title: Дело T-349/16: Жалба, подадена на 30 юни 2016 г. — Bank Saderat Iran/Съвет

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/48

         Жалба, подадена на 30 юни 2016 г. — Bank Saderat Iran/Съвет
   (Дело T-349/16)
   (2016/C 305/65)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Saderat Iran (Техеран, Иран) (представители: T. de la Mare, QC, R. Blakeley, Barrister и S. Jeffrey, S. Ashley и A. Irvine, Solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/603 на Съвета от 18 април 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 104, 2016 г., стp. 8), и Решение (ОВППС) 2016/609 на Съвета от 18 април 2016 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (OВ L 104, 2016 г., стp. 19), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателя и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е твърдението, че повторното посочване на жалбоподателя през април 2016 г. (i) е злоупотреба с процеса и превратно упражняване на правомощия, (ii) противоречи на правото на жалбоподателя на добра администрация и (iii) противоречи на принципите на res judicata, на правната сигурност и на пресъдено нещо.

               2.

               Второто основание е твърдението, че повторното посочване на жалбоподателя през април 2016 г. е нарушение на член 266 от ДФЕС.

               3.

               Третото основание е твърдението, че повторното посочване на жалбоподателя през април 2016 г. е опорочено от явна грешка в преценката.

               4.

               Четвъртото основание е твърдението, че повторното посочване на жалбоподателя през април 2016 г. нарушава основните му права на зачитане на доброто му име и на мирно ползване на собствеността му и принципите на пропорционалност и на недискриминация.

               5.

               Петото основание е твърдението, че повторното посочване на жалбоподателя през април 2016 г. не се изисква от и противоречи на Съвместния всеобхватен план за действие.


title: Дело C-531/06: Решение на Съда (голям състав) от 19 май 2009г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Членове 43 ЕО и 56 ЕО — Обществено здраве — Аптеки — Разпоредби, съгласно които само фармацевти имат право да стопанисват аптеки — Обосноваване — Сигурно и качествено снабдяване на населението с лекарствени продукти — Професионална независимост на фармацевтите — Предприятия за търговия на едро с фармацевтични продукти — Общински аптеки)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/5

         Решение на Съда (голям състав) от 19 май 2009г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-531/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 43 ЕО и 56 ЕО - Обществено здраве - Аптеки - Разпоредби, съгласно които само фармацевти имат право да стопанисват аптеки - Обосноваване - Сигурно и качествено снабдяване на населението с лекарствени продукти - Професионална независимост на фармацевтите - Предприятия за търговия на едро с фармацевтични продукти - Общински аптеки)
   2009/C 153/09
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и H. Krämer, G. Giacomini и E. Boglione, avvocati)

      Ответник: Италианска република (представители: I.M. Braguglia, G. Fiengo, avvocato dello Stato)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Република Гърция (представител: E. Skandalou,), Кралство Испания (представители: J. Rodríguez Cárcamo и F. Díez Moreno), Френска република (представители: G. de Bergues и B. Messmer), Република Латвия (представители: E. Balode-Buraka и L. Ostrovska), Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и T. Kröll)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 43 ЕО и на член 56 ЕО — Режим на собственост върху аптеките

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Комисията на Европейските общности, Италианската република, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Република Латвия и Република Австрия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.02.2007 г.


title: Дело T-341/07: Иск, предявен на 10 септември 2007 г. — Sison/Съвет

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/58

         Иск, предявен на 10 септември 2007 г. — Sison/Съвет
   (Дело T-341/07)
   (2007/C 269/105)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: J. M. Sison (Utrecht, Нидерландия) (представители: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D.Gürses, W. Kaleck, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени частично, както е уточнено по-долу, на основание на член 230 ЕО, Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решения 2006/379/EО и 2006/1008/EО, и по-конкретно:

               —

               да се отмени член 1, точка 1.33 от посоченото решение, което гласи: „SISON, Jose Maria (известен още като Armando Liwanag, известен още като Joma, ръководител на Комунистическата партия на Филипините, включително на Новата народна армия NPA), роден на 8.2.1939 г. в Cabugao, Филипините“;

               —

               да се отмени частично член 1, точка 2.7 от посоченото решение, доколкото в него се назовава името на ищеца: „Комунистическа партия на Филипините, включително Нова народна армия (NPA), Филипините, свързана със Sison Jose Maria C. (известен още като Armando Liwanag, известен още като Joma, ръководител на Комунистическата партия на Филипините, включително на Новата народна армия NPA)“;

               —

               да се обяви за незаконосъобразен на основание на член 241 ЕО Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (OВ L 344, стp. 70);

               —

               да се разпореди Общността да обезщети ищеца на основание на членове 235 и 288 EО със сума в размер, определен на 291 427,97 EUR, плюс заплащане на сума в размер на 200,87 EUR всеки месец до произнасяне на решението на Първоинстанционния съд, включително на лихвите от м. октомври 2002 г. до пълното изплащане;

               —

               да се осъди Съвета да понесе съдебните разноски по делото.

         Правни основания и основни доводи
   Със своя иск ищецът търси частична отмяна, съгласно член 230 ЕО, на Решение 2007/445/ЕО на Съвета (1) от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 (2) относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решения 2006/379/EО и 2006/1008/EО, доколкото това решение се отнася до професор Jose Maria Sison. По-нататък ищецът иска обявяване на Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета за незаконосъобразен, въз основа на член 241 ЕО, както и обезщетение съгласно членове 235 и 288 EО за вредите, които се твърди, че са претърпени.
   В подкрепа на своите искания ищецът изтъква следните основания:
   Ищецът твърди, че Съветът е нарушил член 253 EО във връзка с излагането на основанията, мотивиращи неговото решение В този контекст ищецът изтъква, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката при приемане на оспорваното решение, тъй като последното се базирало на необосновани факти и твърдения. По-нататък, според ищеца въпросното решение нарушава принципа на добро управление. Нещо повече, ищецът твърди, че решението нарушава член 2, параграф 3 от Регламент 2580/2001 ЕО и член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС и противоречи на принципа на пропорционалност. По-нататък, ищецът твърди, че решението противоречи на свободното движение на капитали, установено в член 56 ЕО. Накрая ищецът заявява, че решението е било взето в нарушение на общите принципи на общностното право, произтичащи от принципа за справедлив процес, право на безпристрастен съд, принципа за презумпцията за невиновност, правото на защита и правото на изслушване, принципа на законност, правото на свобода на изразяване, правото на сдружаване, както и правото на собственост, предвидени в Европейската конвенция за правата на човека. На последно място ищецът твърди, че Съветът е злоупотребил със своето правомощие, като е включил ищеца в списъка, приложен към оспорваното решение.

      (1)  OВ L 169, стp. 58.

      (2)  OВ L 344, 28.12.2001 г., стp. 70.


title: Дело T-63/16: Решение на Общия съд от 29 юни 2017 г. — E-Control/ACER (Енергопотребление — Условия за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия — Решения на националните регулаторни органи за одобряване на методите за разпределяне на капацитета за трансграничен пренос — Съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 — Становище на ACER — Понятие за решение, обжалваемо пред ACER — Член 19 от Регламент (ЕО) № 713/2009 — Решение на Апелативния съвет на ACER, с което жалбата се отхвърля като недопустима — Грешка при прилагане на правото — Задължение за мотивиране)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/38

         Решение на Общия съд от 29 юни 2017 г. — E-Control/ACER
   (Дело T-63/16) (1)

   ((Енергопотребление - Условия за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия - Решения на националните регулаторни органи за одобряване на методите за разпределяне на капацитета за трансграничен пренос - Съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 - Становище на ACER - Понятие за решение, обжалваемо пред ACER - Член 19 от Регламент (ЕО) № 713/2009 - Решение на Апелативния съвет на ACER, с което жалбата се отхвърля като недопустима - Грешка при прилагане на правото - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 277/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Виена, Австрия) (представител: F. Schuhmacher, адвокат)

      Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER). (представител: E. Tremmel)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller и J. Vláčil), Република Полша (представител: B. Majczyna) и Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. (Констанчин-Йежьорна, Полша) (представители: първоначално M. Motylewski и A. Kulińska, впоследствие H. Napieła и K. Figurska, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решение A-001-2015 на Апелативния съвет на ACER от 16 декември 2015 г., с което се отхвърля жалба срещу становище № 09/2015 на ACER от 23 септември 2015 г. относно съответствието на решенията на националните регулаторни органи за одобряване на методите за разпределяне на капацитета за трансграничен пренос в Централна и Източна Европа с Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1228/2003 (ОВ L 211, 2009 г., стр. 15), включително Насоките за управление и разпределяне на наличния преносен капацитет на междусистемните електропроводи между националните системи, съдържащи се в този регламент.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER).

               3)

               Чешката република, Република Полша, Република Австрия и Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 156, 2.5.2016 г.


title: Определение на Съда от 31 януари 2011 година по дело E-13/10 — Aleris Ungplan AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ (Отказ на Надзорния орган на ЕАСТ да започне производство за предполагаемо неизпълнение на задълженията на държава от ЕИП в областта на възлагане на поръчки — мерки, подлежащи на обжалване — допустимост)

text:
               12.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/12

         ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА
   от 31 януари 2011 година
   по дело E-13/10
   Aleris Ungplan AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Отказ на Надзорния орган на ЕАСТ да започне производство за предполагаемо неизпълнение на задълженията на държава от ЕИП в областта на възлагане на поръчки — мерки, подлежащи на обжалване — допустимост)
   2011/C 141/12
   По дело E-13/10: Aleris Ungplan AS срещу Надзорния орган на ЕАСТ — ИСК съгласно член 36, параграф 2 от Споразумението между държавите-членки на ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд за отмяна на Решение № 248/10/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 21 юни 2010 г. за възлагането на поръчки относно услуги в помощ на младежи в Норвегия, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson (съдия-докладчик) и Per Christiansen, съдии, излезе с определение на 31 януари 2011 г., чийто диспозитив постановява:

               1.

               Искът е отхвърлен като недопустим.

               2.

               Ищецът поема разноските по съдебното производство.


title: Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз ОВ C 128, 24.5.2008 г.

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/1

         Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

   (2008/C 142/01)

         ОВ C 128, 24.5.2008 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 116, 9.5.2008 г.

      ОВ C 107, 26.4.2008 г.

      ОВ C 92, 12.4.2008 г.

      ОВ C 79, 29.3.2008 г.

      ОВ C 64, 8.3.2008 г.

      ОВ C 51, 23.2.2008 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-403/09: Иск, предявен на 7 октомври 2009 г. — Tecnoprocess/Делегация на Европейската комисия в Мароко и др.

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/31

         Иск, предявен на 7 октомври 2009 г. — Tecnoprocess/Делегация на Европейската комисия в Мароко и др.
   (Дело T-403/09)
   2009/C 297/46
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Tecnoprocess Srl (Рим, Италия) (представител: A. Majoli, avvocato)

      Ответници: Делегация на Европейската комисия в Мароко, Делегация на Европейската комисия в Република Нигерия, Комисия на Европейските общности

      Искания на ищеца

               —

               да се устави неоснователното обогатяване на Делегацията в Абуджа, на Делегацията в Рабат и на Европейската комисия,

               —

               в резултат на това да се осъдят Делегацията в Абуджа, Делегацията в Рабат и Европейската комисия солидарно да заплатят на ищеца сумата от 114 069,94 EUR ведно с дължимите до пълното ѝ изплащане лихви или друга сума, която Първоинстанционният съд счете за подходяща ведно с дължимите до пълното ѝ изплащане лихви,

               —

               да се осъдят Делегацията в Абуджа, Делегацията в Рабат и Европейската комисия солидарно да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Дружеството ищец в настоящото производство, което е същото като по дело T-264/09 Tecnoprecess/Комисия и Делегация на Европейската комисия в Кралство Мароко и по дело T-367/09 Tecnoprocess/Комисия и Делегация на Европейската комисия в Република Нигерия, поддържа, че в рамките на договорите, сключени с мароканските и нигерийските власти, предмет на тези две дела, горепосочените Делегации, както и Европейската комисия неоснователно са отказали да разрешат по взаимно съгласие различни въпроси, свързани с изпълнението на въпросните договори, въпреки че дружеството многократно е предлагало на общностните институции да компенсират вземанията със задълженията по посочените договори.
   В резултат на това Делегациите и Комисията задържали неоснователно значителни суми, които трябвало да бъдат прехвърлени на ищеца и по този начин се обогатили неоснователно.


title: Дело T-361/15: Решение на Общия съд от 12 април 2016 г. — Choice/EUIPO (Choice chocolate & ice cream) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Choice chocolate & ice cream“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/29

         Решение на Общия съд от 12 април 2016 г. — Choice/EUIPO (Choice chocolate & ice cream)
   (Дело T-361/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Choice chocolate & ice cream“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 191/37)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Choice sp. z o.o. (Легница, Полша) (представител: T. Mielke, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба против решение на пети апелативен състав на EUIPO от 30 април 2015 г. (преписка R 2221/2014-5) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Choice chocolate & ice cream“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Choice sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-232/16 P: Решение на Общия съд от 19 януари 2017 г. — Комисия/Frieberger и Vallin (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Изменение на Правилника — Увеличаване на възрастта за пенсиониране — Решение, с което се отказва преоценка на бонификацията към пенсионните права — Принцип ne ultra petita — Грешка при прилагане на правото — Задължение за мотивиране)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/28

         Решение на Общия съд от 19 януари 2017 г. — Комисия/Frieberger и Vallin
   (Дело T-232/16 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Изменение на Правилника - Увеличаване на възрастта за пенсиониране - Решение, с което се отказва преоценка на бонификацията към пенсионните права - Принцип ne ultra petita - Грешка при прилагане на правото - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 063/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и G. Gattinara)

      Друга страна в производството: Jürgen Frieberger (Woluwe-Saint-Lambert, Белгия), Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 2 март 2016 г., Frieberger и Vallin/Комисия (F-3/15, EU:F:2016:26)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 2 март 2016 г., Frieberger и Vallin/Комисия (F-3/15).

               2)

               Отхвърля жалбата, подадена от Jürgen Frieberger и от Benjamin Vallin пред Съда на публичната служба по дело F-3/15.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски в настоящото производство по обжалване.

               4)

               Осъжда г-н Frieberger и г-н Vallin да понесат съдебните разноски, направени в производството пред Съда на публичната служба, включително тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело F-91/09: Жалба, подадена на 30 октомври 2009 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/41

         Жалба, подадена на 30 октомври 2009 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-91/09)
   2010/C 11/79
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет на производството

   Отмяна на Решение на Комисията за отхвърляне на искането на жалбоподателя за обезщетение на вредите, претърпени от него вследствие на писмо, в което Комисията иска от лекар да извърши медицински преглед в рамките на трудовата медицина, за да прецени ефективната работоспособност на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за несъществуващо ex lege или при условията на евентуалност да се отмени решението под формата на merum silentium, с което Комисията отхвърля искането от 9 септември 2008 г.,

               —

               доколкото е необходимо да се обяви за несъществуващ ex lege или при условията на евентуалност да се отмени — независимо от формата му — акта, с който Комисията отхвърля жалбата, подадена по административен ред на 16 март 2009 г. срещу решението за отхвърляне на искането от 9 септември 2008 г.,

               —

               доколкото е необходимо да се обяви за несъществуваща ex lege или при условията на евентуалност да се отмени докладна записка ADMIN.B.2/MB/ks/D(09) 16349 от 30 юни 2009 г.,

               —

               доколкото е необходимо да се установи факта, че длъжностно лице на Комисията: a) е изпратило или е възложило да се изпрати на директора на A.S.L. Le 2 — Maglie докладната записка от 9 декември 2003 г. с предмет „медицински преглед в рамките на трудовата медицина в Tricase (Le)“; б) е поискало от него жалбоподателят да се подложи на медицински преглед в рамките на трудовата медицина; в) го е информирало, че поради продължително заболяване (повече от 365 дни) на 14 февруари 2003 г. е започната процедура, засягаща жалбоподателя (комисия по инвалидност) за преценка на неговата работоспособност; г) го е запознало с напълно неоснователното си мнение, че жалбоподателят „е предприел множество отлагателни стъпки, за да забави събирането на комисията по инвалидност, които са били отхвърлени в своята цялост от компетентната служба на Европейската комисия поради липса на основание“; д) го е информирало за факта, че жалбоподателят е бил „поканен да се яви на медицински преглед в Брюксел на 8 декември 2003 г. (понеделник)“; е) му е съобщило името на лицето, определено да представлява институцията в комисията по инвалидност; ж) го е информирало, че към 9 декември 2003 г.„в медицинската служба на Комисията по факс не е било изпратено никакво медицинско свидетелство“; з) го е запознало с напълно неоснователното си мнение, че жалбоподателят бил длъжен да изпрати по факс медицинско свидетелство в медицинската служба на Комисията, за да обоснове неявяването си на медицинския преглед, който е трябвало да се проведе в Брюксел на 8 декември 2003 г.; и) е приложило два документа към докладната записка от 9 декември 2003 г., първият относно претендираното сезиране на комисията по инвалидност във връзка със случая на жалбоподателя, а вторият — покана за жалбоподателя да се яви на медицинския преглед;

               —

               доколкото е необходимо да се установи и обяви незаконосъобразността на всеки от фактите, пораждащи вредите de quibus, както и a fortori на тяхната съвкупност;

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя като обезщетение за вредите de quibus сумата от 300 000 евро или друга по-голяма или по-малка сума, определена от Съдът на публичната служба по справедливост,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя, считано от деня, следващ деня, в който Комисията е получила искането от 9 септември 2008 г. до действителното изплащане на сумата от 300 000 евро, лихвите върху последната с 10 % годишен лихвен процент и годишна капитализация,

               —

               да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, такси и хонорари във връзка с настоящото производство.


title: Дело C-287/17: Преюдициално запитване от Okresní soud v Českých Budějovicích (Чешка република), постъпило на 19 май 2017 г. — Česká pojišťovna a.s./WCZ spol. s r.o.

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/3

         Преюдициално запитване от Okresní soud v Českých Budějovicích (Чешка република), постъпило на 19 май 2017 г. — Česká pojišťovna a.s./WCZ spol. s r.o.
   (Дело C-287/17)
   (2017/C 269/05)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Okresní soud v Českých Budějovicích

      Страни в главното производство

      Ищец: Česká pojišťovna a.s.

      Ответник: WCZ spol. s r.o.

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2011/7/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки да се тълкува в смисъл, че изисква от съда, ако уважи исканията на ищеца по спор във връзка със събирането на вземане по търговска сделка по смисъла на член 3 или член 4 от посочената директива, да му присъди сумата от 40 EUR (или еквивалента в местна валута) и съдебните разноски, включително разноските за покана за изпълнение до ответника преди предявяването на иска, в съответния размер съгласно процесуалните норми на държавата членка?

      (1)  ОВ L 48, 2011 г., стр. 1.


title: Дело C-74/15: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea (Румъния), постъпило на 18 февруари 2015 г. — Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA — Sucursala Baia Mare и др.

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/14

         Преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea (Румъния), постъпило на 18 февруари 2015 г. — Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA — Sucursala Baia Mare и др.
   (Дело C-74/15)
   (2015/C 171/16)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Oradea

      Страни в главното производство

      Въззивници: Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău

      Ответници: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA — Sucursala Baia Mare, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Cristian Nicolae Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta представлявано от ликвидатора Pareto Grup IPURL, SC Crisco SRL представлявано от специалния синдик CII Renata Moldovan, SC Crisco SRL представлявано от специалния синдик Cristian Tarcău

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 2, буква б) от Директива 93/13/ЕИО (1) по отношение на определението на понятието „потребител“ да се тълкува в смисъл, че то включва или напротив, в смисъл, че то изключва от тази дефиниция физическите лица, които подписват в качеството си на лица, предоставили обезпечение, допълнителни споразумения и допълнителни договори (договор за поръчителство, договор за обезпечение върху недвижим имот) към договор за кредит, сключен с търговско дружество с цел развитие на неговата дейност, като се има предвид, че тези физически лица нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и чете са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност [?]

               2)

               Следва ли член l, параграф l от Директива 93/13/ЕИО да се тълкува в смисъл, че в обхвата на тази директива попадат само договорите, сключени между търговци и потребители, които имат за предмет продажбата на стоки или услуги, или в нейния обхват попадат и акцесорните договори (договор за обезпечение, договор за поръчителство) към договор за кредит с бенефициер търговско дружество, сключени от физически лица, които нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и които са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност [?]

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело F-100/08: Жалба, подадена на 17 декември 2008 г.  — Petrilli/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/52

         Жалба, подадена на 17 декември 2008 г. — Petrilli/Комисия
   (Дело F-100/08)
   (2009/C 55/94)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Alessandro Petrilli (Grottammare, Италия) (представители: J.-L. Lodomez, J. Lodomez, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението на органа по назначаването относно определянето на мястото на основното жилище на жалбоподателя.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено решението от 16 септември 2008 г., с което органът по назначаването е отхвърлил определянето на мястото на основното жилище на жалбоподателя в Италия,

               —

               ако е необходимо, да бъде отменено евентуално решение, което Комисията би могла да вземе във връзка с продължаване на процедурата по подадената от жалбоподателя жалба поради представяне на нови доказателства,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати считано от 1 юли 2007 г. върху сумите, дължими въз основа на прилагането с обратна сила на коригиращия коефициент за Италия за неговата пенсия, лихви, определени въз основа на основния лихвен процент, определен от ЕЦБ за основните операции по рефинансиране, приложим през съответния период, завишен с два пункта,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-21/07: Иск, предявен на 4 юни 2007 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/20

         Иск, предявен на 4 юни 2007 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-21/07)
   (2007/C 223/35)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени мълчаливото решение (наричано по-нататък „оспореното решение“), с което се отхвърля искането от 30 декември 2005 г., изпратено от ищеца на 17 януари 2005 г.;

               —

               да се отмени, доколкото това е необходимо, решението на органа по назначаването от 15 ноември 2005 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца срещу оспореното решение;

               —

               да се осъди ответникът да изплати на ищеца обезщетението, посочено в искането от 30 декември 2005 г., а именно сумата от 100 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост;

               —

               да се осъди ответникът да изплати на ищеца допълнителна сума от 50 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост, като обезщетение за вредите, настъпили след датата на посоченото искане;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца лихва за забава в размер на 10 % годишно, при условията на годишна капитализация, считано от искането с дата 30 декември 2005 г. до удовлетворяването и, по-общо, до пълното отстраняване на докладните записки, срещу които се възразява, или в размера при капитализацията и с началната дата, определени от Съда на публичната служба по справедливост, върху сумата от 100 000 EUR или върху съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост;

               —

               да се осъди ответникът да пристъпи без всякакво по-нататъшно забавяне към физическото унищожаване на оригиналите и на всички копия от докладната записка с дата 20 февруари 2001 г., протокол 951883, както и на докладната записка с дата 15 ноември 2006 г., а също така и, ако то е налице, на писмото от 20 юли 2006 г., на което ответникът се позовава в докладната записка от 15 ноември 2006 г.;

               —

               да се осъди ответникът да уведоми ищеца за извършеното физическо унищожаване, като за всеки унищожен документ посочи по същество мястото, на което той се е намирал преди физическото му унищожаване, както и всички обстоятелства по време, място и във връзка с действията на физическо унищожаване и по-специално датата, мястото и служителят, натоварен с неговото изпълнение;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца сумата от 100 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост, за всеки ден забава при извършването на физическото унищожаване, считано от датата на постановяване на решението до реалното уведомяване на ищеца за извършването му, платима на първия ден от всеки месец във връзка с правата, които са възникнали на това основание през предходния месец;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящият иск се основава на някои твърдения, съдържащи се в докладни записки на ответника, от които според ищеца се прави извод за противоправни документи, обстоятелства и действия, свързани с обработването на чувствителни данни, отнасящи се до неговата личност.
   В подкрепа на своите доводи ищецът привежда следните три правни основания:

               1)

               липса на мотиви, доколкото, от една страна, искането на ищеца е отхвърлено само мълчаливо, а от друга, представените от ответника мотиви в докладната записка от 15 ноември били непоследователни, нелогични и използвани като претекст;

               2)

               обективна противоправност, тъй като продължавали да са налице условията за признаване в полза на ищеца на правото на обезщетение за вреди, претендирано в искането от 30 декември 2005 г., а именно противоправност на документите, обстоятелствата и действията на ответника; настъпване на вреди за ищеца; причинно-следствена връзка между твърдяното увреждане и укоримото поведение;

               3)

               нарушение на задължението за дължима грижа и за добро управление, тъй като ответникът не отчел надлежно интересите на ищеца и причинил множество свързани помежду си действия и обстоятелства, които, предвид сериозната им противоправност и значителния период от време, през който са се осъществявали, представлявали нарушение на посочените задължения.


title: Дело T-132/16: Жалба, подадена на 23 март 2016 г. — PayPal/EUIPO — Hub Culture (VENMO)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/37

         Жалба, подадена на 23 март 2016 г. — PayPal/EUIPO — Hub Culture (VENMO)
   (Дело T-132/16)
   (2016/C 191/49)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: PayPal, Inc. (Сан Хосе, Калифорния, Съединени щати) (представители: A. Renck, lawyer и I. Junkar, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hub Culture Ltd (Hamilton, Бермудски острови)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „VENMO“ — марка на Европейския съюз № 9 509 357

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. по преписка R 2974/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO, както и другата страна в производството пред апелативния състав, ако встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-211/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 септември 2007 г. — AWWW/Еврофонд ( Обществени поръчки — Общностна процедура по възлагане на обществена поръчка — Обезпечително производство — Липса на неотложност )

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/28

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 септември 2007 г. — AWWW/Еврофонд
   (Дело T-211/07 R)
   („Обществени поръчки - Общностна процедура по възлагане на обществена поръчка - Обезпечително производство - Липса на неотложност“)
   (2007/C 283/50)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World (Göttingen, Германия) (представител: B. Schreier, avocat)

      Ответник: Европейска фондация за подобряване условията на живот и труд (Еврофонд) (представител: C. Callanan, solicitor)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на Решението на Еврофонд относно обществена поръчка № 2007/S 13-014125, озаглавена „Информация и анализ, свързани с качеството на работа и със заетостта, с индустриалните отношения и с преструктурирането на европейско ниво“, докато Първоинстанционният съд се произнесе по иска в главното производство.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за налагане на обезпечителна мярка.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-184/09: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — Изключени от финансиране на Общността разходи — Обща организация на пазарите в сектора на захарта — Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1663/95 и член 11, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 885/2006 — Оценка на риска от финансови вреди за ФЕОГА — Принцип на пропорционалност)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/26

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-184/09) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Изключени от финансиране на Общността разходи - Обща организация на пазарите в сектора на захарта - Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1663/95 и член 11, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 885/2006 - Оценка на риска от финансови вреди за ФЕОГА - Принцип на пропорционалност)
   2011/C 145/42
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: V. Kontolaimos, E. Leftheriotou и V. Karra)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и A. Markoulli)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2009/253/ЕО на Комисията от 19 март 2009 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (ОВ L 75, стр. 15) доколкото то изключва някои разходи, направени от Република Гърция в рамките на общата организация на пазарите в сектора на захарта

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-284/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Hamburg-Am Tierpark/Burda GmbH, по-рано известно като Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (Данъчно законодателство — Свобода на установяване — Директива 90/435/ЕИО — Корпоративен данък — Обща система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки — Капиталови дружества — Разпределяне на приходи и увеличения на активите — Удържане на данък при източника — Данъчен кредит — Третиране на местни и чуждестранни акционери)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Hamburg-Am Tierpark/Burda GmbH, по-рано известно като Burda Verlagsbeteiligungen GmbH
   (Дело C-284/06) (1)

   (Данъчно законодателство - Свобода на установяване - Директива 90/435/ЕИО - Корпоративен данък - Обща система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки - Капиталови дружества - Разпределяне на приходи и увеличения на активите - Удържане на данък при източника - Данъчен кредит - Третиране на местни и чуждестранни акционери)
   (2008/C 209/05)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Hamburg-Am Tierpark

      Ответник: Burda GmbH, по-рано известно като Burda Verlagsbeteiligungen GmbH
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 5, параграф 1 от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97), понастоящем член 5 в редакцията на Директива 2003/123/ЕО на Съвета от 22 декември 2003 г. относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (OВ 2004 г., L 7, стр. 41; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 118) — Понятие за удържане на данък при източника — Национално законодателство, предвиждащо облагане на приходите и на увеличенията на имуществото на дъщерно дружество в случай на разпределение на печалба на неговото дружество майка, които нямаше да бъдат обложени ако бяха запазени от дъщерното дружество — Тълкуване на членове 43, 56 и 58 от Договора за ЕО — Национално законодателство, предвиждащо компенсацията на разпределението на печалба на капиталово дружество със собствените му капитали, водеща до облагане дори в случай на разпределение на дивиденти на чуждестранни акционери, които не могат да приспаднат от собствения си данък корпоративния данък, който им е начислен
   Диспозитив

               1)

               Разпоредба на националното право, която в случай на разпределение на печалба от дъщерно дружество на неговото дружество майка предвижда облагане на приходите и на увеличенията на активите на дъщерното дружество, които нямаше да бъдат обложени ако последното, вместо да ги разпредели на дружеството майка, ги бе запазило, не представлява удържане на данък при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки.

               2)

               Член 52 от Договора (понастоящем — след изменение — член 43 ЕО) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска прилагането на национална мярка като § 28, алинея 4 от Закона от 1996 година относно корпоративния данък (Körperschaftsteuergesetz 1996) в редакцията, приложима към спора в главното производство, по силата на която облагането на печалбата, разпределена от местно за държава-членка дъщерно дружество на неговото дружество майка подлежи на един и същ механизъм за корекция независимо дали дружеството майка е местно лице за същата държава-членка или за друга държава-членка, макар за разлика от местно дружество майка на чуждестранно дружество майка да не може да се отпуска данъчен кредит от държавата-членка, в която нейното дъщерно дружество е местно лице.

      (1)  ОВ C 237, 30.9.2006 г.


title: Дело T-431/11: Определение на Общия съд от 5 юни 2012 г. — Iberdrola/Комисия

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/29

         Определение на Общия съд от 5 юни 2012 г. — Iberdrola/Комисия
   (Дело T-431/11) (1)

   2012/C 217/61
   Език на производството: испански
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ С 282, 24.9.2011 г.


title: Дело T-192/16: Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — NF/Европейски съвет

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/25

         Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — NF/Европейски съвет
   (Дело T-192/16)
   (2016/C 232/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: NF (остров Лесбос, Гърция) (представител: B. Burns, solicitor)

      Ответник: Европейски съвет

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени споразумението между Европейския съвет и Турция от 18 март 2016 г., озаглавено „Изявление ЕС — Турция, 18 март 2016 г.“,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               В първото основание се посочва, че споразумението между Европейския съвет и Турция от 18 март 2016 г., озаглавено „Изявление ЕС — Турция, 18 март 2016 г.“, е несъвместимо с основните права на ЕС, по-специално с членове 1, 18 и 19 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Във второто основание се посочва, че Турция не е сигурна трета страна по смисъла на член 36 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242).

               3.

               В третото основание се твърди, че е трябвало да бъде приложена Директива 2001/55/ЕО на Съвета от 20 юли 2001 година относно минималните стандарти за предоставяне на временна закрила в случай на масово навлизане на разселени лица и за мерките за поддържане на баланса между държавите членки в полагането на усилия за прием на такива лица и понасяне на последиците от този прием (ОВ L 212, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 179).

               4.

               В четвъртото основание се твърди, че оспорваното споразумение е всъщност обвързващ договор или „акт“ с правно действие за жалбоподателя и че неспазването на член 218 ДФЕС и/или член 78, параграф 3 ДФЕС, заедно или поотделно, води до невалидност на това споразумение.

               5.

               В петото основание се посочва, че е нарушена забраната за колективно експулсиране по смисъла на член 19, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело T-368/15 R: Определение на председателя на Общия съд от 1 септември 2015 г. — Alcimos Consulting/ЕЦБ (Обезпечително производство — Икономическа и парична политика — Решения на Управителния съвет на ЕЦБ — Спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки — Молба за спиране на изпълнението — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/43

         Определение на председателя на Общия съд от 1 септември 2015 г. — Alcimos Consulting/ЕЦБ
   (Дело T-368/15 R)
   ((Обезпечително производство - Икономическа и парична политика - Решения на Управителния съвет на ЕЦБ - Спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост))
   (2015/C 381/51)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alcimos Consulting SMPC (Атина, Гърция) (представител: F. Rodolaki, avocat)

      Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на решения на Управителния съвет на ЕЦБ от 28 юни и 6 юли 2015 г. относно размера на спешната помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на гръцките банки

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-380/15: Определение на Съда (пети състав) от 23 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de les Illes Balears — Испания) — Francisca Garzón Ramos, José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca и Soria SA, Intercotrans SL (Преюдициално запитване — Харта на основните права на Европейския съюз — Право на ефективна съдебна защита — Производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот — Правомощия на националния съд в исковото производство — Неприлагане на правото на Съюза — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/4

         Определение на Съда (пети състав) от 23 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de les Illes Balears — Испания) — Francisca Garzón Ramos, José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca и Soria SA, Intercotrans SL
   (Дело C-380/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Право на ефективна съдебна защита - Производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот - Правомощия на националния съд в исковото производство - Неприлагане на правото на Съюза - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Явна липса на компетентност на Съда))
   (2016/C 200/05)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de les Illes Balears

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Francisca Garzón Ramos, José Javier Ramos Martín

      Ответници: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca и Soria SA, Intercotrans SL

      Диспозитив

   Произнасянето по преюдициалните въпроси, поставени от Audiencia Provincial de les Illes Balears (Върховен съд на област Балеарски острови, Испания) с акт от 1 юли 2015 г., очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.Съдът на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-549/15: Решение на Съда (втори състав) от 22 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Förvaltningsrätten i Linköping — Швеция) — E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet (Преюдициално запитване — Насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници — Биогорива за транспорт — Директива 2009/28/ЕО — Член 18, параграф 1 — Система за „масов баланс“, предназначена да гарантира, че използването на биогаза отговаря на предвидените критерии за устойчивост — Валидност — Членове 34 и 114 ДФЕС — Национална правна уредба, която изисква масовият баланс да се постига на място с ясно определени граници — Практика на компетентния национален орган, който приема, че това условие може да бъде изпълнено, когато устойчивият биогаз е пренасян посредством националната газова мрежа — Разпореждане на посочения орган, изключващо възможността същото условие да бъде изпълнено при внос на устойчив биогаз с произход от други държави членки през взаимосвързани национални газови мрежи — Свободно движение на стоки)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/5

         Решение на Съда (втори състав) от 22 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Förvaltningsrätten i Linköping — Швеция) — E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet
   (Дело C-549/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници - Биогорива за транспорт - Директива 2009/28/ЕО - Член 18, параграф 1 - Система за „масов баланс“, предназначена да гарантира, че използването на биогаза отговаря на предвидените критерии за устойчивост - Валидност - Членове 34 и 114 ДФЕС - Национална правна уредба, която изисква масовият баланс да се постига на място с ясно определени граници - Практика на компетентния национален орган, който приема, че това условие може да бъде изпълнено, когато устойчивият биогаз е пренасян посредством националната газова мрежа - Разпореждане на посочения орган, изключващо възможността същото условие да бъде изпълнено при внос на устойчив биогаз с произход от други държави членки през взаимосвързани национални газови мрежи - Свободно движение на стоки))
   (2017/C 277/06)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: E.ON Biofor Sverige AB

      Ответник: Statens energimyndighet

      Диспозитив

               1)

               Член 18, параграф 1 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че неговата цел не е да се предвиди в тежест на държавите членки задължение да разрешат вноса посредством взаимосвързаните си национални газови мрежи на биогаз, който отговаря на критериите за устойчивост, предвидени в член 17 от тази директива и е предназначен да бъде използван като биогориво.

               2)

               При разглеждането на втория въпрос не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 18, параграф 1 от Директива 2009/28.

               3)

               Член 34 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпореждане като това в главното производство, с което национален орган цели да изключи възможността икономически оператор да въведе система за масов баланс по смисъла на член 18, параграф 1 от Директива 2009/28 по отношение на устойчив биогаз, пренасян във взаимосвързани национални газови мрежи, по силата на разпоредба, приета от този орган, съгласно която посоченият масов баланс трябва да се постигне „на място с ясно определени граници“, въпреки че същият орган е приел въз основа на тази разпоредба, че може да се въведе система на масов баланс по отношение на устойчив биогаз, пренасян в националната газова мрежа на държавата членка, към която принадлежи този орган.

      (1)  ОВ C 7, 11.1.2016 г.


title: Дело T-525/15: Определение на Общия съд от 5 април 2016 г. — Petro Suisse Intertrade/Съвет

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/46

         Определение на Общия съд от 5 април 2016 г. — Petro Suisse Intertrade/Съвет
   (Дело T-525/15) (1)

   (2016/C 191/64)
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело C-149/12 P: Решение на Съда (осми състав) от 27 юни 2013 г. — Xeda International SA, Pace International LLC/Европейска комисия (Обжалване — Продукти за растителна защита — Дифениламин — Невключване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО — Процедура по оценяване на активни вещества — Оттегляне от нотификатора на подкрепата за вписването на активно вещество в това приложение — Регламенти (ЕО) № 1490/2002 и (CE) № 1095/2007)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/30

         Решение на Съда (осми състав) от 27 юни 2013 г. — Xeda International SA, Pace International LLC/Европейска комисия
   (Дело C-149/12 P) (1)

   (Обжалване - Продукти за растителна защита - Дифениламин - Невключване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО - Процедура по оценяване на активни вещества - Оттегляне от нотификатора на подкрепата за вписването на активно вещество в това приложение - Регламенти (ЕО) № 1490/2002 и (CE) № 1095/2007)
   2013/C 225/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Xeda International SA, Pace International LLC (представители: адв. K. Van Maldegem, адв. C. Mereu и адв. N. Knight)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. von Rintelen и P. Ondrůšek, подпомагани от адв. J. Stuyck)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (пети състав) от 19 януари 2012 г. по дело T-71/10, Xeda International SA и Pace International LLC/Европейска комисия, с което този съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение 2009/859/ЕО на Комисията от 30 ноември 2009 година за невключване на дифениламин в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за отнемане на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото вещество [нотифицирано под номер C(2009) 9262] (ОВ L 314, стр. 79)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Xeda International SA, Pace International LLC да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-616/11: Решение на Съда (пети състав) от 9 април 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — T-Mobile Austria GmbH/Verein für Konsumenteninformation (Директива 2007/64/EО — Платежни услуги — Член 4, точка 23 — Понятие за платежен инструмент — Платежни нареждания, направени онлайн и с помощта на хартиена бланка — Член 52, параграф 3 — Право на получателя на плащането да иска от платеца заплащането на разходи за използването на даден платежен инструмент — Право на държавите членки да въведат обща забрана — Договор между мобилен телефонен оператор и граждани)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/4

         Решение на Съда (пети състав) от 9 април 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — T-Mobile Austria GmbH/Verein für Konsumenteninformation
   (Дело C-616/11) (1)

   ((Директива 2007/64/EО - Платежни услуги - Член 4, точка 23 - Понятие за платежен инструмент - Платежни нареждания, направени онлайн и с помощта на хартиена бланка - Член 52, параграф 3 - Право на получателя на плащането да иска от платеца заплащането на разходи за използването на даден платежен инструмент - Право на държавите членки да въведат обща забрана - Договор между мобилен телефонен оператор и граждани))
   2014/C 175/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: T-Mobile Austria GmbH

      Ответник: Verein für Konsumenteninformation

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 4, точка 23 и на член 52, параграф 3 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, стр. 1) — Приложно поле — Понятие за „платежен инструмент“ — Национално законодателство, предвиждащо обща забрана за събиране на такса за обработка на плащането при използването на платежен инструмент — Договор между оператор на цифрови телефонни системи и физически лица — Плащане чрез подписано платежно нареждане на хартиен носител или чрез система за директен дебит на хартиен носител или чрез система за директен дебит в електронен формат

      Диспозитив

               1)

               Член 52, параграф 3 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че той се прилага по отношение на използването на платежен инструмент в договорно отношение между мобилен телефонен оператор, в качеството му на получател на плащания, и неговия клиент, в качеството му на платец.

               2)

               Член 4, точка 23 от Директива 2007/64 трябва да се тълкува в смисъл, че както процедурата по издаване на платежно нареждане чрез документ за превод, върху който е положен саморъчният подпис на платеца, така и процедурата по издаване на платежно нареждане онлайн представляват платежни инструменти по смисъла на тази разпоредба.

               3)

               Член 52, параграф 3 от Директива 2007/64 трябва да се тълкува в смисъл, че той дава на държавите членки правото да въведат за получателите на плащания обща забрана за налагане на платеца на такси за използването на който и да е платежен инструмент, стига националната правна уредба като цяло да взема предвид необходимостта от насърчаване на конкуренцията и поощряване използването на ефективни платежни инструменти, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Съединени дела T-279/15 — T-282/15: Решение на Общия съд от 23 февруари 2016 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Пневматични покрития за колела на автомобили и др.) (Промишлен дизайн на Общността — Промишлени дизайни на Общността, представляващи автомобилни грайфери и пневматични покрития за колела на автомобили — Неподадено искане за подновяване и заличаване на промишления дизайн след изтичане на регистрацията — Искане за restitutio in integrum и за подновяване на промишления дизайн)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/34

         Решение на Общия съд от 23 февруари 2016 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Пневматични покрития за колела на автомобили и др.)
   (Съединени дела T-279/15 — T-282/15) (1)

   ((Промишлен дизайн на Общността - Промишлени дизайни на Общността, представляващи автомобилни грайфери и пневматични покрития за колела на автомобили - Неподадено искане за подновяване и заличаване на промишления дизайн след изтичане на регистрацията - Искане за restitutio in integrum и за подновяване на промишления дизайн))
   (2016/C 136/48)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Pirelli Tyre SpA (Милано, Италия) (представители: D. Caneva и G. Fucci, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Предмет

   Четири жалби против решенията, по искания за restitutio in integrum, на трети апелативен състав на СХВП от 8 януари 2015 г. (по дела R 1285/2014-3 и R 1286/2014-3) и 11 февруари 2015 г. (по дела R 1287/2014-3 и R 1288/2014-3).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Pirelli Tyre SpAа да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 270, 17.8.2015 г.


title: Дело C-360/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 13 юли 2015 г. — College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort/X BV

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/4

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 13 юли 2015 г. — College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort/X BV
   (Дело C-360/15)
   (2015/C 346/04)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в касационното производство: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort

      Ответник: X BV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 2, параграф 3 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (1) да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага по отношение на определянето на такси от орган на държава членка за обработката на молба за одобрение относно времето, мястото и начина на изпълнение на изкопни работи във връзка с прокарването на кабели за обществена електронна съобщителна мрежа?

               2)

               Трябва ли глава III от Директива 2006/123/ЕО да се тълкува в смисъл, че тази глава се прилага и по отношение на изцяло вътрешни положения?

               3)

               Трябва ли Директива 2006/123/ЕО, с оглед съображение 9 от нея, да се тълкува в смисъл, че тя не се прилага по отношение на национална уредба, която изисква общинският съвет да бъде уведомяван за планирани изкопни работи във връзка с прокарването, поддържането и премахването на кабели за обществена електронна съобщителна мрежа, когато общинският съвет не е компетентен да забранява дейностите, за които е уведомен, но има право да налага условия относно мястото, времето и начина на изпълнението им, както и във връзка с насърчаването на общото използване на съоръженията и съгласуването на дейностите с операторите на други подземни строителни обекти?

               4)

               Трябва ли член 4, точка 6 от Директива 2006/123/ЕО да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага относно одобрението на мястото, времето и начина на изпълнение на изкопни работи във връзка с прокарването на кабели за обществена електронна съобщителна мрежа, без съответният орган на държавата членка да е компетентен да забранява самите работи?

               5)

                           а)

                           Ако от отговорите на горепосочените въпроси се установи, че член 13, параграф 2 от Директива 2006/123/ЕО се прилага в настоящия случай, тази разпоредба има ли директен ефект?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на пети въпрос, буква а), могат ли в настоящия случай подлежащите на начисляване разходи по силата на член 13, параграф 2 от Директива 2006/123/ЕО да се изчисляват въз основа на прогнозните приходи за всички производства по молби или въз основа на разходите във връзка с всички молби, които са сходни с молбата в настоящия случай, или пък въз основа на разходите по отделни молби?

                           в)

                           При утвърдителен отговор на пети въпрос, буква а), по какви критерии, съгласно член 13, параграф 2 от Директива 2006/123/ЕО, трябва непреките и фиксираните разходи да бъдат отнасяни към конкретни молби за одобрение?

      (1)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.


title: Дело T-597/14: Иск, предявен на 11 август 2014 г.  — Cham и Bena Properties/Съвет

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/21

         Иск, предявен на 11 август 2014 г. — Cham и Bena Properties/Съвет
   (Дело T-597/14)
   2014/C 372/26
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищци: Cham Holding Co. SA и Bena Properties Co. SA (Дамас, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да приеме, че искът е допустим и основателен,

               —

               въз основа на това да осъди Европейския съюз да поправи претърпените от ищците вреди в размер на 4 3 0 00  000 EUR, свързани със спирането на проекта „Yasmeen Rotana“,

               —

               да разпореди назначаването на експерт, който да установи общия размер на претърпените от ищците вреди,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските за производството пред тази инстанция.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищците посочват три правни основания, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-592/14, Makhlouf/Съвет.


title: Дело T-82/05: Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/61

         Определение на Първоинстанционния съд от 11 септември 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-82/05) (1)

   (2008/C 301/105)

      Език на производството: италиански

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2005 г.


title: Дело C-159/11: Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento/Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, и др. (Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Член 1, параграф 2, букви а) и г) — Услуги — Проучване и оценка на сеизмичната уязвимост на болнични заведения — Договор, сключен между две публичноправни образувания, едното от които е университет — Публичноправно образувание, което може да бъде квалифицирано като икономически оператор — Възмезден договор — Насрещна престация, която не превишава направените разходи)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/4

         Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento/Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, и др.
   (Дело C-159/11) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 2, букви а) и г) - Услуги - Проучване и оценка на сеизмичната уязвимост на болнични заведения - Договор, сключен между две публичноправни образувания, едното от които е университет - Публичноправно образувание, което може да бъде квалифицирано като икономически оператор - Възмезден договор - Насрещна престация, която не превишава направените разходи)
   2013/C 46/06
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento

      Ответниици: Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Associazione delle Organizzazioni di Ingegneri, di Architettura e di Consultazione Tecnico-economica (OICE), Etacons srl, Ing. Vito Prato Engineering srl, Barletti — Del Grosso e Associati srl, Ordine degli Architetti della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 1, параграф 2, букви а) и г), член 2, член 28, както и на приложение II, категории № 8 и № 12 към Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка в ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282) — Възлагане извън процедура за възлагане на обществена поръчка — Предоставяне на услуга, състояща се в осъществяване на проучване и на оценка на сеизмичната уязвимост на някои болници — Договори, сключени между две публични администрации, от които изпълнителят е университет — Възмездни договори, в които насрещната престация не превишава направените разходи

      Диспозитив

   Правото на Съюза в областта на обществените поръчки не допуска национална правна уредба, която разрешава да бъде сключен без процедура за възлагане на обществена поръчка договор, с който публичноправни образувания установяват помежду си сътрудничество, когато — и това следва да се провери от запитващата юрисдикция — такъв договор няма за цел да осигури изпълнението на обща за тези образувания задача за обществена услуга, не се ръководи изключително от съображения и изисквания, присъщи на преследването на цели от обществен интерес, или може да постави частен доставчик в привилегировано положение спрямо неговите конкуренти.

      (1)  ОВ C 173, 11.6.2011 г.


title: Дело T-264/07: Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — CSL Behring/Комисия и EMA (Лекарствени продукти за хуманна употреба — Процедура по обозначаване на лекарствените продукти сираци — Заявление за обозначаване на човешкия фибриноген като лекарствен продукт сирак — Задължение за подаване на заявление за обозначаване преди подаването на заявление за разрешение за пускане на пазар — Решение на EMA относно валидността на заявлението)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/31

      Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — CSL Behring/Комисия и EMA
      (Дело T-264/07) (1)

      (Лекарствени продукти за хуманна употреба - Процедура по обозначаване на лекарствените продукти сираци - Заявление за обозначаване на човешкия фибриноген като лекарствен продукт сирак - Задължение за подаване на заявление за обозначаване преди подаването на заявление за разрешение за пускане на пазар - Решение на EMA относно валидността на заявлението)
      (2010/C 288/59)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец: CSL Behring GmbH (Marbourg, Германия) (представители: C. Koenig, professeur, и F. Leinen, avocat)

         Ответници: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и B. Schima) и Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: V. Salvatore, подпомаган от T. Eicke, barrister, и C. Sherliker, solicitor)

         Страна, встъпила в подкрепа на Комисията: Европейски парламент (представители: E. Waldherr и I. Anagnostopoulou)

         Предмет

      Жалба за отмяна на Решение от 24 май 2007 г. на Европейската агенция по лекарствата (EMA), с което се обявява за невалидно заявлението на жалбоподателя за обозначаване на човешкия фибриноген като лекарствен продукт сирак по смисъла на Регламент (ЕО) № 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета, от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (OB L 18, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда CSL Behring GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия и на Европейската агенция по лекарствата (EMA).

                  3.

                  Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 235 от 6.10.2007 г.


title: Дело F-55/12: Жалба, подадена на 22 май 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/23

         Жалба, подадена на 22 май 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия
   (Дело F-55/12)
   2012/C 200/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. E. Marchal и адв. S. Orlandi)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на предложенията за прехвърляне на пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, направени на база на изчисляване, което отчита новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ), влезли в сила след заявленията за прехвърляне, подадени от жалбоподателите.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят решенията, които съдържат предложенията за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателите в отговор на заявленията им на основание на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника, които предложения са изчислени въз основа на общите разпоредби за изпълнение (ОРИ), приети на 3 март 2011 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-486/13: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/6

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez
   (Дело C-486/13)
   2013/C 352/10
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Страни в главното производство

      Взискател: Caixabank SA

      Ответник: Antonio Galán Rodríguez

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съгласно Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?

               2.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?

               3.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273


title: Дело F-81/14: Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 27 октомври 2015 г. — Labiri/Комитет на регионите (Публична служба — Длъжностни лица — Процедура за повишаване в длъжност за 2013 г. — Решение жалбоподателката да не бъде повишена — Член 45, параграф 1 от Правилника — Съпоставяне на заслугите)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/44

         Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 27 октомври 2015 г. — Labiri/Комитет на регионите
   (Дело F-81/14) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за повишаване в длъжност за 2013 г. - Решение жалбоподателката да не бъде повишена - Член 45, параграф 1 от Правилника - Съпоставяне на заслугите))
   (2015/C 406/45)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vassilliki Labiri (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално J.-N. Louis, D. de Abreu Caldas и R. Metz, avocats, впоследствие J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysebeth, адвокати)

      Ответник: Комитет на регионите на Европейския съюз (представители: J. C. Cañoto Argüelles и S. Bachotet, първоначално подпомагани от B. Cambier и G. Ladrière, адвокати, впоследствие от B. Cambier и T. Cambier, адвокати)

      Предмет

   Отмяна на решението на Комитета на регионите жалбоподателката да не бъде повишена в степен AD 13 в процедурата за повишаване в длъжност за 2013 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-жа Labiri понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе направените от Комитета на регионите на Европейския съюз съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 388, 3.11.2014 г., стр. 32.


title: Дело T-202/10: Определение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия (Държавни помощи — Социално жилищно настаняване — Схема за помощи, предоставени в полза на дружества за социално жилищно настаняване — Съществуващи помощи — Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/15

         Определение на Общия съд от 12 май 2015 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия
   (Дело T-202/10) (1)

   ((Държавни помощи - Социално жилищно настаняване - Схема за помощи, предоставени в полза на дружества за социално жилищно настаняване - Съществуващи помощи - Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2015/C 221/21)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Нидерландия); Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Нидерландия); Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Нидерландия); Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Нидерландия); Stichting Woonstede (Ede, Нидерландия) (представители: първоначално P. Glazener и E. Henny, впоследствие P. Glazener, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P.-J. Loewenthal и S. Noë)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Белгия (представители: първоначално T. Materne и J.-C. Halleux, впоследствие J.-C. Halleux)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Нидерландия) (представител: M. Meulenbelt, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C (2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи E 2/2005 и N 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно настаняване

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest и Stichting Woonstede понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия.

               3)

               Кралство Белгия и Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело T-356/15: Жалба, подадена на 6 юли 2015 г. — Австрия/Комисия

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/14

         Жалба, подадена на 6 юли 2015 г. — Австрия/Комисия
   (Дело T-356/15)
   (2015/C 337/17)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и H. Kristoferitsch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ЕС) 2015/658 на Комисията от 8 октомври 2014 година относно мярката за помощ SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), която Обединеното кралство възнамерява да приведе в действие за подкрепа на атомната електроцентрала „Hinkley Point C“ (нотифицирано под номер C(2014) 7142) (ОВ L 109, стр. 44);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага десет основания.

               1.

               Първо основание: допускане на грешка при прилагането на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — неправилно определяне на пазара и погрешно приемане, че е налице неефективност на пазара
               Според жалбоподателя Комисията неправилно одобрила планираната помощ съгласно член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, тъй като погрешно приела, че пазарът за ядрена електроенергия бил отделен и също погрешно допускала наличието на пазарна неефективност на този пазар.

               2.

               Второ основание: нарушаване на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — грешка в преценката на ядрената електроцентрала като „нова технология“
               Във връзка с това се посочва, че решението страдало от порок, обуславящ неговата недействителност, защото Комисията се позовавала на обстоятелството, че разглежданата технология представлявала технология от нов вид.

               3.

               Трето основание: допускане на грешка при прилагането на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — погрешно приемане, че е налице инвестиционна помощ
               С третото основание жалбоподателят изтъква, че Комисията приела погрешно, че предвидените мерки представлявали изцяло инвестиционна помощ; в действителност обаче помощта далеч надхвърляла изцяло инвестиционната помощ и представлявала оперативна помощ, чието предоставяне било недопустимо съгласно практиката на съдилищата на Съюза.

               4.

               Четвърто основание: допускане на грешка при прилагането на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — липса на цел от общ интерес
               Във връзка с това жалбоподателят посочва, че решението страдало от порок, обуславящ неговата недействителност, защото, противно на застъпеното от Комисията становище, не бил налице необходимият за разрешаването на помощта общ интерес съгласно член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС.

               5.

               Пето основание: недостатъчна определеност на помощта
               В подкрепа на жалбата си Република Австрия посочва освен това, че Комисията идентифицирала помощта по съвършено недостатъчен начин.

               6.

               Шесто основание: допускане на грешка при прилагането на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — нецелесъобразност на мерките
               Според жалбоподателя изложените от Комисията съображения относно целесъобразността на помощта не били нито верни, нито разбираеми, което също така обуславяло недействителността на решението.

               7.

               Седмо основание: нарушение на основните изисквания по отношение на процедурата за възлагане на обществени поръчки
               В това основание жалбоподателят посочва, че помощта не следвало да бъде разрешавана и тъй като Обединеното кралство не провело публична процедура по възлагане на обществена поръчка и нарушила установените в правото на Съюза принципи на равно третиране и на прозрачност.

               8.

               Осмо основание: нарушение на известието относно гаранциите (1)

               Във връзка с това жалбоподателят се оплаква, че държавната гаранция, одобрена като част от държавната помощ, не била проверена въз основата на установените в известието относно гаранциите критерии.

               9.

               Девето основание: неизпълнение на задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС
               По-нататък Комисията нарушила задължението си за мотивиране — при това многократно и особено сериозно.

               10.

               Десето основание: нарушение на правото на изслушване
               Накрая се излагат доводи за нарушаване на правото на изслушване.

      (1)  Известие на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (ОВ C 155, 20.6.2008 г., стр. 10).


title: Дело C-536/11: Решение на Съда (първи състав) от 6 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien — Австрия) — Bundeswettbewerbsbehörde/Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, по-рано Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH, ASK Chemicals Austria GmbH, по-рано Ashland Südchemie Hantos GmbH (Конкуренция — Достъп до преписката — Съдебно производство относно глоби за нарушение на член 101 ДФЕС — Трети предприятия, които възнамеряват да предявят иск за обезщетение за вреди — Национална правна уредба, която поставя достъпа до преписката в зависимост от съгласието на всички страни в производството — Принцип на ефективност)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/11

         Решение на Съда (първи състав) от 6 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien — Австрия) — Bundeswettbewerbsbehörde/Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, по-рано Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH, ASK Chemicals Austria GmbH, по-рано Ashland Südchemie Hantos GmbH
   (Дело C-536/11) (1)

   (Конкуренция - Достъп до преписката - Съдебно производство относно глоби за нарушение на член 101 ДФЕС - Трети предприятия, които възнамеряват да предявят иск за обезщетение за вреди - Национална правна уредба, която поставя достъпа до преписката в зависимост от съгласието на всички страни в производството - Принцип на ефективност)
   2013/C 252/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Wien

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bundeswettbewerbsbehörde

      Ответник: Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, по-рано Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH, ASK Chemicals AustriaGmbH, по-рано Ashland Südchemie Hantos GmbH

      в присъствието на: Bundeskartellanwalt, Verband Druck & Medientechnik

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Wien — Тълкуване на разпоредби от картелното право на Съюза — Достъп до преписката — Национална разпоредба, която подчинява предоставянето на трето лице на достъп до преписката по административното производство в областта на конкуренцията на съгласието на всички страни в производството, като същата национална разпоредба не дава възможност да се претеглят всички интереси в конкретния случай, докато в сходни граждански или наказателни производства се извършва такова претегляне на интересите, за да се предостави достъп до съответната преписка

      Диспозитив

   Правото на Съюза, в частност принципът на ефективност, не допуска разпоредба на националното право, съгласно която достъпът до документите от преписката по национално производство относно прилагането на член 101 ДФЕС, включително до документите, оповестени в рамките на програма за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер на трети лица, които не са страни в това производство и които възнамеряват да предявят искове за обезщетение на вреди срещу участниците в картел, зависи само от съгласието на всички страни в посоченото производство, без да оставя на националните юрисдикции никаква възможност да извършат претегляне на засегнатите интереси.

      (1)  ОВ C 13, 14.1.2012 г.


title: Дело C-349/07: Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Sopropé — Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública (Митнически кодекс на Общността — Принцип на зачитане на правото на защита — Последващо събиране на несъбрани вносни митни сборове)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/16

         Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Sopropé — Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública
   (Дело C-349/07) (1)

   (Митнически кодекс на Общността - Принцип на зачитане на правото на защита - Последващо събиране на несъбрани вносни митни сборове)
   (2009/C 44/25)
   Език на производството: португалски
   Препращаща юрисдикция
   Supremo Tribunal Administrativo
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sopropé — Organizações de Calçado, Lda

      Ответник: Fazenda Pública

      В присъствието на: Ministério público
   Предмет
   Преюдициално запитване — Supremo Tribunal Administrativo — Съвместимост с общностното право и с принципа на правото на защита на национални разпоредби на данъчното административно производство относно сроковете за упражняване на правото на данъкоплатеца да бъде изслушан — Административно производство за последващо плащане на вносни сборове за стоки с произход от Далечния изток
   Диспозитив

               1)

               В хипотезата на заплащане на митническо задължение, с цел да се извърши последващото събиране на вносни митни сборове, срок от осем до петнадесет дни, който е предоставен на вносител, заподозрян в извършването на митническо нарушение, за да представи своето становище, по принцип е в съответствие с изискванията на общностното право.

               2)

               Сезираната национална юрисдикция е длъжна да провери, с оглед на особените обстоятелства по делото, дали действително предоставеният на този вносител срок му е дал възможност да бъде надлежно изслушан от митническите власти

               3)

               Националният съд трябва освен това да провери, като отчита изтеклият срок между момента, в който съответният административен орган е получил становището на вносителя, и датата, на която той е взел своето решение, дали е възможно да се приеме, че той е взел предвид по надлежен начин становищата, които са му били предадени.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело T-291/09: Решение на Общия съд от 1 февруари 2012 г. — Carrols/СХВП — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL) (Марка на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/26

         Решение на Общия съд от 1 февруари 2012 г. — Carrols/СХВП — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)
   (Дело T-291/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 73/51
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Carrols Corp. (Dover, Delaware, Съединени американски щати) (представител: I. Temiño Ceniceros, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Giulio Gambettola (Los Realejos, Испания) (представител: F. Brandolini Kujman, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2009 г. (преписка R 632/2008-1) относно производство по обявяване на недействителност между Carrols Corp. и г-н Giulio Gambettola

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Carrols Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.