title: Дело F-152/15: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 10 март 2016 г. — Kozak/Комисия (Публична служба — Конкурс на общо основание EPSO/AD/293/14 — Решение на конкурсната комисия за недопускане на кандидат до изпити по модела „Център за оценяване“ — Искане за преразглеждане — Ново решение на конкурсната комисия, потвърждаващо първото ѝ решение — Съобщаване от EPSO на мотивиран отговор — Акт с чисто потвърдителен характер — Срок за обжалване — Явна недопустимост — Член 81 от Процедурния правилник)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/37

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 10 март 2016 г. — Kozak/Комисия
   (Дело F-152/15)
   ((Публична служба - Конкурс на общо основание EPSO/AD/293/14 - Решение на конкурсната комисия за недопускане на кандидат до изпити по модела „Център за оценяване“ - Искане за преразглеждане - Ново решение на конкурсната комисия, потвърждаващо първото ѝ решение - Съобщаване от EPSO на мотивиран отговор - Акт с чисто потвърдителен характер - Срок за обжалване - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
   (2016/C 145/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Małgorzata Kozak (Варшава, Полша) (представител: J. Łojkowska-Paprocka, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на EPSO за недопускане на жалбоподателя до изпитите на конкурс EPSO/AD/293/14

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Г-жа Kozak понася направените от нея съдебни разноски.


title: Дело C-603/14 P: Решение на Съда (девети състав) от 10 декември 2015 г. — El Corte Inglés, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Заявка за словна марка „The English Cut“ — Възражение на притежателя на словните и фигуративни национални марки и марки на Общността, съдържащи словните елементи „El Corte Inglés“ — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 5 — Вероятност съответните потребители да направят асоциация с марка, която има репутация — Изисквана степен на сходство)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/6

         Решение на Съда (девети състав) от 10 декември 2015 г. — El Corte Inglés, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-603/14 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Заявка за словна марка „The English Cut“ - Възражение на притежателя на словните и фигуративни национални марки и марки на Общността, съдържащи словните елементи „El Corte Inglés“ - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 5 - Вероятност съответните потребители да направят асоциация с марка, която има репутация - Изисквана степен на сходство))
   (2016/C 048/08)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (представител: J. Rivas Zurdo, abogado)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 15 октомври 2014 г., El Corte Inglés/СХВП — English Cut (The English Cut) (T-515/12, EU:T:2014:882), доколкото в него е постановено, че след като между конфликтните знаци няма степен на сходство, достатъчна да доведе до прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, в случая не са изпълнени и условията за прилагане на член 8, параграф 5.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

               4)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г.


title: Дело T-477/09: Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/66

         Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Дело T-477/09)
   2010/C 24/116
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение R 1008/2008-4 на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2009 г.,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Bricocenter S.r.l.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BRICOCENTER“ (заявка за регистрация № 4 934 121) за услуги по клас 35

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (№ 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (№ 989 046) за услуги по класове 35, 37 и 39

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-20/10: Определение на Съда (шести състав) от 11 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Trani, Италия) — Vino Cosimo Damiano/Poste Italiane SpA (Член 104, параграф 3, от Процедурния правилник — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Клаузи 3 и 8 от Рамковото споразумение за срочната работа — Срочни трудови договори в публичния сектор — Първи или единствен срочен договор — Задължение за посочване на обективните причини — Отпадане — Намаляване на общото равнище на закрила на работниците — Принцип на недопускане на дискриминация — Членове 82 ЕО и 86 ЕО)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/14

         Определение на Съда (шести състав) от 11 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Trani, Италия) — Vino Cosimo Damiano/Poste Italiane SpA
   (Дело C-20/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, от Процедурния правилник - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Клаузи 3 и 8 от Рамковото споразумение за срочната работа - Срочни трудови договори в публичния сектор - Първи или единствен срочен договор - Задължение за посочване на обективните причини - Отпадане - Намаляване на общото равнище на закрила на работниците - Принцип на недопускане на дискриминация - Членове 82 ЕО и 86 ЕО)
   2011/C 63/26
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Trani

      Страни в главното производство

      Ищец: Vino Cosimo Damiano

      Ответник: Poste Italiane SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale di Trani — Тълкуване на клаузи 3 и 8, точка 3 от Приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Съвместимост на национална правна уредба, въвеждаща във вътрешния правен ред клауза, в която не се уточнява причината за наемането в SpA Poste Italiane на работници и служители на срочен трудов договор

      Диспозитив

               1.

               Клауза 8, точка 3 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 година, което се съдържа в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), следва да се тълкува в смисъл, че тя допуска национална правна уредба като съдържащата се в член 2, параграф 1 bis от Законодателен декрет № 368/2001 за транспониране на Директива 1999/70/ЕО относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (decreto legislativo n. 368, attuazione della direttiva 1999/70/CE relativa all’accordo quadro sul lavoro a tempo determinato concluso dall’UNICE, dal CEEP e dal CES) от 6 септември 2001 г., който, за разлика от правния режим, приложим до влизането в сила на този декрет, позволява на предприятие като Poste Italiane SpA да сключва, при спазването на определени условия, първи или единствен срочен трудов договор с работник като г-н Vino, без да е необходимо да посочва обективните причини, които оправдават прибягването към договор, сключван за такава продължителност, щом като тази правна уредба не е свързана с прилагането на това рамково споразумение. В това отношение е неотносимо обстоятелството, че преследваната от посочената правна уредба цел не подлежи на закрила, най-малкото равностойна на визираната в посоченото рамково споразумение закрила на работниците, наети по срочен трудов договор.

               2.

               Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на четвъртия преюдициален въпрос, поставен от Tribunale di Trani (Италия).

               3.

               Петият преюдициален въпрос, поставен от Tribunal di Trani, е явно недопустим.

      (1)  ОВ C 134, 22.5.2010 г.


title: Дело C-356/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 31 юли 2007 г. — Bayer SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) и Ministero della Salute

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/11

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 31 юли 2007 г. — Bayer SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) и Ministero della Salute
   (Дело C-356/07)
   (2007/C 247/14)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Страни в главното производство

      Ищец: Bayer SpA

      Ответник: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) e Ministero della Salute
   Преюдициални въпроси

               1)

               След разпоредбите на член 2 и член 3 (1), с които се изменя отношението между органите на държавите-членки и производителите на лекарствени продукти — в смисъл, че цената на даден лекарствен продукт или нейното увеличаване се определя въз основата на предоставените от последните сведения, но в определени от компетентния орган граници, т.е. въз основата на диалог между самите производители и органите, които отговарят за контрола върху разходите за лекарствени продукти — член 4, параграф 1 урежда „замразяването на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях“ като общо средство, което поне веднъж годишно се подлага на преглед, с цел да се установи дали макро-икономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено.
               Разпоредбата предоставя на компетентните органи срок от 90 дни за преглед като предвижда, че при изтичането му те трябва да обявят какво увеличение или намаление на цените е направено, ако има такова.
               Препращащата юрисдикция поставя въпроса дали в частта относно „намаление на цените, [което] е направено, ако има такова“ тази разпоредба следва да бъде тълкувана в смисъл, че наред с общото средство, състоящо се във възможността да се замразят цените на всички лекарствени продукти или на някои категории от тях, се предвижда и друго общо средство, състоящо се във възможността да се намалят цените на всички лекарствени продукти и на някои категории от тях, или изразът „намаление […], ако има такова“ се отнася само до лекарствените продукти, чийто цени вече са били замразени,

               2)

               Препращащата юрисдикция поставя въпроса дали член 4, параграф 1 — в частта, с която се задължават компетентните органи на държавите-членки в случай на замразяване на цените поне веднъж годишно да осъществяват преглед дали макро-икономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено — може да се тълкува в смисъл, че ако в отговор на първия поставен въпрос е допуснато намаление на цените, то е възможно тази мярка да се прилага няколко пъти в рамките на една година и да се повтаря в продължение на много години (от 2002 г. до 2010 г.),

               3)

               Може ли по смисъла на посочения член 4 — тълкуван с оглед на съображенията, в които се посочва основната цел на мерките за контрол над цените на лекарствени продукти, определена като „издигане на равнището на общественото здраве чрез осигуряване наличието на достатъчни количества лекарствени продукти на приемливи цени и изискването да се избягват различията в мерките, които могат да възпрепятстват или нарушат търговията с лекарствени продукти в рамките на Общността“ — да се счита за съвместимо с общностната уредба приемането на мерки, които се позовават само на „приблизителната“, а не на „установената“ икономическа стойност на разходите (това запитване се отнася до двата настоящи случая)?

               4)

               Трябва ли изискванията, свързани с горните граници на разходите за лекарствени продукти, които всяка държава-членка е компетентна да определя, да се свързват изрично само с разходите за лекарствени продукти или може да се счита, че правомощията на държавите-членки включват и правото на преценка дали да се взимат предвид и сведенията относно други разходи по здравеопазване?

               5)

               Трябва ли произтичащите от директивата принципи на прозрачност и участие на заинтересованите предприятия в мерките относно предвиденото замразяване или общо намаление на цените на лекарства да се тълкуват в смисъл, че е необходимо винаги и непременно да се предвиди възможност за изключения от наложената цена (член 41 параграф 2 от Директивата) и конкретното участие на предприятието заявител, с последващата от това необходимост администрацията да мотивира евентуалния отказ?

      (1)  Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84).


title: Дело C-481/07 P: Жалба, подадена на 2 ноември 2007 г. от SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA срещу определение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 29 август 2007 г. по дело T-186/05, SELEX Sistemi Inrtegrati SpA/Комисия на Европейските общности

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/2

         Жалба, подадена на 2 ноември 2007 г. от SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA срещу определение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 29 август 2007 г. по дело T-186/05, SELEX Sistemi Inrtegrati SpA/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-481/07 P)
   (2008/C 37/02)
   Език на производството: иткалиански
   Страни

      Жалбоподател: SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и A. Neri, avvocati)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 29 август 2007 г. по дело Т-186/05 и да се върне делото на Първоинстанционния съд, за да се произнесе по същество съобразно дадените указания от Съда,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящето производство и по производството по дело Т-186/05.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква:

               а)

               погрешно изключване от обхвата на понятието за обезщетими вреди на съдебните разноски направени по дело Т-155/04. Според жалбоподателя Първоинстанционният съд:

                           —

                           погрешно приема иска за обезщетение на вредите като опит да „промени решението за разноските, посочено в съдебното решение“ по дело Т-155/04,

                           —

                           погрешно тълкува член 87 и сл. от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд относно принципите, приложими към обезщетението за вреди,

                           —

                           погрешно счита, че съдебната практика по делото Montorio е приложима към разглеждания случай.

               б)

               грешка на Първоинстанционния съд, че изключва от понятието обезщетими вреди съдебните разноски, направени в рамките на административната процедура, предхождаща съдебното производство. Според жалбоподателя, грешката на Първоинстанционния съд се състои в тълкуването и прилагането на член 87 и сл. от Процедурния правилник във връзка с хипотеза на обезщетяване, която е изцяло извън обхвата на тяхното приложено поле;

               в)

               Изопачаване и преиначаване на доказателствата, предоставени от жалбоподателя. Първоинстанционният съд не е анализирал правилно преписката, предоставена от жалбоподателя и приложенията към нея;

               г)

               нелогични и противоречи мотиви и несъответствие с общностната съдебна практика в областта на обезщетението за вреди. Първоинстанционният съд не е приложил правилно принципите, установени с Решение по делото Mulder (съединени дела С-104/89 и С-37/90) (1) и с Решение по делото Agraz (дело С-243/05 Р) (2);

               д)

               нарушение на член 44 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд. Според жалбоподателя, правилното тълкуване на тази разпоредба не изисква исковата молба „непременно“ да съдържа доказателства, а напротив разпоредбата се основа на концепцията за „възможността“, в смисъл че страната следва да бъде задължена да предостави доказателства само когато това е възможно.

               е)

               липсата на мотиви относно обезщетението на вредите, претърпени от жалбоподателя вследствие на нарушението на принципа за разумна продължителност на административната процедура. Първоинстанционният съд не мотивирал отхвърлянето на искането за обезщетение във връзка с това конкретно нарушение, твърдяно от жалбоподателя.

               ж)

               преиначаването на доводите и на доказателствата, както и нелогичните и противоречащи на общностната съдебна практика в областта на обезщетението за неимуществени вреди мотиви. Първоинстанционния съд не е следвало да използва доводи, засягащи единствено изключването или невъзлагането на обществените поръчки за доставка, за да отхвърли искането за обезщетение, свързано с нарушението на принципа за разумната продължителност на административната процедура или нарушението на задължението за бдителност от страна на Комисията.

      (1)  Решение от 27 януари 2000 г., Recueil, стр. I-203.

      (2)  Решение от 9 ноември 2006 г., Recueil, стр. I-10833.


title: Дело C-429/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. — Gosselin Group NV/Европейска комисия, Stichting Administratiekantoor Portielje (Обжалване — Конкуренция — Картели — Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП — Пазар на международни услуги по преместване в Белгия — Пряко или непряко определяне на цените, поделяне на пазара и манипулиране на процедурите по набиране на оферти — Квалифициране — Ограничаване на конкуренцията с оглед на предмета — Задължение за мотивиране — Насоки относно засягането на търговията между държавите членки — Правна сила — Задължение за определяне на съответния пазар — Обхват — Насоки за определяне на размера на глобите (2006) — Дял от стойността на продажбите — Тежест на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Задължение за мотивиране — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 25 — Погасителна давност — Повторно нарушение)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/8

         Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2013 г. — Gosselin Group NV/Европейска комисия, Stichting Administratiekantoor Portielje
   (Дело C-429/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП - Пазар на международни услуги по преместване в Белгия - Пряко или непряко определяне на цените, поделяне на пазара и манипулиране на процедурите по набиране на оферти - Квалифициране - Ограничаване на конкуренцията с оглед на предмета - Задължение за мотивиране - Насоки относно засягането на търговията между държавите членки - Правна сила - Задължение за определяне на съответния пазар - Обхват - Насоки за определяне на размера на глобите (2006) - Дял от стойността на продажбите - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Задължение за мотивиране - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 25 - Погасителна давност - Повторно нарушение)
   2013/C 252/11
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Gosselin Group NV (представители: F. Wijckmans, H. Burez и S. De Keer, avocaten)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, F. Ronkes Agerbeek), Stichting Administratiekantoor Portielje

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 16 юни 2011 г. по дело Gosselin Group/Комисия (T-208/08) и по дело Stichting Administratiekantoor Portielje (T-209/08), с което Общият съд, по дело T-208/08, отменя Решение C(2008) 926, окончателен на Комисията от 11 март 2008 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38.543 — Международни услуги по преместване), в частта, в която се установява, че Gosselin Group NV е участвало в нарушението на член 81, параграф 1 ЕО в периода 30 октомври 1993 г.—14 ноември 1996 г., а по дело T-209/08, отменя Решение C(2008) 926, изменено с Решение C(2009) 5810 в частта, която се отнася до Stichting Administratiekantoor Portielje

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Gosselin Group NV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 331, 12.11.2011 г.


title: Дело C-100/12: Решение на Съда (десети състав) от 4 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Италия) — Fastweb SpA/Azienda Sanitaria Locale di Alessandria (Обществени поръчки — Директива 89/665/ЕИО — Обжалване в областта на обществените поръчки — Жалба срещу решение за възлагане на обществена поръчка, подадена от участник, чиято оферта не е приета — Жалба, обоснована с мотива, че избраната оферта не отговаря на техническите спецификации на поръчката — Насрещен иск на избрания оферент, който се основава на неспазване на някои технически спецификации на поръчката в офертата, представена от кандидата, подал тази жалба — Оферти, които, както едната, така и другата, не отговарят на техническите спецификации на поръчката — Национална съдебна практика, която налага първо да се разгледа насрещният иск и ако той е основателен, да се приеме, че главният иск е недопустим без разглеждане по същество — Съвместимост с правото на Съюза)

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/3

         Решение на Съда (десети състав) от 4 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Италия) — Fastweb SpA/Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
   (Дело C-100/12) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 89/665/ЕИО - Обжалване в областта на обществените поръчки - Жалба срещу решение за възлагане на обществена поръчка, подадена от участник, чиято оферта не е приета - Жалба, обоснована с мотива, че избраната оферта не отговаря на техническите спецификации на поръчката - Насрещен иск на избрания оферент, който се основава на неспазване на някои технически спецификации на поръчката в офертата, представена от кандидата, подал тази жалба - Оферти, които, както едната, така и другата, не отговарят на техническите спецификации на поръчката - Национална съдебна практика, която налага първо да се разгледа насрещният иск и ако той е основателен, да се приеме, че главният иск е недопустим без разглеждане по същество - Съвместимост с правото на Съюза)
   2013/C 245/05
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fastweb SpA

      Ответник: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria

      в присъствието на: Telecom Italia SpA, Path-Net SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Тълкуване на Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237), изменена с Директива 2007/66/ЕО (ОВ L 335, стр. 31) — Принципи на равно третиране, на недопускане на дискриминация и на защита на конкуренцията — Правило от националната съдебна практика, предвиждащо, че националният съд, сезиран с жалба за отмяна на акт за възлагане на обществена поръчка, и с насрещна жалба за оспорване на участието в тръжната процедура на оферента, който не е спечелил поръчката и който е подал главната жалба, може да разгледа главната жалба по същество единствено ако насрещната жалба не е основателна — Ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка, включваща само двама оференти, които не са подали оферти в съответствие с изискванията

      Диспозитив

   Член 1, параграф 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че ако в производство по обжалване оферентът, на когото е възложена поръчката и който е подал насрещния иск, повдигне възражение за недопустимост, което се основава на липсата на процесуална легитимация на подалия жалбата оферент, като твърди, че офертата на последния е трябвало да бъде отхвърлена от възлагащия орган поради несъответствието ѝ на техническите спецификации, определени в условията на поръчката, тази разпоредба не допуска да се приеме, че посочената жалба е недопустима, след като преди нея е разгледано това възражение за недопустимост, без да има произнасяне по съответствието на споменатите технически спецификации както на офертата на оферента, на когото е възложена поръчката, така и на тази на оферента, подал жалбата, въз основа на която е образувано главното производство.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Дело C-26/16: Решение на Съда (девети състав) от 14 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 138, параграф 2, буква a) — Условия за освобождаване на вътреобщностна доставка на ново транспортно средство — Пребиваване на приобретателя в държавата членка по местоназначение — Временна регистрация в държавата членка по местоназначение — Опасност от данъчна измама — Добросъвестност на продавача — Задължение на продавача за полагане на дължима грижа)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/12

         Решение на Съда (девети състав) от 14 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Португалия) — Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Дело C-26/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 138, параграф 2, буква a) - Условия за освобождаване на вътреобщностна доставка на ново транспортно средство - Пребиваване на приобретателя в държавата членка по местоназначение - Временна регистрация в държавата членка по местоназначение - Опасност от данъчна измама - Добросъвестност на продавача - Задължение на продавача за полагане на дължима грижа))
   (2017/C 277/16)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda

      Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Диспозитив

               1)

               Член 138, параграф 2, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност не допуска национални разпоредби да предвиждат като условие за освобождаване на вътреобщностна доставка на ново транспортно средство приобретателят на това транспортно средство да е установен или да има местоживеене в държавата членка по местоназначение на посоченото транспортно средство.

               2)

               Член 138, параграф 2, буква а) от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че освобождаването на доставка на ново транспортно средство не може да бъде отказано от държавата членка на доставката само поради обстоятелството, че това транспортно средство е имало само временна регистрация в държавата членка по местоназначение.

               3)

               Член 138, параграф 2, буква а) от Директива 2006/112 не допуска продавачът на ново транспортно средство, превозено от приобретателя в друга държава членка и регистрирано временно в тази последна държава, да бъде впоследствие задължен да плати данъка върху добавената стойност, когато не е доказано, че режимът на временна регистрация е прекратен и че този данък е бил или ще бъде платен в държавата членка по местоназначение.

               4)

               Член 138, параграф 2, буква а) от Директива 2006/112, както и принципите на правна сигурност, на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания не допускат продавачът на ново транспортно средство, превозено от приобретателя в друга държава членка и регистрирано временно в нея, да бъде впоследствие задължен за плащането на данъка върху добавената стойност в случай на данъчна измама, извършена от приобретателя, освен ако въз основа на обективни данни не се установи, че посоченият продавач е знаел или е трябвало да знае, че сделката е свързана с данъчна измама, извършена от приобретателя, и не е взел всички зависещи от него разумни мерки, за да избегне участието си в тази измама. Запитващата юрисдикция е задължена да провери дали случаят е такъв, като направи глобална преценка на всички елементи и фактически обстоятелства в главното производство.

      (1)  ОВ C 136, 18.4.2016 г.


title: Дело C-420/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 24 юли 2013 г. — Netto Marken Discount AG & Co. KG/Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/8

         Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 24 юли 2013 г. — Netto Marken Discount AG & Co. KG/Deutsches Patent- und Markenamt
   (Дело C-420/13)
   2013/C 313/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Netto Marken Discount AG & Co. KG

      Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 2 от Директивата (1) да се тълкува в смисъл, че под „услуга“ по тази разпоредба следва да се разбира и търговията на дребно с услуги?

               2.

               При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1,
               следва ли член 2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че предоставяните от търговците на дребно услуги трябва да са също толкова конкретизирани що се отнася до тяхното съдържание, колкото и продаваните от търговеца на дребно стоки?

                           a)

                           За целите на конкретизирането на услугите достатъчно ли е да се посочи

                                       aa)

                                       единствено по общ начин областта, в която се предоставят услугите, или общи термини,

                                       бб)

                                       единствено класът (класовете), или

                                       вв)

                                       подробно всяка отделна услуга?

                           б)

                           При това положение вземат ли се предвид тези данни за целите на определянето на датата на заявката, или, в случай че са посочени общи термини или класове, е възможно да се извърши промяна или да се направят допълнения?

               3.

               При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1,
               следва ли член 2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че обхватът на закрилата, предоставяна с марката за услуги в рамките на търговията на дребно с услуги, се разпростира и по отношение на предоставяните от самия търговец на дребно услуги?

      (1)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).


title: Дело C-332/05: Решение на Съда (втори състав) от 18 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Bundessozialgericht-Германия) — Aldo Celozzi/Innungskrankenkasse Baden-Württemberg (Свободно движение на работници — Изчисляване на размера на дневното парично обезщетение при общо заболяване в зависимост от нетния доход, който на свой ред се определя от категорията на данъчно облагане — Служебно вписване на работника мигрант, чийто съпруг пребивава в друга държава-членка, в неблагоприятна категория на данъчно облагане — Промяна в категорията на данъчно облагане само по молба на работника мигрант — Неотчитане на настъпила впоследствие промяна в категорията на данъчно облагане, основаваща се на семейното положение на работника — Принцип на равно третиране — Нарушение)

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/8

         Решение на Съда (втори състав) от 18 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Bundessozialgericht-Германия) — Aldo Celozzi/Innungskrankenkasse Baden-Württemberg
   (Дело C-332/05) (1)

   (Свободно движение на работници - Изчисляване на размера на дневното парично обезщетение при общо заболяване в зависимост от нетния доход, който на свой ред се определя от категорията на данъчно облагане - Служебно вписване на работника мигрант, чийто съпруг пребивава в друга държава-членка, в неблагоприятна категория на данъчно облагане - Промяна в категорията на данъчно облагане само по молба на работника мигрант - Неотчитане на настъпила впоследствие промяна в категорията на данъчно облагане, основаваща се на семейното положение на работника - Принцип на равно третиране - Нарушение)
   (2007/C 56/12)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundessozialgericht [Федерален съд по осигурителноправни спорове]
   Страни в главното производство

      Ищец: Aldo Celozzi

      Ответник: Innungskrankenkasse Baden-Württemberg
   Предмет
   Искане за даване на преюдициално заключение — Bundessozialgericht — Тълкуване на член 39 от Договора ЕО, на член 3, параграф 1 и на член 23, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2), както и на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2) — Национално законодателство в областта на социалното осигуряване — Непряка дискриминация — Изчисляване размера на дневното парично обезщетение при общо заболяване в зависимост от нетния доход, който на свой ред се определя от категорията на данъчно облагане — Отказ да се вземе предвид с обратно действие промяната в категорията на данъчно облагане, произтичаща от отчитането на семейното положение на работника мигрант, чийто съпруг пребивава в друга държава-членка
   Диспозитив
   Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно наети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в редакцията, изменена и актуализирана с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, не допуска прилагането на установена от държава-членка схема за дневно парично обезщетение при общо заболяване като разглежданата в главното производство:

               —

               по силата на която работникът мигрант, чийто съпруг пребивава в друга държава-членка, се вписва служебно в категория на данъчно облагане, по-неблагоприятна в сравнение с тази, от която се ползва семеен работник от съответната държава-членка, чийто съпруг пребивава в нея и не упражнява никаква платена професионална дейност и

               —

               която не позволява да се вземе предвид обратното действие — по отношение размера на дневните парични обезщетения — на по-късно настъпила по изричното искане на работника мигрант, основано на действителното му семейно положение, корекция в категорията на данъчно облагане, която определя нетния доход, в зависимост от който пък се изчислява размерът на упоменатите дневни парични обезщетения.

      (1)  ОВ C 281, 12.11.2005 г.


title: Дело T-597/13: Жалба, подадена на 18 ноември 2013 г. — Calida/СХВП — Quanzhou Green Garments (dadida)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/30

         Жалба, подадена на 18 ноември 2013 г. — Calida/СХВП — Quanzhou Green Garments (dadida)
   (Дело T-597/13)
   2014/C 24/54
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Calida Holding AG (Зурзе, Швейцария) (представители: R. Kaase и H. Dirksmeier, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Quanzhou Green Garments Co. Ltd (Quanzhou, Китай)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 септември 2013 г., постановено по преписка R 1190/2012-4,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: международна регистрация № 979 903 с действие в Европейския съюз за фигуративната марка, съдържаща словния елемент „dadida“ за стоки от клас 25

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основания на искането за обявяване на недействителност: относителни основания съгласно член 53, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Общността

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Общността.


title: Дело T-704/16: Жалба, подадена на 26 септември 2016 г. — Murka/EUIPO (SCATTER SLOTS)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/28

      Жалба, подадена на 26 септември 2016 г. — Murka/EUIPO (SCATTER SLOTS)
      (Дело T-704/16)
      (2016/C 454/50)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Murka Ltd (Тортола, British Virgin Islands) (представител: S. Santos Rodriguez, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: словна марка на ЕС „SCATTER SLOTS“ — Заявка за регистрация № 14 590 889

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 21 юни 2016 г. по преписка R 471/2016-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени пред EUIPO.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009;

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-200/11 P: Определение на Съда от 22 март 2012 г. — Италианска република/Европейска комисия (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Държавни помощи — Несъвместимост с общия пазар — Решение на Комисията — Жалба за отмяна — Регламент (ЕО) № 659/1999 — Член 1, буква в) — Изменение на съществуваща помощ — Регламент (ЕО) № 794/2004 — Член 4, параграф 1 — Временния защитен механизъм за корабостроене)

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/7

         Определение на Съда от 22 март 2012 г. — Италианска република/Европейска комисия
   (Дело C-200/11 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Държавни помощи - Несъвместимост с общия пазар - Решение на Комисията - Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) № 659/1999 - Член 1, буква в) - Изменение на съществуваща помощ - Регламент (ЕО) № 794/2004 - Член 4, параграф 1 - Временния защитен механизъм за корабостроене)
   2012/C 194/11
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Жалба срещу решение на Общия съд (осми състав) от 3 февруари 2011 г. по дело Т-3/09 (Италия/Комисия), с което Общият съд отхвърля искането за отмяна на Решение 2010/38/ЕО на Комисията от 21 октомври 2008 година относно държавна помощ C 20/08 (ex N 62/08), която Италия възнамерява да приведе в действие като изменение на схема N 59/04 относно временния защитен механизъм за корабостроене (ОВ L 17, 2010 г., стр. 50)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело C-460/14: Решение на Съда (десети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Johannes Evert Antonius Massar/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV (Преюдициално запитване — Застраховане на правни разноски — Директива 87/344/ЕИО — Член 4, параграф 1 — Свободен избор на адвокат от застрахованото лице — Съдебно или административно производство — Понятие — Разрешение, предоставено от публично образувание на работодател с оглед на прекратяването на трудов договор)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/13

      Решение на Съда (десети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Johannes Evert Antonius Massar/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
      (Дело C-460/14) (1)

      ((Преюдициално запитване - Застраховане на правни разноски - Директива 87/344/ЕИО - Член 4, параграф 1 - Свободен избор на адвокат от застрахованото лице - Съдебно или административно производство - Понятие - Разрешение, предоставено от публично образувание на работодател с оглед на прекратяването на трудов договор))
      (2016/C 211/14)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Johannes Evert Antonius Massar

         Ответник: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

         Диспозитив

      Член 4, параграф 1, буква a) от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „административно производство“ в тази разпоредба се отнася и до процедура, в която публично образувание предоставя на работодател разрешение за уволнението на застрахован за правни разноски работник или служител.

         (1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.


title: Дело C-508/09: Иск, предявен на 8 декември 2009 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/45

         Иск, предявен на 8 декември 2009 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-508/09)
   2010/C 24/78
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Zadra и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че тъй като регион Сардиния е приел и прилага правна уредба относно разрешаването на дерогации от режима на защита на дивите птици, която не зачита условията, определени в член 9 от Директива 79/409/ЕИО (1), Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 9 от Директива 79/409/ЕИО,

               —

               да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията твърди, че приетата от регион Сардиния правна уредба не съответства на разпоредбите на член 9 от Директива 79/409/ЕИО.
   Регионален закон № 2 от 13 февруари 2004 г., който урежда използването за ловуване чрез дерогация и декрети 3/V от 2004 г. и 8/IV от 2006 г., приети на основание на този закон, не отговарят на изискванията на член 9 от директивата, доколкото:

               —

               становището на научния комитет в някои случаи се изисква и — ако е отрицателно — не се спазва, а в някои случаи изобщо не се изисква,

               —

               не е налице мотивиране в достатъчна степен (що се отнася до изискванията за защита посредством използването за ловуване чрез дерогация, разгледаните алтернативи, вероятните очаквани резултати),

               —

               не е налице система за надлежен контрол, която да позволява да се провери дали условията на дерогацията се спазват и своевременно да се предприемат съответни действия,

               —

               предвидените в член 9, параграф 2 от директивата условия не се предвиждат от закона и вследствие на това не се посочват в мерките за дерогация.

         Закон № 2 от 13 февруари 2004 г. е изменен с Регионален закон № 4 от 11 май 2006 г. Въпреки тези измененията Закон № 2 от 13 февруари 2004 г., както и Декрет № 2225/DecA/3 от 30 януари 2009, приет на основание на горепосочения закон, не отговарят на изискванията на член 9 от директивата, доколкото:

               —

               въвеждането на консултация с научния комитет не възпрепятства приемането на актове за дерогация, в които са налице празноти от гледна точка на мотиви и обосновка, както и приемането на актове за дерогация дори без становището научния орган,

               —

               в изменения регионален закон 2/2004 продължава да не се предвижда, че в конкретните мерки за дерогация се посочват условията, предвидени в член 9, параграф 2 от Директива 79/409 (в Декрет 2225 всъщност има празноти и от тази гледна точка).

      (1)  Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77).


title: Дело T-300/12: Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г.  — Lidl Stiftung/СХВП — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „FAIRGLOBE“  — По-ранни национални словни марки „GLOBO“  — Относително основание за отказ — Липса на реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/34

         Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Lidl Stiftung/СХВП — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
   (Дело T-300/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „FAIRGLOBE“ - По-ранни национални словни марки „GLOBO“ - Относително основание за отказ - Липса на реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 2868/95))
   2014/C 409/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: M. Wolter и A. Berger, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Португалия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 април 2012 г. (преписка R 1981/2010-2), постановено в производство по възражение със страни A Colmeia do Minho Lda и Lidl Stiftung & Co. KG.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 2 април 2012 г. (преписка R 1981/2010-2), постановено в производство по възражение със страни A Colmeia do Minho Lda и Lidl Stiftung & Co. KG, в частта, в която констатира, че е надлежно доказано реалното използване на по-ранните марки.

               2)

               СХВП понася своите съдебни разноски, както и разноските, направени от Lidl Stiftung & Co.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело F-8/09: Жалба, подадена на 9 юли 2009 г. — Апостолов/Комисия

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/16

         Жалба, подадена на 9 юли 2009 г. — Апостолов/Комисия
   (Дело F-8/09)
   2009/C 244/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Светослав Апостолов (Saarwellingen, Германия) (представител: D. Schneider-Addaeh-Mensah, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет на производството

   Отмяна на Решение от 23 октомври 2008 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението за изключването му от конкурс на общо основание EPSO/CAST27/4/07.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение от 23 октомври 2008 г. на Европейската комисия;

               —

               да се задължи Европейската комисия и специализираните ѝ служби, главно Европейската служба за подбор на персонал (EPSO), да приеме за правилни дадените от жалбоподателя отговори на въпроси 9, 30 и 32 от теста за компетентност, проведен на 14 декември 2007 г.;

               —

               при условията на евентуалност, на жалбоподателя да бъде разрешено да се яви отново на теста за компетентност;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-296/14 P: Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 9 април 2014 г. по дело T-150/12, Гърция/Комисия

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/22

         Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 9 април 2014 г. по дело T-150/12, Гърция/Комисия
   (Дело C-296/14 P)
   2014/C 253/29
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и A. Vasilopoulou)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи жалбата, да се отмени в неговата цялост обжалваното решение на Общия съд на Европейския съюз с конкретно посочените доводи, да се уважи първоинстанционната жалба на Република Гърция, да се отмени обжалваното решение на Европейската комисия и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В повдигнатото основание за отмяна Република Гърция поддържа, че е налице нарушение на правото на Европейския съюз, с мотива, че Общият съд е тълкувал и приложил неправилно член 107, параграф 1 и параграф 3, буква б) ДФЕС по отношение на наличието на извънредните условия, в които се е намирала гръцката икономика към момента на настъпването на обстоятелствата.
   По-конкретно, в първата част от основанието за отмяна се поддържа, че по силата на неправилно тълкуване и прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС Общият съд е приел, че спорните мерки представляват избирателно икономическо предимство за бенефициентите, което може да заплаши конкуренцията и търговията между държавите членки, като се имат предвид извънредните условия, в които се е намирала гръцката икономика към момента на настъпване на обстоятелствата, докато във втората част на основанието се поддържа, че Общият съд е дал неправилно тълкуване и прилагане на член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, с мотива, че той е ограничил нормативноопределеното приложно поле на тази разпоредба до условията, съдържащи се в Съобщението на Комисията — Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза, макар и към момента на настъпване на обстоятелствата да са били налице извънредните условия, в които се е намирала гръцката икономика.


title: Дело T-19/16: Жалба, подадена на 18 януари 2016 г. — Advanced Drainage Systems/СХВП (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/55

         Жалба, подадена на 18 януари 2016 г. — Advanced Drainage Systems/СХВП (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)
   (Дело T-19/16)
   (2016/C 098/70)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Advanced Drainage Systems, Inc. (Уилмингтън, Съединени щати) (представител: C. Sleep, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: словна марка на Общността „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS“ — заявка за регистрация № 13 405 188

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 ноември 2015г. по преписка R 1501/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да допусне продължаване на производството по регистрация,

               —

               при условията на евентуалност, да уважи жалбата, да отмени решението и да върне заявката за регистрация на отдела по проверките,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-456/16: Жалба, подадена на 16 август 2016 г. — Galletas Gullón/EUIPO — Hug (GULLON DARVIDA)

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/18

         Жалба, подадена на 16 август 2016 г. — Galletas Gullón/EUIPO — Hug (GULLON DARVIDA)
   (Дело T-456/16)
   (2016/C 383/25)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Испания) (представител: M. Escudero Pérez, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hug AG (Malters, Швейцария)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „GULLON DARVIDA“ — Заявка за регистрация № 11 705 738

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 13 юни 2016 г. по преписка R 773/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав, в случай, че тя встъпи в делото, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-350/09: Жалба, подадена на 4 септември 2009 г. — ICO Satellite/Комисия

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/76

         Жалба, подадена на 4 септември 2009 г. — ICO Satellite/Комисия
   (Дело T-350/09)
   2009/C 267/137
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ICO Satellite Ltd (Slough, Обединено кралство) (представител: S. Tupper, Solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да постанови, че Решение № 2009/449/ЕО от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) е недвалидно в съответствие с разпоредбите на член 230 ЕО и член 231 ЕО;

               —

               да осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящата жалба, както и да наложи всяка друга санкция, която Първоинстанционният съд счете за подходяща

      Правни основания и основни доводи

   Със своята жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение № 2009/449/ЕО на Комисията от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (1).
   Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение го лишава от правата на собственост, законосъобразно предоставени му от международното право. По-нататък жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като Комисията:

               а)

               е дискриминирала жалбоподателя като е привлякла бившия президент на Inmarsat Ventures Limited Council („Inmarsat“) в процеса на вземане на решение, като така е допуснала съществени процесуални нарушения и не е спазила принципа на равно третиране; и

               б)

               е действала необосновано, като е избрала Inmarsat and Solaris Mobile Limited, а не жалбоподателя, когато за последния се твърди, че обективно е в по-добро положение да предоставя МСУ.

         Жалбоподателят твърди, че като е приел обжалваното решение ответникът е действал по непропорционален начин, който е дискриминационен и е в противовес на оправданите правни очаквания на жалбоподателя. Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава и правото му да ползва необезпокоявано собствеността си, защитено с член 1 от Протокол № 1 на Европейската конвенция за правата на човека и международното право (ЕКПЧ), както и правото да ползва гражданските си права, в това число правото си на собственост и други сходни права на собственост и правото на справедливо и публично гледане на неговото дело, предвидено в член 6 от ЕКПЧ.

      (1)  2009/449/ЕО: Решение № 2009/449/ЕО на Комисията от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (нотифицирано под номер C(2009) 3746) (ОВ 2009 L 149, стp. 65).


title: Дело T-504/10: Определение на Общия съд от 10 юли 2012 г. — Prima TV/Комисия

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/23

         Определение на Общия съд от 10 юли 2012 г. — Prima TV/Комисия
   (Дело T-504/10) (1)

   2012/C 273/40
   Език на производството: италиански
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-452/10 P: Решение на Съда (втори състав) от 21 юни 2012 г. — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Режим на преобразуване на данъчните стойности на активите — Банков сектор — Облагане на капиталовите печалби — Заместващ данък — Селективност)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/2

         Решение на Съда (втори състав) от 21 юни 2012 г. — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)/Европейска комисия
   (Дело C-452/10 P) (1)

   (Обжалване - Държавни помощи - Режим на преобразуване на данъчните стойности на активите - Банков сектор - Облагане на капиталовите печалби - Заместващ данък - Селективност)
   2012/C 250/03
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL (представители: R. Silvestri, G. Escalar и M. Todino, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и D. Grespan)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (пети състав) от 1 юли 2010 г. по дело BNP Paribas и BNL/Комисия (T-335/08), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение 2008/711/ЕО на Комисията от 11 март 2008 г. относно държавна помощ C 15/07 (ex NN 20/07), приведена в действие от Италия, за данъчни стимули в полза на дадени преструктурирани банки (ОВ L 237, стр. 70).

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 1 юли 2010 г. по дело BNP Paribas и BNL/Комисия (T 335/08), доколкото с него се нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Отхвърля жалбата на BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL).

               3.

               BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) и Европейската комисия понасят направените от всяка от тях съдебни разноски.

               4.

               Осъжда BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) да заплатят съдебните разноски, направени пред Общия съд на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело T-567/12: Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — Kaatsu International/СХВП (KAATSU)

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/23

         Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — Kaatsu International/СХВП (KAATSU)
   (Дело T-567/12)
   2013/C 63/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kaatsu International Co. Ltd (Морнингсайд Драйв, Съединени щати) (представител: M. Edenborough, QC)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на апелативния състав,

               —

               да осъди ответника да заплати на жалбоподателя съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „KAATSU“ за стоки и услуги от класове 9, 10, 16, 28, 41 и 44 — Заявка за регистрация на марка на Общността № 10 179 547

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-500/11: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство) на 23 септември 2011 г. — Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/17

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство) на 23 септември 2011 г. — Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
   (Дело C-500/11)
   2011/C 370/28
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fruition Po Limited

      Ответник: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

      Преюдициални въпроси

               1.

               В случаите, когато:

                           а)

                           държава членка е приела да признае образувание като организация на производители по смисъла на член 11 от Регламент № 2200/96 (1);

                           б)

                           целите и устава на това образувание отговарят на изискванията на член 11 от Регламент № 2200/96;

                           в)

                           производителите, които са членове на образуванието, са получили всички услуги, които по принцип би следвало да им се предоставят от организация на производители в съответствие с член 11 от Регламент № 2200/96 и

                           г)

                           образуванието се е обърнало към предприемачи, за да предостави съществена част от тези услуги,

                     следва ли член 11 от Регламент № 2200/96 да се тълкува в смисъл, че с оглед спазване на принципа на правна сигурност налага на посоченото образувание да упражнява определено ниво на контрол по отношение на предприемачите?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, какво ниво на контрол изисква член 11 от Регламент № 2200/96?

               3.

               В частност, може ли да се приеме, че образуванието има нивото на контрол, евентуално изисквано по член 11 от Регламент № 2200/96, след като:

                           а)

                           предприемачите са:

                                       1.

                                       дружество, 93 % от чийто капитал се притежава от членовете на образуванието, и

                                       2.

                                       дружество, 50 % от чийто капитал се притежава от първото дружество и чийто устав предвижда, че решенията му трябва да се вземат с единодушие;

                           б)

                           нито едно от дружествата не е задължено по силата на договорно споразумение да се съобразява с указания, давани му от образуванието във връзка с разглежданата дейност, но

                           в)

                           образуванието и предприемачите са действали въз основа на консенсус поради описаната по-горе структура на капитала?

               4.

               За отговора на предишните въпроси от значение ли е, че:

                           а)

                           член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1432/03 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (2) изрично предвижда към момента на настъпване на фактите по делото, че „държавите членки [трябва да] определят условията“, при които организация на производители може да повери на трети страни изпълнението на задачите си, и

                           б)

                           държавата членка, посочена в първия въпрос, не е определила такива условия към момента на настъпване на фактите по делото?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (ОВ L 297, p. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 20, стр. 29).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1432/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (ОВ L 203, стр. 18; Специално издание на български език 2007 г., глава 3, том 48, стр. 193).


title: Дело C-544/11: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Германия) на 24 октомври 2011 г. — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/31

      Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Германия) на 24 октомври 2011 г. — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen
      (Дело C-544/11)
      (2012/C 25/57)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Rheinland-Pfalz

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Helga Petersen, Peter Petersen

         Ответник: Finanzamt Ludwigshafen

         Преюдициален въпрос

      Съвместима ли е с член 49 от Договора за създаване на Европейската общност (в редакцията му към 26 февруари 2001 г.), понастоящем член 56 ДФЕС, разпоредба, която обуславя освобождаването от облагане на доходите от несамостоятелна трудова дейност на данъчно задължено лице, местно за съответната държава, от обстоятелството дали съответният работодател има седалище на територията на същата държава, като обаче не предвижда такова освобождаване от облагане, в случай че работодателят има седалище в друга държава членка на Европейския Съюз?


title: Дело T-508/10: Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/СХВП — von Eicken (SEBA TRADITION) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „SEBA TRADITION“ — По-ранна национална фигуративна марка „JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/18

         Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/СХВП — von Eicken (SEBA TRADITION)
   (Дело T-508/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „SEBA TRADITION“ - По-ранна национална фигуративна марка „JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 189/33
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ (Малтепе, Турция) (представител: H. Wilde, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Joh. Wilh. von Eicken GmbH (Любек, Германия) (представители: C. Rohnke и F. Thiering, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 август 2010 г. (по дело R 559/2009-4) относно производство за обявяване на недействителност, при участието на Joh. Wilh. von Eicken GmbH и Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело C-254/16: Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 3 май 2016 г. — Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/19

         Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 3 май 2016 г. — Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Дело C-254/16)
   (2016/C 296/24)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Glencore Grain Hungary Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 183 от Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че крайният срок за възстановяване на надвзетия ДДС се удължава до деня на предаване на протокола, изготвен след ревизия, когато в рамките на процедурата по данъчна ревизия, започната до 30 дни от получаване на искането за възстановяване, на данъчнозадълженото лице е наложена глоба за неизпълнение?

               2)

               С оглед на принципите на данъчен неутралитет и на пропорционалност, допуска ли член 183 от Директивата за ДДС национална правна уредба, която при забавено плащане на дадена сума изключва плащането на лихви за забава, когато в рамките на ревизията, свързана с плащането на тази сума, данъчнозадълженото лице е било санкционирано от съответния орган във връзка със задължението за сътрудничество, въпреки че продължилата няколко години ревизия се е забавила по причини, които не могат да се вменят основно на данъчнозадълженото лице?

               3)

               Трябва ли член 183 от Директива 2006/112 и принципът на ефективност да се тълкуват в смисъл, че искането за плащането на лихви във връзка с удържани или невъзстановени данъци, в разрез с правото на Съюза, е субективно право, което пряко произтича от самото право на Съюза, така че нарушението на правото на Съюза е достатъчно, за да се предяви пред юрисдикциите и другите органи на държавите членки правото на лихви?

               4)

               Ако запитващата юрисдикция, вземайки предвид отговорите, дадени на предходните въпроси, приеме по делото в главното производство, че националната правна уредба на държавата членка противоречи на член 183 от Директивата за ДДС, ще постъпи ли тя по начин, съответстващ на правото на Съюза, ако счете отказа в решенията на органите на държавите членки за плащане на лихви за забава за противоречащ на член 183 от Директивата за ДДС?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-738/16: Жалба, подадена на 25 октомври 2016 г. — La Quadrature du Net и др./Комисия

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/39

         Жалба, подадена на 25 октомври 2016 г. — La Quadrature du Net и др./Комисия
   (Дело T-738/16)
   (2017/C 006/49)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: La Quadrature du Net (Париж, Франция) French Data Network (Амиен), Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs (Fédération FDN) (Амиен) (представител: H. Roy, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви, че Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1250 на Комисията от 12 юли 2016 г. противоречи на членове 7, 8 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

               —

               да отмени това решение.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като правната уредба на Съединените щати допуска събиране на информация на общо основание. Такова нарушение било налице в Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1250 на Комисията от 12 юли 2016 г. съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно адекватността на защитата, осигурявана от Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ (наричано по-нататък „обжалваното решение“), тъй като в него не се отчитало, че правната уредба на Съединените щати засяга по-конкретно същественото съдържание на основното право на зачитане на личния живот, гарантирано от член 7 от Хартата.

               2.

               Второто основание е нарушение на Хартата доколкото в обжалваното решение неправилно се установявало, че щитът за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ гарантира равностойно по същество равнище на защита на основните права в сравнение с това, което е осигурено в рамките на Съюза, въпреки че правната уредба на Съединените щати не ограничава допустимото използване на данните в рамките на необходимото.

               3.

               Третото основание е нарушение на Хартата, доколкото в обжалваното решение не се отчита, че правната уредба на Съединените щати не предвижда ефективни правни средства и въпреки тази липса се приема, че е налице горепосочената равностойност на защитата.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение на Хартата, доколкото в обжалваното решение била допусната явна грешка в преценката при извода, че Щитът за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ гарантира равностойна защита в сравнение с тази, която е осигурена в рамките на Съюза, въпреки че правната уредба на Съединените щати не предвижда независим контрол.


title: Дело T-305/16: Жалба, подадена на 14 юни 2016 г. — Lidl Stiftung/EUIPO — Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)

text:
               8.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/26

         Жалба, подадена на 14 юни 2016 г. — Lidl Stiftung/EUIPO — Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Дело T-305/16)
   (2016/C 287/32)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия) (представители: M. Kefferpütz и A. Berger, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Primark Holdings (Дъблин, Ирландия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „LOVE TO LOUNGE“— Марка на Европейския съюз № 8 500 548

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 9 март 2016 г. по преписка R 489/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да обяви недействителността на марката на Европейския съюз № 8 500 548,

               —

               да осъди ответната страна да заплати съдебните разноски,

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати разноски пред EUIPO.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75 и член 76 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-606/11: Определение на Общия съд (шести състав) от 3 юли 2012 г. — Woodman Labs/СХВП — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/10

         Определение на Общия съд (шести състав) от 3 юли 2012 г. — Woodman Labs/СХВП — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO)
   (Дело T-606/11) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 273/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Woodman Labs, Inc. (Саусалито, Съединени американски щати) (представител: адв. M. Graf)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL (Витория Гастейс, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 29 септември 2011 г. (преписка R 876/2010-4) относно производство по възражение между 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL и Woodman Labs, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело T-336/11: Жалба, подадена на 24 юни 2011 г. — Italiana Calzature/СХВП — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/38

         Жалба, подадена на 24 юни 2011 г. — Italiana Calzature/СХВП — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)
   (Дело T-336/11)
   2011/C 252/85
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Società Italiana Calzature SpA (Milano, Italia) (представители: A. Rapisardi и C. Ginevra, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав от 8 април 2008 г. по преписка R 0634/2010-2 и вследствие на това да потвърди решението на отдела по споровете от 5 март 2010 г. относно процедура по възражение № 1350711,

               —

               да осъди СХВП да заплати всички разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: VICINI S.p.A.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „GIUSEPPE“ (заявка за регистрация № 6.513.386) за стоки и услуги от класове 18 и 25

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „ZANOTTI“ (№ 244.277) за стоки от клас 25 и италианска фигуративна марка, която съдържа словния елемент „Zanotti“ за стоки от класове 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: Уважава отчасти възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля изцяло възражението

      Изложени правни основания: Неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 годинаотносно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1)


title: Дело C-141/10: Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Членове 39 ЕО–42 ЕО — Свободно движение на хора — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Социална сигурност на работниците мигранти — Отказ за изплащане на определени обезщетения — Работници на нефтени платформи в Нидерландия — Допустимост на иска)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/2

         Решение на Съда (осми състав) от 19 април 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-141/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 39 ЕО–42 ЕО - Свободно движение на хора - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Социална сигурност на работниците мигранти - Отказ за изплащане на определени обезщетения - Работници на нефтени платформи в Нидерландия - Допустимост на иска)
   2012/C 165/03
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и M. van Beek)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представител: C.M. Wissels)

      Страна, встъпила в подкрепа на ищеца: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и E. Silveira)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 3, параграф 1 и член 13, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) и на членове 45—48 от ДФЕС — Отказ за изплащане на определени обезщетения на работещи на нефтени платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като недопустим.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Португалската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-436/09: Определение на председателя на Съда от 13 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, в присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/24

         Определение на председателя на Съда от 13 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, в присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Дело C-436/09) (1)

   2012/C 73/42
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-342/14 P: Определение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — CR/Парламент и Съвет (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Възнаграждение — Семейни надбавки — Надбавка за дете на издръжка — Възстановяване на неоснователно платени суми — Възражение за незаконосъобразност на член 85, параграф 2 от Правилника — Правна сигурност — Пропорционалност — Задължение за мотивиране — Явно неоснователна жалба)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/21

         Определение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — CR/Парламент и Съвет
   (Дело T-342/14 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Семейни надбавки - Надбавка за дете на издръжка - Възстановяване на неоснователно платени суми - Възражение за незаконосъобразност на член 85, параграф 2 от Правилника - Правна сигурност - Пропорционалност - Задължение за мотивиране - Явно неоснователна жалба))
   (2015/C 056/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CR (Мален, Франция) (представител: A. Salerno, avocat)

      Други страни в производството: Европейски парламент (представители: V. Montebello-Demogeot и E. Танева); и Съвет на Европейския съюз (представители: пъровначално M. Bauer и A. Bisch, впоследствие M. Bauer и E. Rebasti)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 12 март 2014 г., CR/Парламент (F-128/12, RecFP, EU:F:2014:38), с която се иска неговата отмяна.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н CR понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Европейския парламент в настоящото производство.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело F-83/11: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юни 2012 г. — Cristina/Комисия (Публична служба — Конкурс на общо основание — Решение на конкурсната комисия за недопускане до изпитите — Способи за защита — Съдебна жалба, подадена без да се изчака решението по административната жалба — Допустимост — Специални условия за допускане на участие в конкурса — Професионален опит, свързан с естеството на служебните задължения)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/40

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юни 2012 г. — Cristina/Комисия
   (Дело F-83/11) (1)

   (Публична служба - Конкурс на общо основание - Решение на конкурсната комисия за недопускане до изпитите - Способи за защита - Съдебна жалба, подадена без да се изчака решението по административната жалба - Допустимост - Специални условия за допускане на участие в конкурса - Професионален опит, свързан с естеството на служебните задължения)
   2012/C 287/74
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Alma Yael Cristina (Брюксел, Белгия) (представители: адв. S. Rodrigues, адв. A. Blot и адв. C. Bernard-Glanz)

      Ответник: Европейска комисия (представители: г-н J. Currall и г-жа B. Eggers)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на председателя на конкурсната комисия по конкурс EPSO/AST/112/10 — Асистенти (AST 3) да не се допусне жалбоподателката до изпитите.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-жа Cristina понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г., стр. 41.


title: Поправка на известието в Официален вестник по дело C-528/11 ( ОВ C 370, 17.12.2011 г. )

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/32

         Поправка на известието в Официален вестник по дело C-528/11
   (
         Официален вестник на Европейския съюз C 370 от 17 декември 2011 г.
      )
   2012/C 133/64
   Текстът на известието в Официален вестник по дело C-528/11, Халаф, се заменя със следния текст:

      Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 18 октомври 2011 година — Зухейр Фрайех Халаф/Държавна агенция за бежанците при Министерския съвет
      (Дело C-528/11)
      2012/C 133/64
      Език на производството: български

         Препращаща юрисдикция

      Административен съд София-град

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Зухейр Фрайех Халаф

         Ответник: Държавна агенция за бежанците при Министерския съвет

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли член 3, § 2 от Регламент (ЕО) № 343/2003 (1) на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна, да се тълкува в смисъл, че допуска държава-членка да поеме отговорност за разглеждането на молбата за убежище, когато по отношение на подалото молба за убежище лице не са налице факти от лично естество, обуславящи приложимост на хуманитарната клауза по член 15 от същия регламент и когато компетентната по правилата на член 3, § 1 от същия регламент държава-членка не е отговорила запитването за обратно приемане по член 20, § 1 от този регламент и при условие, че в същия не са предвидени разпоредби за спазването на принципа за солидарност по член 80 от Договора за функционирането на Европейския съюз?

                  2.

                  Какво е съдържанието на правото на убежище по чл.18 от Хартата за правата на ЕС във връзка с чл. 53 от същата, определението по чл.2, буква в) и съображение 12 от преамбюла на Регламент (ЕО) N2 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище?

                  3.

                  Следва ли чл. 3, § 2 от Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна, във връзка с задължението по чл. 78, §1 от Договора за функционирането на Европейския съюз за спазване на международни актове в областта на убежището, да се тълкува в смисъл, че задължава държавите членки да изискат становище на Службата на Върховния комисариат за бежанците при Организацията на обединените нации в производството по определянето на компетентната държава членка по регламента, когато в актове на тази служба са изнесени факти и направени изводи, че компетентната по правилата на § 1 от същата разпоредба на регламента държава-членка нарушава разпоредби по правото на Европейския съюз в областта на убежището?

            При положителен отговор на този въпрос, да се отговори и на въпроса:
      Когато не е взето посоченото становище на Службата на Върховния комисариат за бежанците, допуснато ли е съществено нарушение на процедурата при определянето на компетентната държава-членка по чл.3 от същия регламент и нарушение на правото на добра администрация и на ефективни средства за защита съответно по чл. 41 и чл. 47 от Хартата за правата на Европейския съюз, и по аргумент от чл. 21 на Директива 2005/85/ЕО (2) на Съвета от 01.12.2005г. за минималните стандарти относно процедурата за предоставянето и отнемането на статут на бежанец в държавите-членки, предвиждаща правото тази служба да изрази становище при разглеждането на всяка молба за убежище?

      (1)  OB L 50, стр. 1; Специално българско издание, 2003 г., глава 19, том 6, стр. 56

      (2)  OB L 326, стр. 13; Специално българско издание, 2005 г., глава 19, том 7, стр. 242


title: Дело C-251/17: Жалба, представена на 12 май 2017 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/16

         Жалба, представена на 12 май 2017 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-251/17)
   (2017/C 221/20)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и L. Cimaglia)

      Ответник: Италианска република

      Искания

   Комисията иска от Съда:

               —

               да обяви, че като е пропуснала да приеме всички необходими мерки за изпълнение на решението, постановено от Съда на 19 юли 2012 г. по дело C-565/10 Комисия/Италия, Италианската република не е изпълнила задълженията си по силата на член 260, параграф 1 ДФЕС;

               —

               да осъди Италианската република да плати имуществена санкция в размер на 346 922,40 EUR, като от тях евентуално е приспадне намаление, определено по предложената формула за намаляване, за всеки ден закъснение в изпълнението на решението, постановено по дело C-565/10, считано от деня на обявяване на решението по настоящото дело до деня, в който ще бъде изпълнено решението, постановено по дело C-565/10;

               —

               да осъди Италианската република да плати еднократно платима сума в размер на 39 113,80 EUR, с минимална обща сума 62 699 421,40 EUR, считано от деня, в който е постановено решението по дело C-565/10, до деня на обявяване на решението по настоящото дело или до деня, в който ще бъде изпълнено решението, постановено по дело C-565/10;

               —

               да осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

      Основания и доводи

   В жалбата си Комисията изтъква неизпълнение на решението, постановено от Съда на 19 юли 2012 г. по отношение на 80 италиански агломерации, предмет на посоченото решение.
   В това отношение Италианската република признава, че не е изпълнила задълженията си по член 3 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1) по отношение на 35 агломерации. Тя признава също, че не е изпълнила задълженията си по членове 4 и 10 от посочената директива по отношение на 70 агломерации.
   От този факт Комисията прави извод, че Италианската република не е приела всички необходими мерки за пълното изпълнение на решението от 19 юли 2012 г.

      (1)  ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.