело Zhu и Chen, С-200/02), чрез предоставянето на възходящия гражданин на трета държава, който е поел издръжката на детето и който разполага с достатъчно средства и здравна осигуровка, на производно правото на пребиваване, от което този гражданин на трета държава би се ползвал, ако малолетното дете, чиято издръжка той е поел, бе гражданин на Съюза, който няма гражданството на държавата-членка, на чиято територия пребивава?

               3)

               Трябва ли членове 12,17 и 18 от Договора за създаване на Европейската общност, във връзка с разпоредбите на членове 21, 24 и 34 от Хартата на основните права да се тълкуват в смисъл, че правото на пребиваване на малолетно дете, гражданин на държава-членка на чиято територия живее предполага, че възходящият гражданин на трета държава, който е поел издръжката на посоченото малолетно дете, трябва да бъде освободен от изискването за разрешително за работа и който ако не се счита наложеното от вътрешното право на държавата-членка, в която пребивава, изискване за разрешително за работа отговаря, работейки като наето лице, включено в социално-осигурителната система на посочената държава, на условието да разполага с достатъчно средства и здравна осигуровка, с цел да се придаде на правото на пребиваване на това дете полезното действие, което общностната съдебна практика (Решение по дело Zhu и Chen, посочено по-горе) признава в полза на малолетно дете, европейски гражданин, с различно гражданство от това на държавата-членка в която пребивава, издръжката за което е поета от възходящ гражданин на трета държава?


title: Дело T-117/08: Жалба, подадена на 11 март 2008 г. — Италия/Комисия и Европейски икономически и социален комитет

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/26

         Жалба, подадена на 11 март 2008 г. — Италия/Комисия и Европейски икономически и социален комитет
   (Дело T-117/08)
   (2008/C 116/48)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответници: Комисия на Европейските общности, Европейски икономически и социален комитет
   Искания на жалбоподателя

               —

               Италианската република обжалва пред Първоинстанционния съд на Европейските общности следните актове, публикувани от Европейския икономически и социален комитет:

                           1)

                           обявление за свободно място № 73/07 за длъжността Генерален секретар на Европейския икономически и социален комитет, публикувано само в изданията на английски, френски и немски език на
                                 Официален вестник на Европейския съюз от 28 декември 2007 г., C 316 A;

                           2)

                           corrigendum на обявлението за свободно място, публикувано в
                                 Официален вестник на Европейския съюз от 30 януари 2008 г., C 25 само в изданията на английски, френски и немски език.

         Правни основания и основни доводи
   Мотивите и основните доводи са същите като тези изложени по дело Т-156/07 Испания/Комисия (1).
   Жалбоподателят изтъква, по-специално, че освен нарушение на Регламент № 1/58 и на член 290 от Договора за ЕО, поради липса на необходимата компетентност, са нарушени член 12 от Договора за ЕО, член 22 от Хартата за основните права, член 6 от Договора за Европейския съюз и няколко разпоредби от Статута на длъжностните лица на Европейските общности, както и че в конкретния случай не са изложени достатъчно мотиви и е налице злоупотреба с власт.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г., стр. 42.


title: Дело T-530/11: Жалба, подадена на 7 октомври 2011 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)

text:
               10.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/19

         Жалба, подадена на 7 октомври 2011 г. — Chivas/СХВП — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)
   (Дело T-530/11)
   2011/C 362/29
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Обединено кралство) (представител: A. Carboni, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 юли 2011 г. по преписка R 2334/2010-1 и да върне делото на СХВП за последващо разглеждане; и

               —

               да осъди ответника и всяка встъпила в настоящото производство страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя, направени в настоящото производство и в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „CHIVALRY“ за стоки и услуги от класове 33, 35 и 41 — Заявка за марка на Общността № 6616593

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в производството по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Регистрираната в Обединеното кралство под № 1293610 фигуративна марка „CHIVALRY“ за стоки от клас 33; Регистрираната в Обединеното кралство под № 2468527 фигуративна марка „CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY“ за стоки от клас 33; Нерегистрираната в Обединеното кралство словна марка „CHIVALRY“, използвана в търговията на „Whisky“

      Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:Нарушение на член 8, параграф 1, буква б), член 76, параграф 1 и на член 75 от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав: (i) направил погрешна фактическа преценка на характеристиките на съответните потребители, без да посочи мотивите за тази преценка; (ii) при условията на евентуалност спрямо (i), приел, че съответният потребител е „особено добре осведомен и верен на марката“, като погрешно пропуснал да прецени, че подобни характеристики повишават вниманието на съответния потребител и водят до намаляване на вероятността от объркване; (iii) пропуснал да вземе предвид важните насоки, очертани от Съда на ЕС, и възприел неправилен подход при сравнението на марките; (iv) погрешно определил думата „CHIVALRY“ като доминиращ във визуално отношение елемент на по-ранната марка и неправилно заключил, че останалите фигуративни или словни елементи имат второстепенно значение; (v) погрешно предположил, че фонетичното сравнение на марките можело да се направи по същия начин както визуалното сравнение; и (vi) направил погрешен извод за наличие на вероятност от объркване.


title: Дело T-167/10: Решение на Общия съд от 6 декември 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Покани за представяне на оферти — Отказ на достъп — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Начален момент — Допустимост — Изключение, свързано със защитата на икономическата политика на Европейския съюз — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице — Изключение, свързано със защитата на обществения интерес в областта на обществената сигурност — Задължение за мотивиране)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/40

         Решение на Общия съд от 6 декември 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-167/10) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Покани за представяне на оферти - Отказ на достъп - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Начален момент - Допустимост - Изключение, свързано със защитата на икономическата политика на Европейския съюз - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице - Изключение, свързано със защитата на обществения интерес в областта на обществената сигурност - Задължение за мотивиране)
   2013/C 26/75
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и C. ten Dam)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на Решението на Комисията от 27 януари 2010 г., в което се отказва достъп до поканите за представяне на оферти по лот 3 A на обществена поръчка DIGIT/PO/2005/113 — ESP-DESIS (JO 2005/S 252-248566), и от друга страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 11 март 2010 г., с което се отказва достъп до поканите за представяне на оферти по всички други лотове на горепосочената обществена поръчка, по всички лотове на обществени поръчки DI/0005 ESP (JO 2001/S 53-036539) и ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP-DIMA (JO 2003/S 249-221337) и рамков договор BUDG/0101

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Европейската комисия от 27 януари 2010 г., с което се отказва достъп до поканите за представяне на оферти по лот 3 A на обществена поръчка DIGIT/PO/2005/113 — ESP-DESIS.

               2.

               Отменя Решение на Комисията от 11 март 2010 г., с което се отказва достъп до поканите за представяне на оферти по всички други лотове на горепосочената обществена поръчка, по всички лотове на обществени поръчки DI/0005 ESP (JO 2001/S 53-036539) и ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP-DIMA (JO 2003/S 249-221337) и рамков договор BUDG/0101.

               3.

               Комисията понася своите разноски, както и разноските на Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело T-309/02: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Acegas/Комисия (Държавни помощи — Схема за помощи, предоставяни от италианските власти на някои предприятия за обществени услуги под формата на освобождаване от данъци и на заеми с преференциална лихва — Решение за обявяване на помощите за несъвместими с общия пазар — Жалба за отмяна — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/39

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. — Acegas/Комисия
   (Дело T-309/02) (1)

   (Държавни помощи - Схема за помощи, предоставяни от италианските власти на някои предприятия за обществени услуги под формата на освобождаване от данъци и на заеми с преференциална лихва - Решение за обявяване на помощите за несъвместими с общия пазар - Жалба за отмяна - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2009/C 180/71
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Acegas-APS SpA, по-рано известно като Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) (Триест, Италия) (представители: F. Devescovi, F. Ferletic, L. Daniele, F. Spitaleri и S. Gobbato, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: V. Di Bucci)

      Предмет

   Искане за отмяна на членове 2 и 3 от Решение 2003/193/ЕО на Комисията от 5 юни 2002 година относно държавна помощ чрез освобождаване от данъци и заеми при преференциални условия, предоставена от Италия на предприятия за обществени услуги, чийто акционерен състав е с мажоритарно публично участие (ОВ L 77, 2003 г., стp. 21).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Acegas-APS SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 289,23.11.2002 г.


title: Дело T-390/07 P: Жалба, подадена на 11 октомври 2007 г. от Michael Alexander Speiser срещу решение, постановено на 10 септември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-146/06, Speiser/Парламент

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/45

         Жалба, подадена на 11 октомври 2007 г. от Michael Alexander Speiser срещу решение, постановено на 10 септември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-146/06, Speiser/Парламент
   (Дело T-390/07 P)
   (2007/C 297/92)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Michael Alexander Speiser (Ixelles, Белгия) (представител: Rechtsanwalt F. Theumer)

      Друга страна в производството: Европейски парламент
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят изцяло точки 1 и 2 от на Определението на Съда на публичната служба,

               —

               да се отмени точка 3 от Определението на Съда на публичната служба, доколкото според нея ответната страна не е осъдена да понесе всички съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбата е насочена срещу Определение на Съда на публичната служба от 10 септември 2007 г. по дело F-146/06, Speiser/Парламент, с което последният отхвърля иска му като явно недопустим.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква на първо място, че представените от двете страни доказателства, решаващи за изхода на делото, частично са били преценени противоречиво и/или недостатъчно от правна гледна точка. Освен това жалбоподателят противопоставя, че Съдът на публичната служба не е приложил изцяло в решението си принципа на добросъвестността и на доброто административно управление. На последно място жалбоподателят посочва, че Съдът на публичната служба се е отклонил от Решението си от 28 юни 2006 г. по дело F-101/05, Grünheid/Комисия.


title: Дело C-313/05: Решение на Съда (първи състав) от 18 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Република Полша) — Maciej Brzeziński/Dyrektor Izby Celnej w Warszawie (Вътрешно данъчно облагане — Данъци върху автомобилите — Акциз — Употребявани превозни средства — Внос)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/6

         Решение на Съда (първи състав) от 18 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Република Полша) — Maciej Brzeziński/Dyrektor Izby Celnej w Warszawie
   (Дело C-313/05) (1)

   (Вътрешно данъчно облагане - Данъци върху автомобилите - Акциз - Употребявани превозни средства - Внос)
   (2007/C 56/10)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция:
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie
   Страни в главното производство

      Ищец: Maciej Brzeziński

      Ответник: Dyrektor Izby Celnej w Warszawie
   Предмет
   Искане за даване на преюдициално заключение — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Тълкуване на членове 25, 28 и 90 на Договора за ЕО, както и на член 3, параграф 3 на Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр.1) — Национален данък (акциз), засягащ превозните средства при първото им регистриране на територията на държавата, размерът на който се изчислява в зависимост от годините на превозното средство — Придобиване на употребявано превозно средство във вътрешността на Общността — Задължение за деклариране в срок от пет дни от датата на това придобиване
   Диспозитив

               1.

               Акциз като установения в Полша със Закона за акцизите от 23 януари 2004 година, който не засяга определени превозни средства поради факта, че преминават границата, не съставлява мито нито такса с еквивалентен ефект. по смисъла на член 25 ЕО.

               2.

               Член 90, алинея първа от Договора за ЕО трябва да бъде тълкуван в смисъл, че е в противоречие с установяването на акциз дотолкова доколкото размерът на акцизно митото, което засяга употребяваните превозни средства на повече от две години, придобити в различна от установяващата такова мито държава-членка, надвишава остатъчния размер на същото мито, инкорпорирано в продажната стойност на сходни превозни средства, регистрирани преди това в установилата митото държава-членка. Препращащата юрисдикция е тази, която следва да прецени дали спорната по главното производство регламентация като цяло и, по специално приложението на член 7 от решението на министъра на финансите от 22 април 2004 година относно намаляването на размера на акцизните мита, има подобни последици.

               3.

               Член 28 ЕО не се прилага по отношение на опростена декларация като предвидената в член 81, параграф 1, точка 1 от Закона за акцизните мита от 23 януари 2004 година и на член 3, параграф 3 от директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, не е в противоречие с такава декларация, тъй като въпросната регламентацията може да бъде тълкувана в смисъл, че посочената декларация е дължима считано от придобиването на правото да се разпорежда с определено превозно средство като собственик и, най-късно, считано от регистрирането му на територията на държавата съгласно законодателството относно пътищата.

      (1)  ОВ C 282, 12.11.2005 г.


title: Дело T-173/09: Жалба, подадена на 5 май 2009 г. — Z/Комисия

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/15

         Жалба, подадена на 5 май 2009 г. — Z/Комисия
   (Дело T-173/09)
   2009/C 167/30
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Z (Германия) (представители: C. Grau и N. Jäger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се разпореди на ответника, като предостави достъп на жалбоподателя до материалите по преписка COMP/39.406 — „морски тръбопроводи“ и по-специално като му предостави копие от решението на Комисията от 28 януари 2009 г., с което на Dunlop Oil & Marinе/ ContiTech AG/Continental AG е наложена глоба поради твърдяно участие в създадения във връзка с морските тръбопроводи картел в периода между 1986 г. и 2007 г., да го уведоми дали неговото име е посочено в това решение и, ако е така, да отбележи в какъв контекст се споменава то и по-специално доколко решението на Комисията съдържа релевантни от гледна точка на правото на конкуренция и наказателното право изявления относно жалбоподателя,

               —

               да се заличат — по начин, който следва да бъде уточнен, след като се предостави достъп до материалите по преписката — всички посочвания на името на жалбоподателя, по-специално релевантните от гледна точка на правото на конкуренция и наказателното право изявления относно жалбоподателя в решението на Комисията от 28 януари 2009 г., с което на Dunlop Oil & Marin/ContiTech AG/Continental AG е наложена глоба поради твърдяно участие в създадения във връзка с морските тръбопроводи картел в периода между 1986 г. и 2007 г.,

               —

               да се заличи името на жалбоподателя, както и всяко посочване във връзка с жалбоподателя във версията на решението за публикуване,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва отказа на Комисията от 5 март 2009 г. да му предостави достъп до документите по преписка COMP/39.406 — морски тръбопроводи. Жалбоподателят иска също в решението на Комисията от 28 януари 2009 г. по тази преписка да се заличат евентуалните свързани с него изявления, както и те да не се посочват във версията на решението за публикуване.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че правото му да получи достъп до материалите по преписката и заличаване на всички свързани с него изявления произтича от нарушението на негови основни процесуални права, по-конкретно от правото да бъде изслушан, правото на достъп до материалите по преписката и от принципа на презумпцията за невиновност. Правото да се получи достъп до материалите по преписката произтичало и от правото на обществеността да има достъп до документите на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1).

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-348/12: Решение на Общия съд от 12 март 2014 г.  — Globosat Programadora/СХВП — Sport TV Portugal (SPORT TV INTERNACIONAL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „SPORT TV INTERNACIONAL“  — По-ранна национална фигуративна марка „SPORTV“  — Относително основание за отказ — Доказване на използването на по-ранната марка — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 и правило 22 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/19

         Решение на Общия съд от 12 март 2014 г. — Globosat Programadora/СХВП — Sport TV Portugal (SPORT TV INTERNACIONAL)
   (Дело T-348/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SPORT TV INTERNACIONAL“ - По-ранна национална фигуративна марка „SPORTV“ - Относително основание за отказ - Доказване на използването на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 и правило 22 от Регламент (ЕО) № 2868/95))
   2014/C 129/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Globosat Programadora Ltda (Рио де Жанейро, Бразилия) (представител: S. Micallef, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sport TV Portugal, SA (Лисабон, Португалия) (представители: B. Braga da Cruz и J. Pimenta, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 май 2012 г. (преписка R 2079/2010-4), постановено в производство по възражение между Globosat Programadora Ltda и Sport TV Portugal, SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Globosat Programadora Ltda да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело F-109/13: Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — ZZ/ENISA

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/21

         Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — ZZ/ENISA
   (Дело F-109/13)
   2014/C 15/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Tymen, lawyers)

      Ответник: Европейска агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се прекратява трудовият договор на жалбоподателката, и като последица от това, осъждане на ответника да я възстанови на работа, да ѝ заплати вземанията по трудовото правоотношение за периода от влизането в сила на прекратяването на договора до възстановяването й на работа, с приспадане на евентуално получения от нея доход за същия период, ведно с лихвата за забава в размер на лихвения процент на Европейската централна банка, увеличен с 3 пункта, и най-сетне, осъждане на ответника да заплати обезщетение за претърпените морални вреди от жалбоподателката

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 31 януари 2013 г., с което се прекратява трудовият договор на жалбоподателката,

               —

               да се отмени решението от 22 август 2013 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателката,

               —

               като последица от това да се постанови възстановяване на жалбоподателката на работа и заплащане на вземанията ѝ по трудовото правоотношение за периода от влизането в сила на прекратяването на договора до възстановяването ѝ на работа, с приспадане на евентуално получения от нея доход за същия период, ведно с лихвата за забава в размер на лихвения процент на Европейската централна банка, увеличен с 3 пункта,

               —

               да се постанови заплащане на обезщетение за претърпените морални вреди от жалбоподателката, определени ex aequo et bono на 10 000 EUR,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-106/08: Иск, предявен на 6 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/23

         Иск, предявен на 6 март 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-106/08)
   (2008/C 128/41)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvós и N. Yerrell)

      Ответник: Република Гърция
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички необходими мерки, за да гарантира, че всички превозни средства, въведени в експлоатация за пръв път от 1 май 2006 г., са оборудвани с контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията на приложение I Б към Регламент (ЕИО) № 3821/85 и като не се е погрижила за издаването на съответните карти на водача, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2135/98 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 561/2006 от 15 март 2006 година,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Член 2, параграф 2 от Регламента предвижда, че „Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че са в състояние да издават карти на водача не по-късно от двадесетия ден след датата на публикуване на Регламент № 561/2006.“
   Регламент № 561/2006 е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на 11 април 2006 г. и от него следва, че задължителното изискване за инсталиране на цифрови тахографи във всички превозни средства, въведени в експлоатация за пръв път в Европейския съюз, влиза в сила от 1 май 2006 г.
   Република Гърция е отговорила на мотивираното становище на Комисията на 30 май 2006 г. и е декларирала пред Комисията, че имайки предвид всички евентуални закъснения в изпълнението на процедурата, предоставянето на картите на цифровия тахограф на водачите е трябвало да бъде извършено до края на 2007 г.
   Комисията счита, че Република Гърция все още не е приела тези мерки или че във всички случаи не е информирала Комисията за тях.
   Комисията моли Съда да осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-4/12: Жалба, подадена на 3 януари 2012 г. — Olive Line International/СХВП — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/24

         Жалба, подадена на 3 януари 2012 г. — Olive Line International/СХВП — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)
   (Дело T-4/12)
   2012/C 89/42
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Olive Line International, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Aznar Alonso, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Carapelli Firenze SpA (Tavarnelle Val di Pesa (Firenze), Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи настоящата жалба и да обяви за несъвместимо с Регламент № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (понастоящем Регламент № 297/2009) решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 септември 2011 г. по преписка R 1612/2010-2 за отмяна на решението на отдела по споровете от 20 юли 2010 г., постановено в рамките на производство по възражение № B 1344995, с което е отхвърлена заявката за регистрация като марка на Общността на марката с международна регистрация № 938.133 за част от стоките, заявени за класове 29 и 30;

               —

               да осъди ответника, както и встъпилата страна да заплатят пълния размер на разноските, направени в рамките на съдебното производство и в административните фази на възражението и жалбата.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словен елемент „Maestro de Oliva“ за стоки от класове 29 и 30

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Carapelli Firenze SPA

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националната словна марка „MAESTRO“ за стоки от класове 29 и 30

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля заявката за част от заявените стоки.

      Изложени правни основания: нарушение на член 15, параграф 1, буква а) и сл. от Регламент № 207/2009, доколкото използването, което ответната страна прави на противопоставената марка, предполага нарочна промяна на оригиналната концепция на марката, каквато противопоставената марка представлява, поради което следва, че е извършено съществено изменение на отличителния характер на марката „MAESTRO“ и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото не съществувала вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело C-254/10 P: Определение на Съда от 3 март 2011 г. — Centre de Coordination Carrefour SNC/Европейска комисия (Обжалване — Схема за помощи в полза на изградените в Белгия координационни центрове — Условия за допустимост на жалба за отмяна — Понятие за правен интерес — Сила на пресъдено нещо)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/8

         Определение на Съда от 3 март 2011 г. — Centre de Coordination Carrefour SNC/Европейска комисия
   (Дело C-254/10 P) (1)

   (Обжалване - Схема за помощи в полза на изградените в Белгия координационни центрове - Условия за допустимост на жалба за отмяна - Понятие за правен интерес - Сила на пресъдено нещо)
   2011/C 252/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Centre de Coordination Carrefour SNC (представители: X. Clarebout, C. Docclo et M. Pittie, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes, и J.-P. Keppenne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (осми състав) от 18 март 2010 г. по дело Centre de coordination Carrefour/Комисия (T-94/08), с което се отхвърля като недопустима жалбата на жалбоподателя за отмяна на Решение 2008/283/ЕО на Комисията от 13 ноември 2007 година за изменение на Решение 2003/757/ЕО относно схемата на помощ, въведена от Белгия, в полза на изградените в Белгия координационни центрове (ОВ L 90, 2008 г., стр. 7) — Условия за допустимост на жалба за отмяна — Понятие за правен интерес — Сила не пресъдено нещо

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Centre de Coordination Carrefour SNC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 246, 11.09.2010 г.


title: Дело T-42/17: Жалба, подадена на 25 януари 2017 г. — VR-Bank Rhein-Sieg/ЕСП

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/38

         Жалба, подадена на 25 януари 2017 г. — VR-Bank Rhein-Sieg/ЕСП
   (Дело T-42/17)
   (2017/C 078/52)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: VR-Bank Rhein-Sieg eG (Зигбург, Германия) (представители: H. Berger и K. Rübsamen, Rechtsanwälte)

      Ответник: Единния съвет за преструктуриране (ЕСП)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени в частта им, която се отнася до вноските на жалбоподателя, решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2016 г. относно предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/SRF/2016/06) и решението на Единния съвет за преструктуриране от 20 май 2016 г. относно адаптирането на предварителните вноски за Единния фонд за преструктуриране за 2016 година, с което се допълва решението на този съвет от 15 април 2016 година предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2016 година (SRB/ES/SRF/2016/13);

               —

               да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на подадената жалба жалбоподателят излага четири основания, които са по същество идентични или подобни на посочените по дело T-14/17, Landesbank Baden-Württemberg/ЕСП.


title: Дело C-345/13: Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 24 юни 2013 г. — Karen Millen Fashions Ltd/Dunnes Stores, Dunnes Stores (Limerick) Ltd

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/26

         Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 24 юни 2013 г. — Karen Millen Fashions Ltd/Dunnes Stores, Dunnes Stores (Limerick) Ltd
   (Дело C-345/13)
   2013/C 260/47
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Ищец: Karen Millen Fashions Ltd

      Ответници: Dunnes Stores, Dunnes Stores (Limerick) Ltd

      Преюдициални въпроси

               1.

               С оглед на оригиналността на промишлен дизайн, за който се твърди, че подлежи на закрила като нерегистриран промишлен дизайн на Общността по смисъла на Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (1), следва ли общото впечатление, което той създава у информирания потребител по смисъла на член 6 от този Регламент, да се разглежда с оглед на това дали то се различава от общото впечатление, което се създава у такъв потребител от

                           а)

                           всеки отделен промишлен дизайн, който преди това е бил публично разгласен, или

                           б)

                           съчетание на известни дизайнерски елементи от няколко такива по-ранни промишлени дизайни?

               2.

               Съдът, произнасящ се по промишлени дизайни на Общността, задължен ли е да счита нерегистриран промишлен дизайн на Общността за действителен по смисъла на член 85, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността, когато притежателят на промишления дизайн само посочва с какво неговият промишлен дизайн на Общността е оригинален, или пък притежателят на промишления дизайн е задължен да докаже, че промишленият дизайн се отличава с оригиналност в съответствие с член 6 от този регламент?

      (1)  ОВ L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70.


title: Дело C-262/08: Решение на Съда (трети състав) от 10 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — CopyGene A/S/Skatteministeriet (Шеста директива ДДС — Случаи на освобождаване — Член 13, A, параграф 1, буква б) — Болнична и медицинска помощ — Тясно свързани дейности — Надлежно признати заведения с предназначение, подобно на болниците, терапевтичните или диагностичните медицински центрове — Частна банка за стволови клетки — Услуги по вземане, транспорт, изследване и складиране на кръв от пъпната връв на новородени — Евентуална автоложна или алогенна употреба на стволови клетки)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/3

         Решение на Съда (трети състав) от 10 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — CopyGene A/S/Skatteministeriet
   (Дело C-262/08) (1)

   (Шеста директива ДДС - Случаи на освобождаване - Член 13, A, параграф 1, буква б) - Болнична и медицинска помощ - Тясно свързани дейности - Надлежно признати заведения с предназначение, подобно на болниците, терапевтичните или диагностичните медицински центрове - Частна банка за стволови клетки - Услуги по вземане, транспорт, изследване и складиране на кръв от пъпната връв на новородени - Евентуална автоложна или алогенна употреба на стволови клетки)
   2010/C 221/04
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CopyGene A/S

      Ответник: Skatteministeriet

      Предмет

   Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на член 13, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), понастоящем член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Освобождаване на болничната и медицинската помощ и тясно свързаните с тях дейности — Услуги по вземане, транспорт, изследване и складиране на кръв от пъпната връв на новородени с оглед на автоложна употреба на стволовите клетки, които услуги евентуално са тясно свързани с възможно бъдещо болнично лечение и се предоставят от частна банка за стволови клетки

      Диспозитив

               1.

               Понятието за дейности, „тясно свързани“„с болничната и медицинската помощ“ по смисъла на член 13, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща дейности като разглежданите в главното производство, а именно вземане, транспорт, изследване на кръв от пъпната връв и складиране на съдържащи се в тази кръв стволови клетки, когато оказваната в болнична среда медицинска помощ, с която тези дейности са само евентуално свързани, нито е действително предоставена, нито е в процес на предоставяне, нито е планирана.

               2.

               Когато услуги на банки за стволови клетки като разглежданите в главното производство се извършват от оправомощен медицински персонал, въпреки че подобни банки за стволови клетки не получават никаква помощ от обществената схема за социално осигуряване и възнаграждението за предоставяните от тях услуги не се покрива съгласно тази схема, макар да притежават разрешение за работа с човешки тъкани и клетки, издадено от компетентните здравни органи на съответната държава членка съгласно Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно установяването на стандарти за качество и безопасност при даряването, доставянето, контрола, преработването, съхраняването, [складирането] и разпределянето на човешки тъкани и клетки органи, член 13, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388 допуска националните органи да приемат, че данъчнозадължено лице като CopyGene не представлява „[друго надлежно признато заведение] с подобно предназначение [като това на] болници, терапевтични или диагностични медицински центрове“ по смисъла на член 13, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388. Тази разпоредба обаче сама по себе си не може да се тълкува и като налагаща на компетентните органи да откажат да приравнят частна банка за стволови клетки на „надлежно признато“ заведение за целите на въпросното освобождаване. Запитващата юрисдикция следва, доколкото е необходимо, да провери дали отказът за признаване за целите на освобождаването по член 13, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388 е в съответствие с правото на Съюза, и в частност с принципа на данъчен неутралитет.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело T-31/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 19 юли 2007 г. — Du Pont de Nemours (Франция) и др./Комисия на Европейските общности ( Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението — Директива 91/414/ЕИО — Допустимост — Fumus boni juris — Неотложност — Баланс на интереси )

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/11

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 19 юли 2007 г. — Du Pont de Nemours (Франция) и др./Комисия на Европейските общности
   (Дело T-31/07 R)
   („Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Директива 91/414/ЕИО - Допустимост - Fumus boni juris - Неотложност - Баланс на интереси“)
   (2007/C 223/16)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Du Pont de Nemours (Франция) SAS (Puteaux, Франция); Du Pont Portugal — Serviços, Sociedada Unipessoal Lda (Лисабон, Португалия); Du Pont Ibérica SL (Барселона, Испания); Du Pont de Nemours (Белгия) BVBA (Mechelen, Белгия); Du Pont de Nemours Italiana Srl (Милано, Италия); Du Pont De Nemours (Нидерландия) BV (Dordrecht, Нидерландия); Du Pont de Nemours (Германия) GmbH (Bad Homburg vor der Höhe, Германия); DuPont CZ s.r.o. (Прага, Чешка република); DuPont Magyarország Kereskedelmi kft (Budaors, Унгария); DuPont Poland sp. z o.o. (Варшава, Полша); DuPont Romania Srl (Букурещ, Румъния); DuPont (UK) Ltd (Herts, Обединеното кралство); Dy-Pont Agkro Ellas AE (Halandri, Гърция); DuPont International Operations SARL (Grand Saconnex, Швейцария) и DuPont Solutions (Франция) SAS (Puteaux) (представители: D. Waelbroeck и N. Rampal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)
   Предмет
   Молба, с която се цели спиране действието на някои разпоредби на Директива 2006/133/ЕО на Комисията от 11 декември 2006 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на флузилазол като активно вещество (ОВ L 349, стр. 27).
   Диспозитив

               1)

               Спира изтичането на срока, за който флузилазолът е включен в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, определено за 30 юни 2008 година в Приложението към Директива 2006/133/ЕО на Комисията от 11 декември 2006 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на флузилазол като активно вещество, докато бъде постановено решението по главния иск;

               2)

               Спира изтичането на периода,,определен до 30 юни 2008 година според член 3, параграф 2, втора алинея от Директива 2006/133, в който държавите-членки след оценка, когато е необходимо, изменят или оттеглят разрешението за продукти, съдържащи флузилазол, докато бъде постановено решението по главния иск;

               3)

               Спира действието на ограничението, което се съдържа в част A от специфичните разпоредби на Приложението към Директива 2006/133 относно видовете култури, при които използването на флузилазол може да бъде разрешено от държавите-членки, а именно: зърнени култури (различни от ориз), царевица, семена от рапица и захарно цвекло, докато бъде постановено решението по главния иск;

               4)

               Първоинстанционният съд не се произнася по разноските.


title: Дело T-420/16: Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — SJM Coordination Center/Комисия

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/23

         Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — SJM Coordination Center/Комисия
   (Дело T-420/16)
   (2016/C 350/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: St. Jude Medical Coordination Center (SJM Coordination Center) (Zaventem, Белгия) (представители: F. Louis и J. Ylinen, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схема за помощ чрез освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), приведена в действие от Кралство Белгия,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение в частта, в която включва жалбоподателя в кръга на бенефициерите на твърдяната схема за помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение в частта, в която разпорежда възстановяване на каквато и да е сума от твърдяната помощ от страна на жалбоподателя,

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателя разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага десет основания.

               1.

               С първото основание се твърди липса на компетентност.
               Жалбоподателят твърди, че Комисията няма компетентност да издаде обжалваното решение и че обжалваното решение нарушава принципа на предоставената компетентност, ограничаващ компетентността на Съюз.

               2.

               С второто основание се твърди нарушение на правото на изслушване.
               Жалбоподателят заявява, че противоречивите становища на Комисията в решението ѝ за откриване на процедурата и в обжалваното решение нарушават правото на жалбоподателя да бъде изслушан.

               3.

               С третото основание се твърди погрешна квалификация като схема за помощ.
               Жалбоподателят заявява, че в обжалваното решение Комисията неправилно е заключила, че е налице схема, че действията на Комисията нарушават задължението ѝ да разгледа фактите, предмет на разследването, задълбочено, внимателно и безпристрастно.

               4.

               С четвъртото основание се твърди непълнота на мотивите.
               Жалбоподателят заявява, че Комисията не е мотивирала надлежно обжалваното решение.

               5.

               С петото основание се твърди погрешно установена избирателност по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
               Жалбоподателят заявява, че обжалваното решение е неправилно с оглед и на трите стъпки за установяване на избирателност на редица основания: i) член 185, параграф 2, буква b) от Белгийския кодекс за данъците върху доходите („Code des impôts sur les revenus 1992“ или наричан за краткост „CIR“) и правилото за освобождаване на свръхпечалбата не могат да бъдат изключени от референтната система; ii) полученото от жалбоподателя данъчно постановление не се отклонява нито от a) принципа на сделката между несвързани лица, нито б) от Белгийската система на корпоративно данъчно облагане; и iii) твърдяната дерогация би била оправдана с оглед на необходимостта да се избегне двойно данъчно облагане.

               6.

               С шестото основание се твърди липса на предимство.
               Жалбоподателят заявява, че обжалваното решение не изследва наличието на предимство. Според жалбоподателя не му е предоставено предимство и всякакви получени от него ползи са съвместими с принципа на сделката между несвързани лица, както е закрепен в член 9 от Модела на данъчна конвенция на ОИСР, въведен в Белгийското право с член 185, параграф 2 от CIR.

               7.

               Със седмото основание се твърди нарушение на принципа на равно третиране.
               Жалбоподателят заявява, че обжалваното решение нарушава принципа на равно третиране i) като постановява, че принципът на сделката между несвързани лица позволява на данъчните администрации да увеличат данъчната основа на многонационални предприятия (наричани за краткост „MNE“) и същевременно изисквайки съществуването на конкретен риск от двойно данъчно облагане, за да са допустими корекции в посока намаляване и ii) ограничавайки анализа относно съществуването на предимство на нивото на Белгийското MNE предприятие.

               8.

               С осмото основание се твърди нарушение на принципите на правна сигурност и на законност.
               Обжалваното решение нарушавало принципа на правна сигурност понеже i) било постановено в противоречие със съдебната практика и предходна практика на самата Комисия и ii) липсвало определяне на твърдяното предимство.

               9.

               С деветото основание се твърди, че възстановяването ще доведе до двойно данъчно облагане.
               Жалбоподателят заявява, че обжалваното решение неправилно постановява, че няма опасения от двойно данъчно облагане, които биха се засилили, ако на жалбоподателя се разпореди да заплати суми в процеса по възстановяване. Поради тази причина, според жалбоподателя обжалваното решение трябва да бъде отменено в частта, в която разпорежда Белгия да възстанови каквато и да е сума от жалбоподателя.

               10.

               С десетото основание се твърди, че възстановяването не може да бъде предмет на правото на преценка на Комисията.
               Жалбоподателят заявява, че обжалваното решение изглежда предоставя на Комисията правото на преценка дали да отхвърли корекции на облагаемата основа за данъчнозадълженото лице въз основа на действителни фактически обстоятелства, съществуващи към момента на издаване на данъчното постановление.


title: Дело C-169/07: Решение на Съда (голям състав) от 10 март 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH/Wiener Landesregierung, Oberösterreichische Landesregierung (Свобода на установяване — Социално осигуряване — Държавно финансирана национална система на здравеопазване — Система за обезщетения в натура — Система за възстановяване на разходите, изплатени от осигуреното лице — Разрешение за създаване на частна поликлиника, предоставяща амбулаторни дентални грижи — Критерий за оценяване на нуждите, оправдаващи учредяването на лечебно заведение — Цел за поддържане на качествени, балансирани и общодостъпни медицински или болнични услуги — Цел за предотвратяване на риск от тежко засягане на финансовата балансираност на системата за социално осигуряване — Съгласуваност — Пропорционалност)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/4

         Решение на Съда (голям състав) от 10 март 2009 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH/Wiener Landesregierung, Oberösterreichische Landesregierung
   (Дело C-169/07) (1)

   (Свобода на установяване - Социално осигуряване - Държавно финансирана национална система на здравеопазване - Система за обезщетения в натура - Система за възстановяване на разходите, изплатени от осигуреното лице - Разрешение за създаване на частна поликлиника, предоставяща амбулаторни дентални грижи - Критерий за оценяване на нуждите, оправдаващи учредяването на лечебно заведение - Цел за поддържане на качествени, балансирани и общодостъпни медицински или болнични услуги - Цел за предотвратяване на риск от тежко засягане на финансовата балансираност на системата за социално осигуряване - Съгласуваност - Пропорционалност)
   2009/C 113/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Hartlauer Handelsgesellschaft mbH

      Ответник: Wiener Landesregierung, Oberösterreichische Landesregierung

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на членове 10 ЕО, 43 ЕО и 48 ЕО — Разрешение за създаване на частно лечебно заведение, което да предоставя амбулаторни дентални услуги — Разрешение, подчинено на оценка на пазарните нужди

      Диспозитив

   Членове 43 ЕО и 48 ЕО не допускат национални разпоредби като разглежданите в главното производство, по силата на които е необходимо разрешение за учредяването на частно лечебно заведение под формата на самостоятелна дентална поликлиника и според които това разрешение трябва да се откаже, когато с оглед на грижите, вече предлагани от лекарите, сключили договор с осигурителна каса, не е налице нужда, обосноваваща учредяването на подобно заведение, след като тези разпоредби не подчиняват и груповите практики на подобен режим и след като не се основават на условие, което да може в достатъчна степен да регламентира упражняването на правото на преценка на националните власти.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело F-25/13: Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/55

         Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-25/13)
   2013/C 156/103
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, въз основа на предложението на Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO).

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването от 11 декември 2012 г., с което се отхвърлят административните жалби, подадени от жалбоподателя на 16 август 2012 г. и 28 август 2012 г. срещу решенията на PMO.4 от 21 май 2012 г., 31 май 2012 г. и 2 юли 2012 г.;

               —

               доколкото е необходимо да се отменят и посочените решения, приети от PMO.4 на 21 май 2012 г., 31 май 2012 г. и 2 юли 2012 г., срещу които са подадени административните жалби на жалбоподателя;

               —

               на основание член 277 от Договора за ЕО от 25 март 1957 г. да се установи незаконосъобразността и да се обяви неприложимостта в настоящия случай на Общите разпоредби за прилагане на членове I1 и 12 от Приложение VII към Правилника, така както са приети на 3 март 2011 г., и по-специално на техния член 9;

               —

               на основание член 87 от Процедурния правилник ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски по настоящото дело, а на основание член 91, буква б) от същия правилник също и направените необходими разходи за целите на производството, по-конкретно разходите за поддържане на съдебен адрес, за път и престой, както и адвокатските хонорари.


title: Дело T-334/06: Определение на Първоинстанционния съд от 25 ноември 2008 г.  — Комисия/Northumbrian Water

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/36

         Определение на Първоинстанционния съд от 25 ноември 2008 г. — Комисия/Northumbrian Water
   (Дело T-334/06) (1)

   (2009/C 19/69)

      Език на производството: английски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-21/12 Р: Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. от Abbott Laboratories срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 ноември 2011 г. по дело T-363/10 — Abbott Laboratories/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/13

         Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. от Abbott Laboratories срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 15 ноември 2011 г. по дело T-363/10 — Abbott Laboratories/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-21/12 Р)
   2012/C 98/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Abbott Laboratories (представители: R. Niebel и C. Steuer, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено Решението на Общия съд на Европейския съюз от 15 ноември 2011 г. по дело T-363/10;

               —

               да бъде отменено решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 юли 2010 г. — преписка R 1560/2009-1 — по отношение на заявка за регистрация на марка на Общността № in 008 448 251„RESTORE“;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата срещу посоченото решение на Общия съд по същество се посочва следното:

               1.

               На първо място жалбоподателят твърди, че Общият съд изопачава фактите и представените доказателства. Според жалбоподателя Общият съд погрешно приема за общоизвестен факта, че в значението на думата „restore“ се откриват преки връзки с медицината. Жалбоподателят изтъква, че в производството не се спори единствено относно факта, че „restore“ следва да се превежда като „възстановявам“. Жалбоподателят обаче смята, че от това не следва, че трябва да се признава съществуването на определена връзка с медицината. Според жалбоподателя Общият съд изопачава доказателствата, доколкото основава становището си на представените извлечения от речник. От тези извлечения следва, че в значението на думата „restore“, разгледана сама по себе си, не са налице връзки с медицината, а става въпрос за комплексно понятие, което според конкретния контекст може да се разбира по различен начин. Поради тази причина значението на посочената дума не може да се разглежда като общоизвестен факт, който не подлежи на доказване.

               2.

               На второ място жалбоподателят изтъква, че е нарушен член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009. Според жалбоподателя Общият съд погрешно приема, че марката „RESTORE“ е с изцяло описателен характер. Жалбоподателят твърди, че за целите на прилагането на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 заявеният за регистрация знак трябва да може „указва“ на потребителите вида и т.н. на съответните стоки. Според практиката на Съда описателното съдържание трябва да следва „очевидно“ от заявения за регистрация знак и съответната дума трябва сама по себе си да притежава описателен характер.
               Сам по себе си глаголът „restore“ не указва по никакъв начин вида, свойството или предназначението на заявените стоки. Глаголът „restore“ придобива описателна функция единствено в определени изрази в комбинация с едно или повече съществителни (например „restore one’s health“ („възстановява нечие здраве“). Дотолкова, доколкото се приема, че обстоятелствата разкриват определена връзка с медицината, според практиката на Съда тази връзка не е достатъчна, тъй като за да се установи наличието ѝ е необходимо у потребителите да протече вторичен процес по преобразуване на информацията, в смисъл, че е необходимо да бъде направено допълнително усилие за тълкуване на понятието. До тълкуване, което да указва наличието на определена връзка с медицината, може да се стигне, като се добавят определени думи като „health“ („здраве“), които не са налице в конкретния случай. Както апелативният състав, така и Общият съд разглеждат вместо заявената марка „RESTORE“ марката „RESTORE SOMEONE’S HEALTH“.

               3.

               На трето място жалбоподателят посочва, че е нарушен член 7, параграф l, буква б) от Регламент № 207/2009. Твърди, че като определя погрешно приложимия критерий за правна преценка, апелативният състав приема, че марката „RESTORE“ не притежава отличителен характер, като в резултат на това погрешно отказва регистрацията на марката. Според жалбоподателя, като вземат предвид евентуалния описателен характер на заявената марка „RESTORE“, апелативният състав и Общият съд отхвърлят също така наличието на какъвто и да е отличителен характер. Това обстоятелство е вече оспорено в рамките на второто правно основание.
               Според жалбоподателя с „изложените при условията на евентуалност мотиви“ по отношение на липсата на какъвто и да е отличителен характер (точки 52—54 от Решението) също така не може да се обоснове съдебното решение. В изложените съображения многократно се повтаря аргументът, че марка с описателен характер в никакъв случай не може да има отличителен характер. Според жалбоподателя аргумент срещу тезата, че марка има описателен характер освен това е обстоятелството, че в наименованието на даден медицински продукт потребителите не очакват да открият каквото и да е описание на неговите функции, било то и във формата на една-единствена дума.

               4.

               На четвърто място жалбоподателят твърди, че е нарушен член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009. Според жалбоподателя апелативният състав основава решението си предимно на извлечения от речник, до които не е предоставен достъп на жалбоподателя, и по отношение на които следователно последният не е изслушан. Поради тази причина се нарушава правото на изслушване, тъй като според практиката на Съда конкретното съдебно решение може да се основава единствено на обстоятелства, по които страните са имали възможност да вземат становище. Според практиката на Съда обаче апелативният състав е длъжен да съобщи на страните, за да могат те да изразят становището си по тях, онези факти, които е установил служебно и върху които възнамерява да основе решението си. Във връзка с това в решаващ етап от протеклото пред него производство апелативният състав не изпълнява задължението си да представи на жалбоподателя събраните извлечения от речници, като по този начин нарушава правото на изслушване на последния.

               5.

               На пето място жалбоподателят твърди, че е нарушен принципът на равно третиране. Според жалбоподателя апелативният състав прилага неправилно практиката на Съда, доколкото не взема предвид съществуващите по-ранни регистрации и по този начин не се съобразява със собствената си практика по отношение на регистрацията на марки. Жалбоподателят твърди, че в това отношение той не пропуска да отчете обстоятелството, че посоченият принцип е подчинен на изискването за законосъобразност. Самото препращане към това изискване обаче не е достатъчно, за да се преодолее необходимостта от разглеждане на съответствието с принципа на равно третиране. Напротив, би трябвало конкретно да се посочи защо се приема, че по-ранните регистрации трябва сами по себе си да се разглеждат като незаконосъобразни.


title: Дело C-94/10: Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 17 февруари 2010 г. — Danfoss A/S и Sauer-Danfoss ApS/Skatteministeriet

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/32

         Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 17 февруари 2010 г. — Danfoss A/S и Sauer-Danfoss ApS/Skatteministeriet
   (Дело C-94/10)
   2010/C 100/47
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищци: Danfoss A/S и Sauer-Danfoss ApS

      Ответник: Skatteministeriet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли общностното право държава членка да отхвърли искане за връщане на недължимо платеното, предявено от предприятие, което в нарушение на директива е обложено с акциз, когато такъв отказ, при обстоятелства като тези в настоящия случай, се основава на факта, че задължението към държавата не е погасено от предприятието?

               2.

               Допуска ли общностното право държава членка да отхвърли искане за вреди, предявено от предприятие, което в нарушение на директива е обложено с акциз, когато такъв отказ, при обстоятелства като тези в настоящия случай, се основава на изтъкнат от държавата членка довод (по-конкретно, че предприятието не е пряко увредената страна и че няма пряка причинно следствена връзка между евентуална загуба и поведението, в резултат на което се поражда отговорността)?


title: Дело C-77/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Quimper (Франция) на 14 февруари 2013 г. — CA Consumer Finance/Francine Crouan, по рождение Weber, Tual Crouan

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Quimper (Франция) на 14 февруари 2013 г. — CA Consumer Finance/Francine Crouan, по рождение Weber, Tual Crouan
   (Дело C-77/13)
   2013/C 123/18
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal d'instance de Quimper

      Страни в главното производство

      Ищец: CA Consumer Finance

      Ответници: Francine Crouan, по рождение Weber, Tual Crouan

      Преюдициален въпрос

   Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) допуска ли националното право да се тълкува в смисъл, че разрешава предвиждането на клаузи за едностранно изменение на лихвения процент по договори за кредит, съгласно които при липса на посочени в договора основания кредитодателят може по своя преценка да определи основанията за промяна на лихвения процент и метода на изчисляването му, стига тези клаузи да съответстват на установена в подзаконовите актове формулировка и по време на изпълнението на договора кредитодателят да е спазил законовите изисквания относно предоставянето на информация на кредитополучателя?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-257/14: Жалба, подадена на 24 април 2014 г.  — Novomatic/СХВП — Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/32

         Жалба, подадена на 24 април 2014 г. — Novomatic/СХВП — Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)
   (Дело T-257/14)
   2014/C 194/41
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Novomatic AG (Гумполдскирхен, Австрия) (представител: W. Mosing, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Меербуш, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 февруари 2014 г., постановено по преписка R 329/2012-4, в резултат на което СХВП да отхвърли изцяло възражението поради липса на сходство между стоките и/или знаците, съответно липса на вероятност от объркване и да допусне за регистрация заявката на марка на Общността № 9 4 56  278, съгласно текста на заявката,

               —

               да осъди СХВП и — в случай на писмено встъпване — подалия възражението да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на жалбоподателя, направени в производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BLACK JACK TM“ за стоки и услуги от класове 9, 28 и 41 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 4 56  278

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна и фигуративна марка „BLACK TRACK“ за стоки от класове 18, 25 и 28

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и частично отхвърля заявката за марка.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-224/07: Иск, предявен на 22 юни 2007 г. — Imperial Chemical Industries с/у СХВП (LIGHT & SPACE)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/42

         Иск, предявен на 22 юни 2007 г. — Imperial Chemical Industries с/у СХВП (LIGHT & SPACE)
   (Дело T-224/07)
   (2007/C 199/80)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Imperial Chemical Industries plc (Лондон, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, Barrister и V. Chandler, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав от 30 март 2007 г., постановено по дело R 1631/2006-1,

               —

               да се осъди СХВП да поеме собствените си съдебни разноски и тези на ищеца.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „LIGHT & SPACE“ за стоки от клас 2 — заявка № 5 147 756

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав е разгледал въпросната марка като рекламен лозунг, указание за качество или стимул за покупка, без да провери дали марката може също да представлява указание за произход.
   Освен това апелативният състав е допуснал грешка при проверката на марката като цяло, както и при проверката на различните й съставни части и е допуснал правна грешка, като е изисквал марката да съчетава необичайни или необикновени думи по отношение на въпросните стоки, за да може да придобие отличителни белези.
   На последно място, апелативният състав не е преценил отличителните белези по отношение на специфичните стоки, за които марката е била заявена.