title: Дело C-210/15 P: Решение на Съда (осми състав) от 7 юли 2016 г. — Република Полша/Европейска комисия (Обжалване — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране от страна на Съюза — Регламенти (EО) № 1257/1999 и № 1698/2005 — Ранно пенсиониране за земеделските стопани — Окончателно преустановяване на всякаква земеделска търговска дейност)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/20

         Решение на Съда (осми състав) от 7 юли 2016 г. — Република Полша/Европейска комисия
   (Дело C-210/15 P) (1)

   ((Обжалване - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране от страна на Съюза - Регламенти (EО) № 1257/1999 и № 1698/2005 - Ранно пенсиониране за земеделските стопани - Окончателно преустановяване на всякаква земеделска търговска дейност))
   (2016/C 335/26)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Szmytkowska и D. Triantafyllou)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 236, 20.7.2015 г.


title: Дело T-343/12: Жалба, подадена на 30 юли 2012 г. — Grupo T Diffusión/СХВП — ABR Producción Contemporánea (Lámparas)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/38

         Жалба, подадена на 30 юли 2012 г. — Grupo T Diffusión/СХВП — ABR Producción Contemporánea (Lámparas)
   (Дело T-343/12)
   2012/C 287/69
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo T Diffusión, SA (El Prat de Llobregat, Испания) (представител: A. Lasala Grimalt, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: ABR Producción Contemporánea, SL (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 юни 2012 г. по преписка R 1622/2010-3 относно производство по обявяване на недействителност на промишлен дизайн на Общността № 000 42 7448-0001 и да обяви посоченият промишлен дизайн за напълно ефективен и действителен като освободи Grupo T Difusión, S.A. от заплащане на съдебните разноски на ABR и СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на лампа — регистриран промишлен дизайн на Общността № 000 42 7448-0001

      Притежател на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: ABR Producción Contemporánea, SL

      Основание на искането за обявяване на недействителност: предходен промишлен дизайн на лампион „Cypress“

      Решение на отдела по отмяна: уважава искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 6/2002.


title: Дело T-197/07: Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Grupa Ożarów/Комисия

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/38

         Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Grupa Ożarów/Комисия
   (Дело T-197/07)
   (2007/C 170/73)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Grupa Ożarów SA [представители: P.K. Rosiak, radca prawny и F. Puel, adwokat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Ищецът моли, да се отмени Решение на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове, за който Полша е уведомила съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета,

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът моли да се отмени Решение С(2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния разпределителен план за квоти за емисии на парникови газове, за който Полша е уведомила съгласно Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета, с което решение Комисията установява, че определени аспекти от националния разпределителен план за квоти за емисии на въглероден двуоксид за периода 2008-2012 г., за който Полша я е уведомила на 30 юни 2006 г., не са съвместими с член 9, параграфи 1 и 3, член 10 и член 13, параграф 2, както и с критериите в приложение III към Директива 2003/87/ЕО. С оспорваното решение горната граница на емисиите на въглероден двуоксид за периода 2008-2012 г. се намалява с 26,7 % по отношение на горната граница, която Полша е предложила в националния разпределителен план за квотите.
   Правни основания и основни доводи съвпадат с тези по дело T-195/07.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32).


title: Дело T-352/07: Иск, предявен на 14 септември 2007 г. — Комисия/Rednap

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/62

         Иск, предявен на 14 септември 2007 г. — Комисия/Rednap
   (Дело T-352/07)
   (2007/C 269/113)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и J. Enegren)

      Ответник: Rednap (Malmö, Швеция)
   Искания на ищеца

               —

               Да се осъди ответника да заплати:

                           —

                           на ищеца сумата от 516 329,63 EUR (петстотин и шестнадесет хиляди триста двадесет и девет еуро и шестдесет и три еуро цента), състояща се от 334 375,49 EUR главница и 181 954,14 EUR лихви за забава за периода между последния ден на плащане на сумата по главницата, според съответното дебитно известие, и 31 юли 2007 г., включително,

                           —

                           лихвите за забава, от 1 август 2007 г. до датата на пълното изплащане на дълга, в размер на 72,04 EUR (седемдесет и две еуро и четири еуро цента) дневно по договор DE 3010 (DE) „RISE“ и на 37,89 EUR (тридесет и седем еуро и осемдесет и девет еуро цента) дневно по договор HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“,

               —

               съдебните разноски за настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск, на основание арбитражна клауза, ищецът претендира осъждане на ответника да възстанови надвнесено от Комисията плащане във връзка с изпълнението на договори № DE 3010 (DE) „RISE“ и № HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“ относно проект за информационни технологии, сключени от Комисията с ответника в качеството му на член на консорциум.
   След проверка на сметките на ответника по договорите, Комисията достигнала до извода, че ответникът не използвал пълния размер на сумите, внесени за осъществяването на проекта. Ищецът неколкократно искал възстановяването на остатъка, предмет на настоящото дело.


title: Дело C-103/17: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 27 февруари 2017 г. — Messer France SAS, правоприемник на Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/10

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 27 февруари 2017 г. — Messer France SAS, правоприемник на Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer
   (Дело C-103/17)
   (2017/C 161/13)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Messer France SAS, правоприемник на Praxair

      Ответници: Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато след влизането в сила на Директива 2003/96/ЕО от 27 октомври 2003 г. (1) държава членка първоначално не е приела каквато и да е разпоредба за въвеждането на акциз върху потреблението на електроенергия, а е запазила въведен по-рано косвен данък, с който се облага това потребление, както и местни данъци:

                           —

                           трябва ли съвместимостта на въпросния данък с Директива 92/12/ЕИО от 25 февруари 1992 г. (2) и Директива [2003/96] от 27 октомври 2003 г. да се преценява с оглед на условията, установени в член 3, параграф 2 от Директивата от 25 февруари 1992 г. за наличието на „друг косвен данък“, а именно да има едно или повече специални предназначения и да е в съответствие с определени правила относно акциза или данъка върху добавената стойност?

                           —

                           или запазването на „друг косвен данък“ е възможно само при наличието на хармонизиран акциз и в този случай въпросната вноска може да се разглежда като такъв акциз, чиято съвместимост с тези две директиви би следвало тогава да се преценява с оглед на всички правила за хармонизация, предвидени в тях?

               2)

               Трябва ли изчислявана въз основа на потреблението на електроенергия вноска, постъпленията от която са предназначени както за финансирането на разходи, свързани с производството на електроенергия от възобновяеми източници и от комбинирано производство, така и за прилагането на географско изравняване на тарифите и намаляване на цената на електроенергията в полза на бедните домакинства, да се разглежда като имаща специално предназначение за целите на прилагането на разпоредбите на член 3, параграф 2 от Директивата от 25 февруари 1992 г., възпроизведени в член 1, параграф 2 от Директивата от 16 декември 2008 г. (3)?

               3)

               Ако само някои от предназначенията могат да бъдат квалифицирани като специални по смисъла на тези разпоредби, биха ли могли все пак данъчнозадължените лица да искат цялостно възстановяване на спорната вноска, или те могат да искат само частично възстановяване съобразно дела на разходите, които не са със специално предназначение, в общите разходи, които тя финансира?

               4)

               Ако отговорът на предходните въпроси е в смисъл, че режимът на вноската за обществената електроенергийна услуга е изцяло или частично несъвместим с правилата за данъчно облагане на електроенергията, предвидени в правото на Съюза, трябва ли член 18, параграф 10, втора алинея от Директивата от 27 октомври 2003 г. да се тълкува в смисъл, че до 1 януари 2009 г. спазването на минималните данъчни ставки, предвидени в тази директива, е единственото задължение, което възниква за Франция от правилата за данъчно облагане на електроенергията, предвидени в правото на Съюза?

      (1)  Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).

      (2)  Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129).

      (3)  Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 9, стр. 12).


title: Дело T-245/12: Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — Gamesa Eólica/СХВП — Enercon (Преливащи се зелени цветове) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Абсолютно основание за отказ — Заявка за марка на Общността, състояща се в преливащи се зелени цветове — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 — Член 62 от Регламент № 207/2009)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/13

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2013 г. — Gamesa Eólica/СХВП — Enercon (Преливащи се зелени цветове)
   (Дело T-245/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Абсолютно основание за отказ - Заявка за марка на Общността, състояща се в преливащи се зелени цветове - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 - Член 62 от Регламент № 207/2009)
   2013/C 377/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Sanz Cerralbo, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Enercon GmbH (Aurich, Германия)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 1 март 2012 г. (преписка R 260/2011-1) относно производство за обявяване на недействителност между Gamesa Eólica SL и Enercon GmbH.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 1 март 2012 г. (преписка R 260/2011-1).

               2.

               СХВП понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези, направени от Gamesa Eólica, SL.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело T-388/12: Решение на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Singer/СХВП — Cordia Magyarország (CORDIO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „CORDIO“ — По-ранна словна марка на Общността „CORDIA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/29

         Решение на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Singer/СХВП — Cordia Magyarország (CORDIO)
   (Дело T-388/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CORDIO“ - По-ранна словна марка на Общността „CORDIA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2014/C 45/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Daniela Singer (Obertrubach, Германия) (представител: B. Korom, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt (Будапеща, Унгария) (представител: A. Nagy, адвокат)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 юли 2012 г. (преписка R 1842/2011-2) по производство по възражение между Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt и г-жа Daniela Singer.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Daniela Singer понася освен направените от нея разноски и разноските, направени от СХВП.

               3.

               Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt понася направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 331, 27.10.2012 г.


title: Дело C-660/13: Жалба, подадена на 13 декември 2013 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/26

         Жалба, подадена на 13 декември 2013 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
   (Дело C-660/13)
   2014/C 45/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: A. De Elera, E. Finnegan, P. Mahnič Bruni)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение C(2013) 6355 окончателен на Комисията от 3 октомври 2013 година относно подписването на допълнение към Меморандума за разбирателство относно финансовия принос на Швейцария;

               —

               да се постанови запазване на действието на решението до неговата замяна; и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               Чрез жалбата Съветът иска, на основание член 263 ДФЕС, отмяната на Решение C(2013) 6355 окончателен на Комисията от 3 октомври 2013 година относно подписването на допълнение към Меморандума за разбирателство относно финансовия принос на Швейцария („оспореното решение“) (1).

               2.

               Оспореното решение, чрез което Комисията оправомощава двама от своите членове да подпишат горепосочения меморандум без предварително одобрение от Съвета, се счита от Съвета за незаконосъобразно, тъй като представлява нарушение на основни принципи на правото на Съюза, прогласени в Договорите. По-специално жалбата за отмяна почива на две основания:

                           1.

                           Решението на Комисията нарушава принципа на разпределение на правомощията, който се съдържа в член 13, параграф 2 ДЕС, и в резултат на това, принципа на институционално равновесие.

                           2.

                           Предприетите от Комисията действия, насочени към приемането на решението и подписването на допълнението, нарушава принципа на лоялно сътрудничество, съдържащ се в член 13, параграф 2 ДЕС.

               3.

               Що се отнася до първото основание, подписвайки самостоятелно допълнението към МР с Швейцария от името на Съюза и без предварително одобрение от Съвета, Комисията е действала в нарушение на принципа на разпределение на правомощията, установен в член 13, параграф 2 ДЕС, тъй като си е присвоила правомощието да взема решения относно политиката на Съюза, което е правомощие на Съвета съгласно член 16 ДЕС, нарушавайки в резултат на това принципа на институционално равновесие.

               4.

               Що се отнася до второто основание, Съветът счита, че предприетите от Комисията действия са нарушили принципа на лоялно сътрудничество по четири пункта: 1) чрез съзнателното посягане на правомощията, с които разполага Съветът съгласно член 16 ДЕС и следователно действайки в нарушение на принципа на разпределение на правомощията по член 13, параграф 2 ДЕС и в резултат на това — на принципа на институционално равновесие; 2) чрез съзнателното и едностранно незачитане на ролята на държавите членки в областта, в нарушение на принципа на предоставената компетентност по член 4, параграф 1 ДЕС; 3) чрез умишленото действие по начин, който прави неефективни усилията на Съвета да поправи положението, създадено от Комисията, и 4) чрез съзнателното действие по начин, който компрометира принципа на единство във външното представителство на Съюза.

      (1)  Документ на Комисията C(2013) 6355 окончателен от 3 октомври 2013 г.


title: Съединени дела C-78/08—C-80/08: Решение на Съда (първи състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione, Италия) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paint Graphos Soc. coop. arl (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, в ликвидация/Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), и Ministero delle Finanze/Michele Franchetto (C-80/08) (Преюдициално запитване — Допустимост — Държавни помощи — Данъчни предимства, предоставяни на кооперативните дружества — Квалифициране като държавна помощ по смисъла на член 87 EO — Съвместимост с общия пазар — Условия)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/6

         Решение на Съда (първи състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione, Италия) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paint Graphos Soc. coop. arl (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, в ликвидация/Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), и Ministero delle Finanze/Michele Franchetto (C-80/08)
   (Съединени дела C-78/08—C-80/08) (1)

   (Преюдициално запитване - Допустимост - Държавни помощи - Данъчни предимства, предоставяни на кооперативните дружества - Квалифициране като държавна помощ по смисъла на член 87 EO - Съвместимост с общия пазар - Условия)
   2011/C 311/06
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Ищци: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, в ликвидация (C-79/08), Ministero delle Finanze (C-80/08)

      Ответници: Paint Graphos scarl (C-78/08), Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), Michele Franchetto (C-80/08)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на членове 81, 87 и 88 ЕО, на Регламент (ЕО) № 1435/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно Устава на Европейското кооперативно дружество (SCE) (ОВ L 207, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 259) и на Директива 2003/72/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 година за допълване на Устава на Европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите (ОВ L 207, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 207) — Понятие за помощи, отпуснати от държавите — Италиански закон, който предоставя данъчни облекчения на земеделските кооперации и на трудово-производителните и работническите кооперации

      Диспозитив

   Данъчни освобождавания като разглежданите в главните производства, предоставяни на трудово-производителни и работнически кооперации съгласно национална разпоредба като съдържащата се в член 11 от Декрет № 601 на президента на Републиката от 29 септември 1973 г. относно уредбата на данъчните предимства, в редакцията му в сила от 1984 г. до 1993 г, представляват „държавна помощ“ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО единствено при положение че са изпълнени всички условия за приложението на тази разпоредба. В ситуация като тази в основата на споровете, с които е сезирана запитващата юрисдикция, последната следва да прецени по-специално дали съответните данъчни освобождавания имат селективен характер, както и дали могат евентуално да бъдат обосновани от естеството или от общата структура на националната данъчна система, в която се вписват, като по-специално установи дали разглежданите в главните производства кооперативни дружества фактически се намират в сходно положение с това на другите оператори, учредени в правно-организационната форма на юридически лица със стопанска цел, и ако това действително е така, дали предвиденото за посочените кооперативни дружества по-благоприятно данъчно третиране е, от една страна, присъщо на основните принципи на приложимата в съответната държава членка данъчна система, а от друга страна — дали е в съответствие с принципите на съгласуваност и пропорционалност.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело T-95/07: Иск, предявен на 30 март 2007 г. — Aventis Pharma/СХВП — Altana Pharma (PRAZOL)

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/32

         Иск, предявен на 30 март 2007 г. — Aventis Pharma/СХВП — Altana Pharma (PRAZOL)
   (Дело T-95/07)
   (2007/C 117/51)
   Език, на който е подадена исковата молба: английски
   Страни

      Ищец: Aventis Pharma SA (Antony, Франция) [представител: R. Gilbey, lawyer]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Altana Pharma AG (Konstanz, Германия)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 февруари 2007 г. по дело R 302/2005-4 и да се потвърди решението на отдела по споровете от 26 януари 2005 г.;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските на жалбоподателя в производството пред настоящата инстанция.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Altana Pharma AG

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „PRAZOL “за стоки и услуги по клас 5 — заявка № 1 154 269

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражение: Ищецът

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка „PREZAL “за стоки и услуги по клас 5.

      Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по спорове и отхвърляне на възражението.

      Изложени правни основания: Апелативният състав не е извършил сравнение в цялост между марките и не е взел предвид всички относими фактори.


title: Дело C-74/07 Р: Жалба, подадена на 12 февруари 2007 г. от Luciano Lavagnoli срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 23 ноември 2006 г. по дело T-422/04, Lavagnoli/Комисия

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/2

         Жалба, подадена на 12 февруари 2007 г. от Luciano Lavagnoli срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 23 ноември 2006 г. по дело T-422/04, Lavagnoli/Комисия
   (Дело C-74/07 Р)
   (2007/C 129/02)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Luciano Lavagnoli (представител: F. Frabetti, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Kraemer)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено решението на Първоинстанционния съд от 23 ноември 2006 година, постановено по делото T-422/04;

               —

               да бъдат уважени исканията направени пред първата инстанция, а следователно да бъде приета за допустима и основателна и жалбата по делото T-422/04;

               —

               при условията на евентуалност; да бъде върнато делото за ново разглеждане от Първоинстанционния съд;

               —

               да се произнесе по въпроса за съдебните разноски и хонорарите и да осъди Комисията да ги заплати.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
   В първото си правно основание жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е допуснал правна грешка при тълкуването на общите разпоредби по прилагането (ОРП) на член 45 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и на Административния справочник за атестирането и повишаването на длъжностните лица, като е приел, в точки от 53 до 75 на атакуваното решение, че споменатите по-горе ОРП не изискват задължително да се държи сметка за връзката между точките за предимство, с които разполагат генералните дирекции (ТПГД) и точките за заслуги, и че в случая, ТПГД са били дадени правилно.
   Във второто си правно основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е допуснал процесуално нарушение, като е отказал, в точки 59 и 67 на същото решение, да уважи исканията за организация на производството, които той е направил и които се изразявали в това да бъде задължена Комисията да представи предоставените точки на длъжностните лица, които могат да бъдат повишени с оглед на техните точки за заслуги, както и методът за сравнение използван за да направи сравнителен преглед на заслугите на длъжностните лица.
   И накрая, в третото правно основание, жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд, в точки от 76 до 100 на атакуваното решение е допуснал правна грешка като не се е съобразил с процедурата за оценяване и повишение определена от ОРП на членове 43 и 45 от Правилника за длъжностните лица и Административния справочник, цитиран по-горе, както и като е възприел грешно тълкуване на член 90 от Правилника за длъжностите лица.


title: Дело C-330/16: Решение на Съда (девети състав) от 1 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki (Преюдициално запитване — Борба със забавяне на плащане по търговските сделки — Директива 2011/7/ЕС — Договори за наем на търговско помещение с неопределен срок — Забавяне на плащания на наем — Договори, сключени преди изтичането на срока за транспониране на тази директива — Национална правна уредба — Изключване на тези договори от приложимостта по време на посочената директива)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/11

         Решение на Съда (девети състав) от 1 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki
   (Дело C-330/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Борба със забавяне на плащане по търговските сделки - Директива 2011/7/ЕС - Договори за наем на търговско помещение с неопределен срок - Забавяне на плащания на наем - Договори, сключени преди изтичането на срока за транспониране на тази директива - Национална правна уредба - Изключване на тези договори от приложимостта по време на посочената директива))
   (2017/C 249/15)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Piotr Zarski

      Ответник: Andrzej Stadnicki

      Диспозитив

   Член 12, параграф 4 от Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да изключат от приложното поле на тази директива забавянето на плащания при изпълнението на договор, сключен преди 16 март 2013 г., дори в случаите, когато забавянето на тези плащания настъпва след тази дата.

      (1)  ОВ C 335, 12.9.2016 г.


title: Дело C-597/15 P: Жалба, подадена. на 13 ноември 2015 от Diapharm GmbH & Co. KG срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 септември 2015 г. по дело T-620/14, Diapharm GmbH & Co. KG/Европейска комисия

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/25

         Жалба, подадена. на 13 ноември 2015 от Diapharm GmbH & Co. KG срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 септември 2015 г. по дело T-620/14, Diapharm GmbH & Co. KG/Европейска комисия
   (Дело C-597/15 P)
   (2016/C 016/31)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Diapharm GmbH & Co. KG (представители: M. Weidner, T. Guttau, N. Hußmann, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да проведе съдебно заседание,

               —

               да отмени определението на Общия съд (осми състав) от 16 септември 2015 г. по дело T-620/14,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква две основания:

               —

               Процесуално нарушение: Общият съд не е мотивирал достатъчно част от решението си. Общият съд не е разгледал подробно съдържанието на писмото на Комисията, с което се прекратява твърдяното бездействие и поради това е стигнал до погрешно решение.

               —

               Нарушение на правото на Съюза: Общият съд неправилно е отхвърлил наличието на условията на член 265 ДФЕС, тъй като бездействието на Комисията не е прекратено. Освен това Общият съд погрешно е преценил Регламент (ЕО) № 1924/2006 (1), по-специално членове 17 и 28 от него. Не трябва да се приравняват здравните претенции, които са разрешени и по които предстои разрешаване. Правните последици, произтичащи от преходните разпоредби не са достатъчно предвидими. На последно място, обратно на становището на Общия съд, жалбоподателят е пряко и неблагоприятно засегнат от продължаващото бездействие на Комисията.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския Парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (OB L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).


title: Дело C-289/08: Иск, предявен на 1 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/33

         Иск, предявен на 1 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-289/08)
   (2008/C 223/52)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и A. Sipos)

      Ответник: Велико херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е съставило планове за извънредни ситуации извън предприятията относно мерките, които се вземат извън тези от тях, за които се прилага член 9 от Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (1), Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 11, параграф 1, буква в) от тази директива

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът изтъква, че съставянето на планове за извънредни ситуации извън предприятията относно мерките, които се вземат извън тези от тях, за които се прилага член 9 от Директива 96/82/ЕО, е основно изискване на тази директива. Великото Херцогство Люксембург не било изпълнило задълженията си по тази директива, доколкото не било съставило такива планове за осем действащи предприятия, намиращи се на неговата територия.

      (1)  ОВ 1997 г., L 10, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 8.


title: Дело C-378/17: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 22 юни 2017 г. — Minister for Justice and Equality, Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/26

         Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 22 юни 2017 г. — Minister for Justice and Equality, Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission
   (Дело C-378/17)
   (2017/C 283/36)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Minister for Justice and Equality, Commissioner of the Garda Síochána

      Ответник: Workplace Relations Commission

      Преюдициален въпрос

   Когато

               a)

               със закон е създаден национален орган, на който е предоставена обща компетентност в частност да осигури прилагането на правото на Съюза в определена област; и

               б)

               съгласно националното право този орган не може да има компетентност в малката категория от случаи, в които осигуряването на ефективна защита предполага на основание на националното или европейското право да бъдат оставени без приложение определени национални разпоредби; и

               в)

               компетентните национални съдилища са оправомощени при необходимост да оставят без приложение националните разпоредби, за да гарантират съответствие с въпросния акт на европейското право, да разглеждат делата, по които е необходима такава защита, да постановяват по тези дела всякакви мерки за защита, изисквани от правото на Съюза, като в съответствие с практиката на Съда е преценено, че осигуряваната от съдилищата защита е съобразена с принципите на равностойност и ефективност,

         трябва ли да се приеме, че създаденият със закон орган все пак е компетентен да разгледа жалба, в която се твърди, че националната разпоредба е несъвместима с релевантния акт на Съюза, и ако уважи жалбата — да остави без приложение тази разпоредба, макар националното право да предвижда, че всички дела, по които се оспорва действителността на нормативни актове, независимо от основанието за това, или по които се иска такива актове да бъдат оставени без приложение, са подведомствени на създаден по силата на конституцията съд, а не на въпросния орган?


title: Дело T-64/14: Жалба, подадена на 29 януари 2014 г. — Good Luck Shipping/Съвет

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/28

         Жалба, подадена на 29 януари 2014 г. — Good Luck Shipping/Съвет
   (Дело T-64/14)
   2014/C 93/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Good Luck Shipping LLC (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: F. Randolph, QC (Queen's Counsel), M. Lester, Barrister, и M. Taher, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 18) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 3),

               —

               да обяви съгласно член 277 ДФЕС неприложимостта на Решение 2013/497/ОВППС на Съвета (1) от 10 октомври 2013 г. и на Регламент (ЕС) № 971/2013 на Съвета (2) от 10 октомври 2013 г. (наричани по-нататък „октомврийските мерки“),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че октомврийските мерки следва да бъдат обявени за неприложими, доколкото се отнасят до жалбоподателя, тъй като са необосновани от правна гледна точка.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът нарушил оправданите правни очаквания на жалбоподателя и принципите на съобразяване с целта, на правна сигурност, non bis in idem, res judicata и на недопускане на дискриминация.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът не изпълнил задължението си за мотивиране.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че Съветът нарушил правото на защита на жалбоподателя.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че Съветът допуснал очевидна грешка в преценката, като приел, че някои от критериите за включването в списъка на жалбоподателя са изпълнени, без да представи каквото и да било доказателство в това отношение.

               6.

               Шестото основание е изведено от твърдението, че спорните мерки нарушават основните права на жалбоподателя, в това число и правото му на зачитане на доброто му име и на собствеността му.

               7.

               Седмото основание е изведено от твърдението, че Съветът е злоупотребил с правомощията си, като е приел спорните мерки; насочването му към жалбоподателя при заобикаляне на решение на Съда не представлявало правилно упражняване на правомощията му.

      (1)  Решение 2013/497/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, стр. 46)

      (2)  Регламент (ЕС) № 971/2013 на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, стр. 1)


title: Дело C-226/14: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 8 май 2014 г.  — Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt.

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/6

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 8 май 2014 г. — Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt.
   (Дело C-226/14)
   2014/C 303/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eurogate Distribution GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е противоречие с разпоредбите на Директива 77/388/EИО (1), ако с данък върху добавената стойност при внос се облагат стоки, реекспортирани под митнически надзор, тъй като са необщностни стоки, за които обаче е възникнало митническо задължение поради нарушение на задължението по член 204 от МК (2) — в конкретния случай поради несвоевременното изпълнение на задължението за вписване на извеждането на стоките от съответния митнически склад в предвидената за това материална отчетност, което вписване трябва да бъде извършено най-късно към момента на извеждането на съответните стоки?
               При отрицателен отговор на първия въпрос:

               2)

               Разпоредбите на Директива 77/388/EИО задължително ли постановяват в подобни случаи тези стоки да се облагат с данък върху добавената стойност при внос или във връзка с това държавите членки разполагат с известна свобода на преценка?
               и

               3)

               Следва ли съдържателят на митнически склад — приел за складиране в съответствие със сключен договор за предоставяне на услуги определена стока от трета страна в неговия митнически склад, без да може да се разпорежда с тази стока — да се разглежда като длъжник на данъка върху добавената стойност при внос, дължим вследствие на нарушението на неговото задължение по член 10, параграф 3, втора алинея от Директива 77/388/EИО във връзка с член 204, параграф 1 от МК, независимо че стоката не се използва за целите на извършваните от това лице облагаеми доставки по смисъла на член 17, параграф 2, буква a) от Директива 77/388/EИО?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите членки по отношение на данъка върху оборота — Обща система за данък добавена стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, 13.6.1977 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело C-518/13: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство) на 26 септември 2013 г. — The Queen, по искане на Eventech Ltd/The Parking Adjudicator

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/24

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство) на 26 септември 2013 г. — The Queen, по искане на Eventech Ltd/The Parking Adjudicator
   (Дело C-518/13)
   2013/C 367/43
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Queen, по искане на Eventech Ltd

      Ответник: The Parking Adjudicator

      Заинтересовани страни: London Borough of Camden, Transport for London

      Преюдициални въпроси

               1.

               При обстоятелствата по настоящото дело, предоставянето на автобусна лента от обществен път на разположение само на т.нар. черни таксита, но не и на т.нар. таксита на повикване, през часовете, когато се използва тази автобусна лента, означава ли, че е налице използване на „ресурси на държавата“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС?

               2.

                           а)

                           При проверката дали предоставянето на автобусна лента от обществен път на разположение на т.нар. черни таксита, но не и на т.нар. таксита на повикване, през часовете, когато се използва тази автобусна лента, е селективно за целите на член 107, параграф 1 ДФЕС, коя е релевантната цел, съобразно която следва да се прецени дали т.нар. черни таксита и т.нар. таксита на повикване са в сходно правно и фактическо положение?

                           б)

                           Ако може да се докаже, че релевантната цел по смисъла на въпрос 2, буква а) поне отчасти е създаването на безопасна и ефективна транспортна инфраструктура, и че са налице съображения за безопасност и/или ефективност, които дават основание да се разреши на т.нар. черни таксита да се движат по автобусните ленти и които не се прилагат по същия начин към т.нар. таксита на повикване, възможно ли е да се приеме, че мярката не е селективна по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС?

                           в)

                           При отговора на въпрос 2, буква б), трябва ли да се провери дали държавата членка, която е изложила такава обосновка, също така е доказала, че благоприятното третиране на т.нар. черни таксита в сравнение с т.нар. таксита на повикване е пропорционално и не надхвърля това, което е необходимо?

               3.

               Предоставянето на автобусна лента от обществен път на разположение на т.нар. черни таксита, но не и на т.нар. таксита на повикване, през часовете, когато се използва тази автобусна лента, в състояние ли е да засегне търговията между държавите членки по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС в случаите, когато въпросният път се намира в централната част на Лондон, и няма пречка гражданите от която и да било друга държава членка да притежават или управляват т. нар. черни таксита или т. нар. таксита на повикване?


title: Дело C-2/07: Решение на Съда (втори състав) от 28 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps e.a., Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto/Région wallonne, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, État belge, Cargo Airlines Ltd (Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на проекти върху околната среда — Летище с дължина на основната писта над 2100 метра)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/6

         Решение на Съда (втори състав) от 28 февруари 2008 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps e.a., Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto/Région wallonne, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, État belge, Cargo Airlines Ltd
   (Дело C-2/07) (1)

   (Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на проекти върху околната среда - Летище с дължина на основната писта над 2 100 метра)
   (2008/C 107/08)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation
   Страни в главното производство

      Ищци: Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps e.a., Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto

      Ответници: Област Валония, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, белгийската държава, Cargo Airlines Ltd
   Предмет
   Преюдициално запитване — Касационен съд — Тълкуване на членове 1, 2 и 4 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) — Понятие за „проект с възможно значително въздействие върху околната среда“ — Летище, чиято писта е с дължина над 2 100 метра — Инфраструктурни работи и преустройство на съществуващо летище без удължаване на пистата — Необходимост от проучване на въздействието.
   Диспозитив

               1)

               Ако договор като този, който е предмет на спора по главното производство, не е проект по смисъла на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, препращащата юрисдикция следва на базата на приложимата национална правна уредба да определи дали такъв договор предполага разрешение по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 85/337. В този контекст следва да се провери дали това разрешение е част от процедура, включваща няколко етапа, която се състои от основно решение и от решения във връзка с изпълнението, и дали следва да се отчете кумулативният ефект на няколко проекта, на чието въздействие върху околната среда трябва да бъде направена комплексна оценка.

               2)

               Разпоредбите на точка 12 от приложение II, разглеждани във връзка с разпоредбите на точка 7 от приложение I към Директива 85/337 в тяхната първоначална редакция, визират и работите по изменение на инфраструктурата на съществуващо летище без удължаване на основната писта, доколкото поради своето естество, значение и характеристики последните могат да се считат за изменение на самото летище. Това се отнася по-специално за работите, предназначени да увеличат съществено дейността на летището и въздушния трафик. Препращащата юрисдикция следва да се увери, че компетентните органи са преценили правилно дали работите, предмет на спора по главното производство, е следвало да подлежат на оценка на въздействието им върху околната среда.

               3)

               Компетентните органи трябва да държат сметка за планираното увеличаване на дейността на дадено летище при разглеждане на последиците за околната среда от измененията на неговата инфраструктура, направени с оглед на посрещането на това разрастване на дейността.

      (1)  ОВ C 69 от 24.3.2007 г.


title: Дело C-141/05: Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2007 г. — Кралство Испания/Cъвет на Европейския съюз (Рибарство — Регламент (EO) № 27/2005 — Разпределение на квоти за улов на риба между държавите-членки — Акт за присъединяване на Кралство Испания — Край на преходния период — Изискване за относителна стабилност — Принцип на забрана за дискриминация — Нови възможности за риболов — Допустимост)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/6

         Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2007 г. — Кралство Испания/Cъвет на Европейския съюз
   (Дело C-141/05) (1)

   (Рибарство - Регламент (EO) № 27/2005 - Разпределение на квоти за улов на риба между държавите-членки - Акт за присъединяване на Кралство Испания - Край на преходния период - Изискване за относителна стабилност - Принцип на забрана за дискриминация - Нови възможности за риболов - Допустимост)
   (2007/C 315/09)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Кралство Испания (представители: E. Braquehais Conesa и M. A. Sampol Pucurull)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón и A. De Gregorio Merino)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Комисия на Европейските общности (представители: F. Jimeno Fernández и T. van Rijn)
   Предмет
   Частична отмяна на Регламент (ЕО) № 27/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на риболовните възможности през 2005 г. и съответните условия по отношение на някои рибни запаси и групи рибни запаси, приложими във водите на Общността, и по отношение на плавателните съдове на Общността във води, за които се изискват ограничения върху улова (ОВ L 12, 2005 г., стр. 1), доколкото въпреки края на преходния период не взема предвид интересите на Испания при разпределяне на нови възможности за риболов в Северно море и Балтийско море — Дискриминация — Приложение на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 358, стр. 59)
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

               3)

               Комисията на Европейските общности заплаща направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 115, 14.5.2005 г.


title: Дело T-579/13: Определение на Общия съд от 13 януари 2015 г.  — Istituto di vigilanza dell’urbe/Комисия (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Обществени поръчки за услуги — Покана за представяне на оферти — Доставяне на услуги по охрана и посрещане — Отхвърляне на офертата на оферент — Възлагане на поръчката на друг оферент — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               9.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/20

         Определение на Общия съд от 13 януари 2015 г. — Istituto di vigilanza dell’urbe/Комисия
   (Дело T-579/13) (1)

   ((Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Обществени поръчки за услуги - Покана за представяне на оферти - Доставяне на услуги по охрана и посрещане - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на поръчката на друг оферент - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна))
   (2015/C 081/26)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Istituto di vigilanza dell’urbe SpA (Рим, Италия) (представители: D. Dodaro и S. Cianciullo)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Cappelletti и F. Moro)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна както на решението на Комисията за отхвърляне на офертата, подадена от жалбоподателя във връзка с публикуваното в Приложение към Официален вестник на Европейския съюз (2013/S 101-172120) обявление за поръчка, и за възлагане на друг оферент на лот № 1 относно доставянето на услуги по охрана и посрещане, така и на всеки предходен, свързан или последващ акт, включително сключения с избрания оферент договор, и от друга страна, искане за обезщетение за вредата, претърпяна вследствие от възлагането на поръчката на избрания оферент.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Istituto di vigilanza dell’urbe SpA понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия, включително тези за обезпечителното производство, в съответствие с исканията на последната.

      (1)  ОВ C 377, 21.12.2013 г.


title: Дело T-188/08: Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2009 г. — infeurope/Комисия (Иск за установяване на неправомерно бездействие, жалба за отмяна и искане за обезщетение — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка за консултантски услуги, одит и проучвания за СХВП — Административна жалба до Комисията — Мълчалив отказ на Комисията — Нови искания — Връзка между иска за установяване на неправомерно бездействие и иска за обезщетение — Явна недопустимостключови думи)

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/16

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2009 г. — infeurope/Комисия
   (Дело T-188/08) (1)

   (Иск за установяване на неправомерно бездействие, жалба за отмяна и искане за обезщетение - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка за консултантски услуги, одит и проучвания за СХВП - Административна жалба до Комисията - Мълчалив отказ на Комисията - Нови искания - Връзка между иска за установяване на неправомерно бездействие и иска за обезщетение - Явна недопустимостключови думи)
   2009/C 233/28
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: infeurope (Люксембург, Люксембург) (представител: O. Mader, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Bambara и E. Manhaeve)

      Предмет

   Първо, главно искане с цел да се констатира неправомерното бездействие на Комисията, доколкото тя незаконно се е въздържала да отмени решението за възлагане на рамковите договори по процедурата за възлагане на обществена поръчка AO/026/06 на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) за консултантски услуги, одит и проучвания, както и да прекрати отделните договори, сключени съгласно посочените рамкови договори и при условията на евентуалност, искане за отмяна на твърдения мълчалив отказ на Комисията, с който се отхвърля административната жалба от 13 декември 2007 г. на жалбоподателя в рамките на посочената процедура за възлагане на обществена поръчка и второ, искане за обезщетение на претендираните вреди, претърпени в резултат на твърдените незаконни бездействия на Комисията.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда infeurope да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело T-468/08: Решение на Общия съд от 30 април 2014 г.  — Tisza Erőmű/Комисия (Държавни помощи — Помощи, предоставени от унгарските власти на някои производители на електрическа енергия — Споразумения за закупуване на електрическа енергия, сключени между публично предприятие и някои производители на електрическа енергия — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Задължение за мотивиране — Понятие за държавна помощ — Предимство — Селективен характер — Държавни средства — Възможност да се вмени на държавата ﾔ Засягане на търговията между държавите членки — Право на защита — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Равно третиране — Пропорционалност — Злоупотреба с власт — Член 10 от Договора за Енергийната харта)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/19

         Решение на Общия съд от 30 април 2014 г. — Tisza Erőmű/Комисия
   (Дело T-468/08) (1)

   ((Държавни помощи - Помощи, предоставени от унгарските власти на някои производители на електрическа енергия - Споразумения за закупуване на електрическа енергия, сключени между публично предприятие и някои производители на електрическа енергия - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Задължение за мотивиране - Понятие за държавна помощ - Предимство - Селективен характер - Държавни средства - Възможност да се вмени на държавата - Засягане на търговията между държавите членки - Право на защита - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Равно третиране - Пропорционалност - Злоупотреба с власт - Член 10 от Договора за Енергийната харта))
   2014/C 194/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tisza Erőmű kft, по-рано AES-Tisza Erőmű kft (Tiszaújváros, Унгария) (представители: първоначално T. Ottervanger и E. Henny, впоследствие T. Ottervanger, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, N. Khan и K. Talabér-Ritz)

      Предмет

   Отмяна на Решение 2009/609/ЕО на Комисията от 4 юни 2008 г. относно държавна помощ C 41/05, предоставена от Унгария в рамките на споразумения за закупуване на електрическа енергия (ОВ L 225, 2009 г., стр. 53)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Tisza Erőmű kft понася съдебните разноски, включително тези по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело C-526/08: Иск, предявен на 2 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/31

         Иск, предявен на 2 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-526/08)
   (2009/C 44/51)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán и N. von Lingen)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се съобрази напълно и правилно с членове 4 и 5, във връзка с Приложение II A(1) и Приложение III 1(1), Приложение II A(5) и Приложение III 1(2), Приложение II A(2) и Приложение II A(6) от Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си Комисията изтъква четири твърдения за нарушения:
   С първото твърдение за нарушение Комисията упреква ответника, че не е спазил предвидените от директивата начини и периоди за разпръскване. В действителност, докато забраната за разпръскване през определени периоди трябвало да се отнася както до органичните, така и до изкуствените торове, люксембургската правна уредба посочвала единствено органичните торове. Освен това, забраната за разпръскване на торове през определени периоди трябвало да се отнася до всички селскостопански площи, в това число ливадите, които не били включени в националните мерки за транспониране. Ищецът отбелязва също, че националната правна уредба би трябвало допълнително да уточнява случаите, при които може да възникне дерогация от забраната за разпръскване, като тази хипотеза не е предвидена в директивата.
   С второто твърдение за нарушение ищецът изтъква, че националната правна уредба не предвижда изискване за минимален капацитет за събиране на оборска тор по отношение на всички съоръжения, а споменава само новите или тези, които трябва да се модернизират. Подобно транспониране не било съобразено с директивата, доколкото съществуващите съоръжения също разкривали риск от замърсяване. Следователно националната правна уредба трябвало да изисква минимален капацитет за събиране по отношение на всички съоръжения.
   Според третото твърдяно от Комисията нарушение националното законодателство би трябвало да включва всички подобряващи почвата вещества в рамките на забраната за разпръскване по земи с остър наклон, а не само тези с органичен произход.
   С четвъртото и последно твърдение за нарушение ответникът е упрекван за това, че не е взел достатъчни мерки относно техниките на разпръскване, по-специално за да осигури еднакво и ефикасно разпръскване на торовете.

      (1)  ОВ L 375, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 81.


title: Дело T-297/11: Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Buzzi Unicem/Европейска комисия

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/28

         Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Buzzi Unicem/Европейска комисия
   (Дело T-297/11)
   2011/C 226/56
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Италия) (представители: адв. C. Osti и адв. A. Prastaro, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло обжалваното решение поради липса или непълнота на мотивите и произтичащото от това нарушение на правото на защита на жалбоподателя, както и на принципа на добра администрация,

               —

               да отмени изцяло обжалваното решение поради превишаване и заобикаляне на правомощия и произтичащото от това разместване на доказателствената тежест,

               —

               да отмени изцяло или частично обжалваното решение поради превишаване на поверените на Комисията с член 18 правомощия, нарушение на принципите на пропорционалност и на добра администрация, липса на предварително състезателно производство, в нарушение на добрите практики на Комисията,

               —

               във всички случаи да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от липса или непълнота на мотивите, нарушение на правото на защита, нарушение на принципа на добра администрация

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава задължението за мотивиране на Комисията, както и правото му на защита, тъй като не предоставя или предоставя недостатъчна информация относно предмета и обхвата на разследването.

               2.

               Второ правно основание, изведено от превишаване и заобикаляне на правомощия и разместване на доказателствената тежест

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че Комисията е превишила и заобиколила правомощията си, тъй като искането за предоставяне на информация трябва да служи за проверка на улики, с които тя вече разполага, а не за създаването на цялостна база данни за пазара, при липсата на улики. Това нарушава и презумпцията за невиновност като очевидно размества доказателствената тежест.

               3.

               Трето правно основание, изведено от превишаване на правомощия с оглед разпоредбите на член 18 от Регламент № 1/2003

                           —

                           Жалбоподателят поддържа, че с отправеното искане Комисията превишава поверените ѝ с член 18 правомощията, според който тя може да изисква информация само относно факти, които може да са познати на предприятието, и предоставянето на съответните документи, с които разполага това предприятие.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и от превишаване на правомощия с оглед член 18

                           —

                           Жалбоподателят посочва, че обжалваното решение превишава предвидените в член 18 граници на необходимост и нарушава принципа на пропорционалност, било защото изисква информация, която не е необходима, било защото от многото подходящи мерки не избира тази която създава най-малко неудобства за предприятието, било защото отправените искания са особено тежки за жалбоподателя

               5.

               Пето правно основание, изведено от нарушение на добрите практики на Комисията и на принципа на добра администрация

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила добрите си практики, тъй като първоначално е поискала от жалбоподателя да изрази становището си по проекта на обжалваното решение, но впоследствие не е отчела това становище, като се има предвид по-специално фактът, че обжалваното решение се различава съществено от проекта. Освен това той изтъква, че непрекъснатото изменение на въпросите представлява явно доказателство за липсата на грижливост, която характеризира действията на Комисията, в нарушение на принципа на добра администрация.


title: Дело C-427/07: Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Оценка на въздействието на проекти върху околната среда — Директива 85/337/ЕИО — Достъп до правосъдие — Директива 2003/35/ЕО)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/3

         Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-427/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Оценка на въздействието на проекти върху околната среда - Директива 85/337/ЕИО - Достъп до правосъдие - Директива 2003/35/ЕО)
   2009/C 220/04
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Recchia, P. Oliver и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Ирландия (представители: D. O'Hagan, M. Collins SC, D. McGrath, BL)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2, параграф 1 и на член 4, параграфи 2, 3 и 4 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) — Неприемане на необходимите разпоредби за съобразяване с член 3 и член 4 от Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8)

      Диспозитив

               1)

               Ирландия,

                           —

                           като не е приела, съгласно член 2, параграф 1 и член 4, параграфи 2—4 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г., всички необходими разпоредби, за да гарантира, че съгласно членове 5—10 от Директива 85/337, изменена с Директива 97/11, преди предоставянето на разрешение проектите, които могат да окажат значително въздействие върху околната среда и попадат в категорията „строителство на пътища“, предвидена в точка 10, буква д) от приложение II към тази директива, са предмет на процедура за издаване на разрешение и на оценка относно тяхното въздействие, и

                           —

                           като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с член 3, точки 3—7 и член 4, точки 2—4 от Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета, и като не е информирала Комисията на Европейските общности за някои от тези разпоредби,

                     не е изпълнила задълженията си съответно по Директива 85/337, изменена с Директива 97/11, и по член 6 от Директива 2003/35.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Комисията на Европейските общности и Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело C-525/12: Решение на Съда (втори състав) от 11 септември 2014 г.  — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2000/60/ЕО — Рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите — Възвръщаемост на разходите за водни услуги — Понятие за водни услуги)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/5

         Решение на Съда (втори състав) от 11 септември 2014 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-525/12) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2000/60/ЕО - Рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите - Възвръщаемост на разходите за водни услуги - Понятие за водни услуги))
   2014/C 409/05
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и G. Wilms)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: M. Wolff и V. Pasternak Jørgensen), Унгария (представители: M. Z. Fehér и K. Szíjjártó), Република Австрия (представител: C. Pesendorfer), Република Финландия (представители: J. Heliskoski и H. Leppo), Кралство Швеция (представители: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson и S. Johannesson) Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Behzadi-Spencer и J. Beeko)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3)

               Кралство Дания, Унгария, Република Австрия, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело C-462/13: Преюдициално запитване, отправено от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 6 август 2013 г. — Warner-Lambert Company LLC и Pfizer Ellas AE/Minerva Farmakeftikis AE

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/2

         Преюдициално запитване, отправено от Polymeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 6 август 2013 г. — Warner-Lambert Company LLC и Pfizer Ellas AE/Minerva Farmakeftikis AE
   (Дело C-462/13)
   2014/C 78/03
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Polymeles Protodikeio Athinon.

      Страни в главното производство

      Ищец: Warner-Lambert Company LLC и Pfizer Ellas AE

      Ответник: Minerva Farmakeftiki AE
   Съдът (трети състав) се произнесе с мотивирано определение от 30 януари 2014 г.


title: Дело T-45/13: Решение на Общия съд от 5 март 2015 г. — Rose Vision и Seseña/СХВП (Клауза за подсъдност — Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.) — Споразумения за предоставяне на безвъзмездна помощ за проектите FIRST, FutureNEM и sISI — Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Преквалифициране на жалбата — Допустимост — Преустановяване на плащанията — Срок за предоставяне на изготвения при одита доклад — Предоставяне на сведения на трети лица)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/22

         Решение на Общия съд от 5 март 2015 г. — Rose Vision и Seseña/СХВП
   (Дело T-45/13) (1)

   ((Клауза за подсъдност - Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.) - Споразумения за предоставяне на безвъзмездна помощ за проектите FIRST, FutureNEM и sISI - Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Преквалифициране на жалбата - Допустимост - Преустановяване на плащанията - Срок за предоставяне на изготвения при одита доклад - Предоставяне на сведения на трети лица))
   (2015/C 127/29)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Rose Vision, SL (Сесеня, Испания); и Julián Seseña (Посуело де Аларкон, Испания) (представители: M. Muñiz Bernuy и A. Alonso Villa, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: R. Lyal и A. Sauka, подпомагани от J. Rivas Andrés и X. M. García García, адвокати)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на писмото на Комисията, с което тя преустановява плащанията по споразумение за предоставяне на безвъзмездна помощ № 246910 за проект FutureNEM, както и на изготвения при финансов одит доклад 11 INFS 025 11-INFS-025, въз основа на който Комисията е приела посочения акт, и от друга страна, искане за обезщетение в размер на 5 8 54  264 EUR за вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели вследствие на действията на Комисията, без това да изключва възможността за различно оценяване на вредите в хода на настоящото производство и претенцията за изтеклите лихви.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Rose Vision, SL и г-н Julián Seseña да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 178, 22.6.2013 г.


title: Дело C-390/11: Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 22 юли 2011 г. — CS AGRO Ronov s.r.o./Ministerstvo zemědělství

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/18

         Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšším správním soudem (Чешка република) на 22 юли 2011 г. — CS AGRO Ronov s.r.o./Ministerstvo zemědělství
   (Дело C-390/11)
   2011/C 311/28
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: CS AGRO Ronov, s. r. o

      Ответник: Ministerstvo zemědělství

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали при правилно тълкуване на член 4a, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета, добавен с Регламент (ЕО) № 1261/2007 (1) на Съвета, задължението да преустанови доставките на известно количество захарно цвекло по квоти на предприятието, с което е сключил договор за доставка през предходната пазарна година, означава едностранна декларация на земеделския производител, че няма да доставя захарно цвекло през пазарната 2008/2009 година, или това задължение означава писменото прекратяване на договорното правоотношение на земеделския производител с предприятието в сектора на захарта относно доставките на захарно цвекло за посочената пазарна година?

               2.

               Може ли обстоятелството, че страна по договор предприема стъпка, предвидена от пряко обвързваща разпоредба от правото на ЕС, да доведе до непротивопоставимостта на задължение на тази страна по действителен частноправен договор, при условие че вследствие на това обстоятелство другата страна по договора получава средства от публичния бюджет?

      (1)  ОВ L 58, стр. 42


title: Дело C-348/14: Решение на Съда (шести състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Câmpulung — Румъния) — Maria Bucura/SC Bancpost SA (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 87/102/ЕИО — Член 1, параграф 2, буква a) — Потребителски кредит — Понятие за „потребител“ — Директива 93/13/ЕИО — Членове 2, буква б), 3 -5 и 6, параграф 1 — Неравноправни клаузи — Служебна проверка от националния съдия — Клаузи, съставени „на ясен и разбираем език“ — Данни, които трябва да се предоставят от кредитора)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/15

         Решение на Съда (шести състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Câmpulung — Румъния) — Maria Bucura/SC Bancpost SA
   (Дело C-348/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 87/102/ЕИО - Член 1, параграф 2, буква a) - Потребителски кредит - Понятие за „потребител“ - Директива 93/13/ЕИО - Членове 2, буква б), 3 -5 и 6, параграф 1 - Неравноправни клаузи - Служебна проверка от националния съдия - Клаузи, съставени „на ясен и разбираем език“ - Данни, които трябва да се предоставят от кредитора))
   (2015/C 294/19)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Judecătoria Câmpulung

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Maria Bucura

      Ответник: SC Bancpost SA

      В присъствието на: Vasile Ciobanu

      Диспозитив

               1)

               Член 1, параграф 2, буква a) от Директива 87/102/ЕИО на Съвета от 22 декември 1986 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно потребителския кредит, с измененията ѝ с Директива 98/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. и член 2, буква б), от Директива 93/13/ЕИО Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че в обхвата на понятието „потребител“ по смисъла на тези разпоредби попада физическото лице, което е в положение на съдлъжник в рамките на договор, сключен с търговец, когато то действа за цели, които са извън неговата търговска или професионална дейност.

               2)

               Член 6, параграф 1 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че е задача на националния съдия да извърши служебна проверка на неправомерния по смисъла на тази разпоредба характер на клаузите на договор, сключен между потребител и търговец, тъй като националният съдия разполага с необходимите за тази цел фактически и правни елементи.

               3)

               Членове 3 — 5 от Директива 93/13 трябва да се тълкуват в смисъл, че в рамките на своята преценка за неправомерния характер по смисъла на член 3, параграфи 1 и 3 от тази директива на клаузите на договор за потребителски кредит, националният съд трябва да вземе пред вид всички обстоятелства около сключването на този договор. В това отношение негова задача е да провери дали в разглежданото дело потребителят е бил уведомен за всички обстоятелства, които е могло да дадат отражение върху обхвата на неговото задължение, като му позволят включително и да изчисли общата цена на своя заем. Определяща роля при тази преценка играят, от една страна, въпросът дали клаузите са съставени на ясен и разбираем език, така че да позволят на средностатистическия потребител, т.е. на нормално осведомения, и в разумни граници наблюдателен и съобразителен среден потребител, да изчисли тази цена, и от друга страна, обстоятелството, свързано с непосочването в договора за потребителски кредит на данните, които от гледна точка на характера на стоките или услугите, предмет на този договор, се считат за съществени, и по-конкретно на тези, които са посочени в член 4 от Директива 87/102 с измененията.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело T-687/14: Жалба, подадена на 22 септември 2014 г.  — Novomatic/СХВП — Simba Toys (African SIMBA)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/55

         Жалба, подадена на 22 септември 2014 г. — Novomatic/СХВП — Simba Toys (African SIMBA)
   (Дело T-687/14)
   2014/C 409/75
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Австрия) (представител: W. Mosing, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 юли 2014 г. (преписка R 2098/2013-4), в резултат на което СХВП да отхвърли цялото възражение поради липса на сходство между стоките и/или знаците, съответно поради липса на вероятност от объркване, и да допусне до регистрация заявка № 009752271 за признаване на „African SIMBA“ като марка на Общността,

               —

               да осъди СХВП и в случай на писмено встъпване предявилата възражението страна да заплатят разноските, които жалбоподателят е понесъл в производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), както и разноските по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, която съдържа словните елементи „African SIMBA“, за стоки от клас 28 — заявка за марка на Общността № 9 752 271.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: други участници в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка, която съдържа словния елемент „Simba“, както и международната регистрация на словната марка „SIMBA“ за стоки от клас 28.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-5/14: Жалба, подадена на 17 януари 2014 г. — ZZ/Комисия

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/27

         Жалба, подадена на 17 януари 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-5/14)
   2014/C 85/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решение на Комисията, за освобождаване на жалбоподателя от длъжност на основание член 9, параграф 1, буква з) от приложение IX към Правилника за длъжностните лица, без да се намалява размерът на пенсията му, в резултат на вътрешно разследване, започнало след разследване на OLAF, образувано срещу предприятие, и искане за вреди и загуби за неимуществените и имуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 16 октомври 2013 г., връчено в дома на жалбоподателя на 18 октомври с.г. от Службата за сигурност на Комисията, прието от тристранния орган по назначаването, по преписка CMS 12/042, според което „Господин ZZ е освободен от длъжност на основание член 9, параграф 1, буква з) от приложение IX към Правилника за длъжностните лица, без намаляване на пенсионните му права“ и което произвежда действие „в месеца, следващ датата на подписването му“,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати като обезщетение за неимуществени, медицински, семейни, професионални и материални вреди и нарушаване на кариерата на жалбоподателя, временно изчислено в размер на едно евро, като предварително плащане на част от сумата 33 000 EUR, като жалбоподателят си запазва правото да го увеличи или да го намали в хода на производството

               —

               при всички положения, да осъди ответника да заплати всички разноски, в съответствие с член 87, параграф 1 о Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


title: Дело C-175/11: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 13 април 2011 г. — HID, BA/Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/14

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 13 април 2011 г. — HID, BA/Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General
   (Дело C-175/11)
   2011/C 204/26
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: HID, BA

      Ответници: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General

      Преюдициални въпроси

               1.

               Разпоредбите на Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. (1) или общите принципи на правото на Европейския съюз допускат ли държава членка да предприеме административни мерки, които изискват дадена категория молби за убежище, определени въз основа на националността или на държавата по произход на търсещия убежище, да бъдат разглеждани и по тях да има произнасяне по реда на ускорена или приоритетна процедура?

               2.

               Член 39 от посочената Директива на Съвета, във връзка със съображение 27 от нея и с член 267 ДФЕС, може ли да се тълкува в смисъл, че изискваното от него ефективно правно средство за защита е предоставено от националното право когато функцията на контрол или обжалване на произнасянето като първа инстанция по молбите е възложена по закон на обжалването пред съд, създаден въз основа на акт на парламента с правомощие да се произнася с правнообвързващи решения спрямо търсещите убежище по всички относими към молбите правни и фактически въпроси, независимо от съществуването на административни или организационни отношения, които включват всички или някой от следните елементи:

                           —

                           министър от правителството разполага с известно право на преценка за пререшаване на постановено по дадена молба отрицателно решение;

                           —

                           съществуват организационни или административни връзки между органите, които се произнасят с решение като първа инстанция и тези, които се произнасят при обжалване;

                           —

                           обстоятелството, че решаващите членове на съда се назначават от министъра и осъществяват правомощията си при непълно работно време за период от три години, като получават възнаграждение за всяко дело;

                           —

                           министърът разполага с правомощие да дава насоки от вида на посочените в членове 12 и 16(2B), буква б), и на член 16, параграф 11 от споменатия закон?

      (1)  ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242.


title: Дело C-406/13: Иск, предявен на 17 юли 2013 г. — Европейска комисия/Румъния

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/39

         Иск, предявен на 17 юли 2013 г. — Европейска комисия/Румъния
   (Дело C-406/13)
   2013/C 260/69
   Език на производството: румънски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, O. Beynet, L. Nicolae)

      Ответник: Румъния

      Искания на ищеца

               —

               Да установи, че като не е приела всички законови и административни актове, необходими за съобразяване с разпоредбите на член 3, параграфи 3 и 4, на член 4, параграф 2, на член 8, на член 9, параграфи 1—7, на член 10, параграфи 2 и 5, на член 13, параграфи 1 и 5, на член 14, параграф 4 и параграф 5, буква б), на член 16, параграф 1, на член 25, параграф 5, на член 36, параграф 9, трета алинея, на член 41, параграф 1 букви г), ж) и к), параграф 3, букви б) и г), параграф 6, букви a) и в), както и на параграфи 10—12 от същия член, на член 42, параграф 1, на член 43, параграфи 1, 4 и 8 и на член 48 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (1), и на точка 1 от приложение I към нея, или като във всеки случай не е нотифицирала Комисията за тези мерки, Румъния е нарушила задълженията си по член 54, параграф 1 от тази директива.

               —

               Да задължи Румъния, в съответствие с разпоредбите на член 260, параграф 3 от Договора за функционирането на ЕС, да заплати периодична имуществена санкция за всеки ден забава за нарушаване на задължението за нотифициране на всички мерки за транспониране на Директива 2009/73/ЕО в размер на 30 228,48 EUR на ден, считано от датата на произнасяне на решението по настоящото дело.

               —

               Да осъди Румъния да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директивата в националното законодателство е изтекъл на 3 март 2011 г.

      (1)  ОВ L 211, стр. 94.


title: Дело T-405/08: Решение на Общия съд от 7 юни 2013 г. — Spar Österreichische Warenhandels/Комисия (Конкуренция — Концентрации — Пазари за търговия със стоки за текущо потребление — Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с вътрешния пазар — Ангажименти — Явна грешка в преценката — Право на изслушване — Задължение за мотивиране)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/61

         Решение на Общия съд от 7 юни 2013 г. — Spar Österreichische Warenhandels/Комисия
   (Дело T-405/08) (1)

   (Конкуренция - Концентрации - Пазари за търговия със стоки за текущо потребление - Решение за обявяване на концентрацията за съвместима с вътрешния пазар - Ангажименти - Явна грешка в преценката - Право на изслушване - Задължение за мотивиране)
   2013/C 225/135
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Spar Österreichische Warenhandels AG (Залцбург, Австрия) (представители: първоначално адв. A.-H. Bischke, S. Brack и D. Bräunlich, впоследствие адв. A.-H. Bischke и D. Bräunlich)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Noë, N. von Lingen и O. Weber, впоследствие S. Noë и N. von Lingen, подпомагани от M. Buntscheck, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Billa AG (Винер Нойдорф, Австрия) (представители: адв. H. Wollmann, G. Drauz и F. Urlesberger)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 23 юни 2008 г. с което, при спазване на предложените ангажименти, за съвместима с общия пазар се обявява концентрация, чрез която Billa AG придобива изключителен контрол върху Adeg österreich Handels AG (дело COMP/M.5047 — REWE/ADEG) съгласно член 6, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Spar Österreichische Warenhandels AG да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези направени от Европейската комисия и Billa AG.

      (1)  ОВ C 6, 10.1.2009 г.


title: Дело C-548/08: Иск, предявен на 9 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/23

         Иск, предявен на 9 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-548/08)
   (2009/C 32/41)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и U. Jonsson)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания

               —

               да се обяви, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година (1) относно признаването на професионалните квалификации, или във всеки случай, като не е информирало Комисията за тях, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспонирането на директивата е изтекъл на 20 октомври 2007 г.

      (1)  ОВ L 255, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


title: Дело F-40/12: Жалба, подадена на 20 март 2012 г. — ZZ/AESA

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/24

         Жалба, подадена на 20 март 2012 г. — ZZ/AESA
   (Дело F-40/12)
   2012/C 184/53
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: адв. A. G. Schwend)

      Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя и искане за поправяне на вредите, които се твърди, че са претърпени поради това уволнение и твърдяния тормоз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за прекратяване на трудовото правоотношение на 24 май 2011 г., с всички произтичащи от това финансови последици;

               —

               да осъди AESA да заплати сумата от 301 559,04 евро като обезщетение за имуществените вреди;

               —

               да осъди AESA да заплати сумата от 50 000,00 евро като обезщетение да неимуществените вреди;

               —

               да осъди AESA да заплати сумата от 250,00 евро на ден за периода от 23 май 2011 г. до деня на обявяване на решението за поправяне на неимуществените вреди, претърпени вследствие на тормоза;

               —

               да осъди AESA да заплати съдебните разноски.