title: Дело T-719/13: Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Lico Leasing и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/48

         Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Lico Leasing и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión/Комисия
   (Дело T-719/13)
   2014/C 52/93
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Lico Leasing, SA (Мадрид, Испания) и Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Мадрид) (представители: M. Sánchez и M. Merola, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението, тъй като в него погрешно се приема, че т. нар. испанска система за финансов лизинг (наричана по-нататък „ИСФЛ“) е система за държавна помощ, която облагодетелства обединенията по икономически интереси и техните инвеститори, както поради това, че в решението са допуснати пороци в мотивите,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени разпореждането за възстановяване на отпуснатите помощи в рамките на ИСФЛ, тъй като то противоречи на общите принципи на правния ред на Съюза,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени разпореждането за възстановяване, в частта му, свързана с изчисляването на стойността на несъвместимата помощ, която следва да се възстанови, доколкото не допуска Испания да определи формулата за изчисляване на тази стойност в съответствие с общите принципи, приложими към възстановяването на държавните помощи, и

               —

               да присъди на жалбоподателите всички разноски, свързани с настоящата жалба.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното в настоящото производство решение е същото като по дело T-515/13, Испания/Комисия (ОВ C 336, стр. 29).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание, изведено от нарушение на членове 107 и 296 ДФЕС

                           —

                           Въпросната мярка изпълнява изискването за селективност: от една страна в решението погрешно се установява наличие на секторна селективност в случаите, при които мярката — предмет на решението, се прилага за инвеститори, опериращи във всички сектори на икономиката, и от друга страна, в решението се прави погрешното заключение, че процедура за предварително разрешение може да придаде селективност, без да отчете обстоятелството, че това предварително разрешение е оправдано от сложността на въпросната мярка и че във всеки случай то не засяга качествата на предполагаемите бенефициери,

                           —

                           въпросната мярка отговаря на изискванията за нарушаване на конкуренцията и за засягане на търговията между държавите членки; в частност решението не посочва в каква форма предполагаемата държавна помощ оказва действие на посочените пазари и се ограничава да приеме за дадено това обстоятелство без да го доказва.

                     Във втората част от това правно основание за отмяна се посочва също така, че мотивите на решението са непълни, доколкото то не пояснява защо запазената печалба от предполагаемите бенефициери представлява държавна помощ, тъй като тези бенефициери имат дял единствено от печалбите, получени от собствениците на кораби, които според признанията на самата Комисия не са държавна помощ.

               2.

               Второто правно основание, изведено от нарушение на член 14 от Регламент № 659/1999 на Съвета

                           —

                           Отмяната на разпореждането за възстановяване, което се съдържа в членове 4, 5 и 6 от решението, трябва де се отмени въз основа на следните общи принципи на правото на Съюза:

                                       —

                                       Принцип на оправданите правни очаквания, в частност доколкото изпратеното през 2009 г. от комисар Kroes писмо поражда оправдани правни очаквания у операторите относно законосъобразността на ИСФЛ.

                                       —

                                       При условията на субсидиарност, принцип на правната сигурност, ако не се приеме, че разпореждането за възстановяване противоречи на принципа на оправданите правни очаквания, тъй като през целия период на действие на ИСФЛ определени обстоятелства водят до разширяване и засилване на неяснотата относно нейната законосъобразност, породена първоначално от Решение по дело Brittany Ferries.

               3.

               Третото правно основание, изведено от нарушение на общите принципи, приложими към възстановяването на държавни помощи

                           —

                           Обжалваното решение не се съобразява с общите принципи, приложими към възстановяването на държавни помощи, доколкото то би могло да доведе до положение, при което от бенефициерите се изисква възстановяването на по-голяма сума отколкото действително ползваната от тях предполагаема помощ.


title: Дело T-247/17: Жалба, подадена на 27 април 2017 г. — Azarov/Съвет

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/43

         Жалба, подадена на 27 април 2017 г. — Azarov/Съвет
   (Дело T-247/17)
   (2017/C 195/57)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mykola Yanovych Azarov (Киев, Украйна) (представители: G. Lansky и A. Egger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание на член 263 ДФЕС да отмени в частта им, в която се отнасят до жалбоподателя, Решение (ОВППС) 2017/381 на Съвета от 3 март 2017 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 58, 2017 г., стр. 34) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/374 на Съвета от 3 март 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 58, 2017 г., стр. 1);

               —

               на основание на член 64 от Процедурния правилник на Общия съд да предприеме определени процесуално-организационни действия, и по-специално

                           —

                           да постави въпроси на Съвета;

                           —

                           да изиска от Съвета да вземе писмено или устно становище по определени аспекти на правния спор;

                           —

                           да изиска предоставянето на информация или сведения от Съвета и трети лица, и по-специално от Комисията, от EADS и от Украйна;

                           —

                           да изиска представянето на определени документи или доказателства във връзка с делото;

               —

               на основание на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник да осъди Съвета да заплати съдебните разноски по делото.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на основните права
               С това основание жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му на собственост и правото му на свободна стопанска инициатива. Освен това твърди, че наложените ограничителни мерки са непропорционални.

               2.

               Второто основание е изведено от явна грешка в преценката


title: Дело T-523/14: Жалба, подадена на 14 юли 2014 г.  — Squeeze Life/СХВП — Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/21

         Жалба, подадена на 14 юли 2014 г. — Squeeze Life/СХВП — Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)
   (Дело T-523/14)
   2014/C 329/29
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Squeeze Life, SL (Аликанте, Испания) (представител: J. Devaureix, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Evolution Fresh, Inc. (San Bernardino, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 април 2014 г. и вследствие на това да обяви, че:

                           —

                           подател на жалбата пред апелативния състав срещу решението на отдела по споровете на СХВП от 20 декември 2013 г. е Squeeze Life, S.L., а не заявителят на марката Evolution Fresh, Inc.;

                           —

                           вследствие на горепосоченото да потвърди решението на отдела по споровете на СХВП от 20 декември 2013 г. и в резултат на това да бъде отказана регистрация на стоките от клас 32 и отчасти на услугите от клас 35, посочени в заявка за марка на Общността № 1 1 1 70  966„SQUEEZE LIFE“;

               —

               Да спре производството за преобразуване № 8311048, образувано пред „отдела по регистрация“ на СХВП до постановяване на окончателно решение по настоящото производство, като уведоми за това посочения „отдел по регистрация“ за спиране на преписката по преобразуване;

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Evolution Fresh, Inc.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „«SQUEEZE LIFE“ за стоки и услуги от класове 32, 35 и 43 — заявка за марка на Общността № 1 1 1 70  966

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална и общностна словна марка„ZUMIT SQUEEZE LIFE“ за стоки и услуги от класове 29, 31, 32 и 35

      Решение на отдела по споровете: частично отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отбелязва оттеглянето на заявената марка на Общността и прекратява производството по обжалване и възражение

      Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на член 73 от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 108 и сл. от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-829/16: Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. — Движение за Европа на нациите и свободите/Парламент

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/55

         Жалба, подадена на 25 ноември 2016 г. — Движение за Европа на нациите и свободите/Парламент
   (Дело T-829/16)
   (2017/C 022/74)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Движение за Европа на нациите и свободите (Париж, Франция) (представител: A. Varaut, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение D106185 на Бюрото на Европейския парламент от 12 септември 2016 г., връчено чрез г-н [X] на 26 септември, с което направените за разлепване на плакати за кампанията „Шенген“ разходи от ДЕНС се приемат за недопустими,

               —

               да осъди Бюрото на Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на принципа на добрата администрация, произтичащо от обстоятелството, че Бюрото на Европейския парламент не е било запознато нито с материалите от преписката, нито с възраженията на Движение за Европа на нациите и свободите („ДЕНС“).

               2.

               Второ основание: ответникът приема, че понятието „непряко финансиране“ на националните партии от европейските партии е неопределено понятие, което е в противоречие с правната сигурност.

               3.

               Трето основание: с логото на плакатите за кампанията „Шенген“ на ДЕНС (наричано по-нататък „спорното лого“) на национална територия се води кампания с изключително европейски характер, обратно на становището от ответника в решението, чиято отмяна се иска с настоящата жалба. В подкрепа на това основание, жалбоподателят изтъква основно три довода, а именно:

                           —

                           кампанията е ръководена единствено от ДЕНС, без одобрение или участие на националните партии,

                           —

                           кампанията и плакатите се отнасят до европейска проблематика, каквато е тази на споразуменията от Шенген,

                           —

                           следователно спорното лого не е лого на националните партии, а лого на делегациите на тези партии в Европейския парламент.

               4.

               Четвърто основание: ответникът приема, че спорното лого е по-малко от логото на ДЕНС. Съдебната практика и текстовете по този въпрос обаче предвиждат санкция само когато национално лого е по-голямо от европейско лого или имат един и същи размер.


title: Дело T-144/11: Жалба, подадена на 14 март 2011 г. — Kassarate/Съвет

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/24

         Жалба, подадена на 14 март 2011 г. — Kassarate/Съвет
   (Дело T-144/11)
   2011/C 130/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Tiapé Edouard Kassarate (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представители: G. Collard и L. Aliot, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да установи, че по отношение на жалбоподателя, г-н Tiapé Edouard KASSARATE, фактите не обосновават приемането на Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година и Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година, публикувани на 15 януари 2011 г. в Официален вестник на Европейския съюз,

               —

               и съответно:

                           —

                           да отмени Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година и Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година,

                           —

                           при условията на евентуалност, да задължи Съвета да премахне името на г-н Tiapé Edouard KASSARATE от списъците в приложенията към този регламент и това решение.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят по същество изтъква същите или сходни правни основания и основни доводи като изложените по дело Guiai Bi Poin/Съвет.


title: Съединени дела T-91/14 и T-92/14: Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Schniga/OCVV — Brookfield New Zealand („Gala Schnitzer“) (Сортове растения — Заявка за предоставяне на правната закрила на Общността за сортовете растения за сорта ябълки „Gala Schnitzer“ — Техническо изследване — Разграничение — Насоките за изследване — Право на преценка на председателя на OCVV)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/31

         Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Schniga/OCVV — Brookfield New Zealand („Gala Schnitzer“)
   (Съединени дела T-91/14 и T-92/14) (1)

   ((Сортове растения - Заявка за предоставяне на правната закрила на Общността за сортовете растения за сорта ябълки „Gala Schnitzer“ - Техническо изследване - Разграничение - Насоките за изследване - Право на преценка на председателя на OCVV))
   (2015/C 354/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Schniga GmbH (Болцано, Италия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (OCVV) (представители: M. Ekvad и F. Mattina)

      Други страни в производството пред апелативния състав на OCVV, встъпили в производството пред Общия съд: Brookfield New Zealand Ltd (Хавлок-Норт, Нова Зеландия) и Elaris SNC (Анже, Франция) (представител: M. Eller, avocat)

      Предмет

   Две жалби срещу решенията на апелативния състав на OCVV от 20 септември 2013 г. (преписки A 004/2007 и A 003/2007), относно предоставянето на правната закрила на Общността за сортовете растения за сорта ябълки „Gala Schnitzer“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда Schniga Srl да заплати, освен собствените си съдебни разноски, и тези на Brookfield New Zealand Ltd и Elaris SNC. Осъжда Службата на Общността за сортовете растения (OCVV) да заплати собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело C-195/09: Решение на Съда (втори състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division), Обединеното кралство) — Synthon BV/Merz Pharma Gmbh & Co KG (Патентно право — Лекарствени продукти — Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Регламент (ЕИО) № 1768/92 — Член 2 — Приложно поле — Предвидена от Директива 65/65/ЕИО проверка за безопасност и за ефикасност — Липса — Недействителност на сертификата)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/2

         Решение на Съда (втори състав) от 28 юли 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division), Обединеното кралство) — Synthon BV/Merz Pharma Gmbh & Co KG
   (Дело C-195/09) (1)

   (Патентно право - Лекарствени продукти - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Регламент (ЕИО) № 1768/92 - Член 2 - Приложно поле - Предвидена от Директива 65/65/ЕИО проверка за безопасност и за ефикасност - Липса - Недействителност на сертификата)
   2011/C 298/02
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Synthon BV

      Ответник: Merz Pharma Gmbh & Co KG

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на членове 13 и 19 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стp. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130) — Понятие за първо разрешително за пускане на пазара — Разрешително, издадено в съответствие с национална правна уредба за прилагане на Директива 65/65/ЕИО на Съвета от 26 януари 1965 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби, свързани с патентованите лекарствени продукти (ОВ L 22, стp. 369) — Задължение за националния орган, който издава разрешителното, да извърши предвидената в посочената директива оценка на данни

      Диспозитив

               1.

               Член 2 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, изменен с Акта относно условията за присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и промените в договорите, на които се основава Европейският съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че продукт като разглеждания в главното производство — който като лекарствен продукт за хуманна употреба е пуснат на пазара в Европейската общност, преди за него да е получено разрешително за пускане на пазара, съобразено с Директива 65/65/ЕИО на Съвета от 26 януари 1965 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби, свързани с патентованите лекарствени продукти, изменена с Директива 89/341/ЕИО на Съвета от 3 май 1989 г., и по-конкретно без да е преминал проверка за безопасност и за ефикасност — не попада в приложното поле на Регламент № 1768/92, с измененията, и следователно за него не може да бъде издаден сертификат за допълнителна закрила.

               2.

               Сертификатът за допълнителна закрила, издаден за продукт, който не попада в приложното поле на Регламент № 1768/92, с измененията, както то е определено в член 2 от същия, е недействителен.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-415/08 P: Определение на Съда от 23 септември 2009 г. — Complejo Agrícola, SA/Комисия на Европейските общности, Кралство Испания (Обжалване — Опазване на естествените местообитания — Списък на местообитанията със значение за Общността в средиземноморския биогеографски район — Решение на Комисията — Жалба за отмяна, подадена от физически или юридически лица — Допустимост — Явно неоснователна жалба)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/9

         Определение на Съда от 23 септември 2009 г. — Complejo Agrícola, SA/Комисия на Европейските общности, Кралство Испания
   (Дело C-415/08 P) (1)

   (Обжалване - Опазване на естествените местообитания - Списък на местообитанията със значение за Общността в средиземноморския биогеографски район - Решение на Комисията - Жалба за отмяна, подадена от физически или юридически лица - Допустимост - Явно неоснователна жалба)
   2010/C 11/14
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Complejo Agrícola, SA (представители: A. Menéndez Menéndez и G. Yanguas Montero, abogados)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности (представители: D. Recchia и A. Alcover San Pedro), Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 14 юли 2008 г. по дело Complejo Agrícola/Комисия (T-345/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустимо искането за частична отмяна на член 1 и на Приложение 1 от Решение 2006/613/ЕО на Комисията от 19 юли 2006 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета списък на местообитанията със значение за Общността в средиземноморския биогеографски район (ОВ L 259, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 21), доколкото те определят като местообитание със значение за Общността в средиземноморския биогеографски район територията, наречена „Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz“, на която се намира земеделско стопанство, собственост на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Complejo Agrícola SA да заплати съдебните разноски.

               3.

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело T-34/08: Жалба, подадена на 21 януари 2008 г. — Berliner Institut für Soziaalforschung/Комисия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/31

         Жалба, подадена на 21 януари 2008 г. — Berliner Institut für Soziaalforschung/Комисия
   (Дело T-34/08)
   (2008/C 79/61)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Berliner Institut für Soziaalforschung e.V. (Берлин, Германия) (представител: B. Henning, Rechtsanwältin)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението от 16 ноември 2007 г., с което част от разходите на жалбоподателя в рамките на „Daphne Grant Agreement JAE/DAP/2004-2/052W“ не се признават,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят и Комисията подписват през май 2005 г. договор за финансиране на проект в рамките на програмата Дафне II (1). С писмо от 16 ноември 2007 г. ответникът изпраща на жалбоподателя преизчислена калкулация на плащания, които трябва да бъдат направени на жалбоподателя, като част от неговите разноски не са признати за подлежащи на финансиране. Това решение оспорва жалбоподателят с настоящата жалба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение се основава на погрешна преценка на фактическите обстоятелства. В частност за недостатъчни погрешно са счетени достатъчно писмени доказателства, погрешно не са признати разходи за краткосрочно наети асистенти и стажанти, както и предвидени в бюджета разходи и някои пътни разходи.

      (1)  Решение № 803/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за приемане на програма за действие на Общността (2004-2008) за предотвратяване и борба с насилието над децата, младежите и жените и за защита на жертвите и рисковите групи (програма Дафне II) (ОВ L 143, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 37).


title: Дело C-339/16 P: Решение на Съда (шести състав) от 17 май 2017 г. — Португалска република/Европейска комисия (Обжалване — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Решение за изпълнение на Европейската комисия — Уведомяване на адресата — Последваща поправка на формата на отпечатване на приложението — Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз — Срок за обжалване — Начален момент — Просрочие — Недопустимост)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/18

         Решение на Съда (шести състав) от 17 май 2017 г. — Португалска република/Европейска комисия
   (Дело C-339/16 P) (1)

   ((Обжалване - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Решение за изпълнение на Европейската комисия - Уведомяване на адресата - Последваща поправка на формата на отпечатване на приложението - Публикуване на решението в Официален вестник на Европейския съюз - Срок за обжалване - Начален момент - Просрочие - Недопустимост))
   (2017/C 239/23)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, М. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida и P. Estêvão)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и М. França)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 5.9.2016 г.


title: Решение на Съда от 27 ноември 2013 година по дело E-6/13 — Metacom AG срещу Rechtsanwälte Zipper & Collegen (Свобода на адвокатите да предоставят трансгранични услуги — Директива 77/249/ЕИО — Представителство от свое име — Изискване в националното законодателство за уведомяване — Последствия от липсата на уведомяване)

text:
               27.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/13

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА

   от 27 ноември 2013 година
   по дело E-6/13
   Metacom AG срещу Rechtsanwälte Zipper & Collegen
   (Свобода на адвокатите да предоставят трансгранични услуги — Директива 77/249/ЕИО — Представителство от свое име — Изискване в националното законодателство за уведомяване — Последствия от липсата на уведомяване)
   2014/C 88/10
   По дело E-6/13, Metacom AG срещу Rechtsanwälte Zipper & Collegen — МОЛБА до Съда по силата на член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, подадена от Fürstliche Landgericht des Fürstentums Liechtenstein (Княжеския съд на Княжество Лихтенщайн), за тълкуване на Директива 77/249/ЕИО на Съвета от 22 март 1977 г. относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 27 ноември 2013 г. решение със следния диспозитив:

               1.

               Адвокат, който започне съдебно производство от свое име в държава от ЕИП, различна от тази, в която е установен, може да се ползва от правото на свободно предоставяне на услуги и да се основава на разпоредбите на Директива 77/249/ЕИО, ако действа в рамките на професионалните си задължения и ако в националния правен ред на приемащата държава е предвидено, че адвокатите могат да действат от свое име като адвокати в рамките на съдебни производства.

               2.

               Национална разпоредба като член 59 от Закона на Лихтенщайн за адвокатите, в която се посочва, че адвокатите, установени в друга държава от ЕИП, трябва винаги и по своя инициатива не само да предоставят документи, удостоверяващи качеството им на адвокати, но и да уведомяват компетентните органи на приемащата държава, преди да започнат да предоставят услуги в тази държава, както и да подновяват уведомлението ежегодно, противоречи на член 7, параграф 1 от Директива 77/249/ЕИО и член 36 от Споразумението за ЕИП.

               3.

               Неспазването на национална разпоредба като член 59 от Закона на Лихтенщайн за адвокатите не може да представлява релевантно съображение по отношение на възможността адвокатът да поиска да му бъдат заплатени хонорари за трансграничното предоставяне на услуги.


title: Дело C-39/06: Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Държавни помощи — Субсидии за инвестиции и за заетост — Задължение за възстановяване — Неизпълнение — Принцип на защита на оправданите правни очаквания)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/3

         Решение на Съда (първи състав) от 19 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-39/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Държавни помощи - Субсидии за инвестиции и за заетост - Задължение за възстановяване - Неизпълнение - Принцип на защита на оправданите правни очаквания)
   (2008/C 209/04)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Gross и T. Scharf)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 249 ЕО и на членове 1—3 от Решение 2003/643/ЕО на Комисията от 13 май 2003 година относно държавната помощ, предоставена от Германия на Kahla Porzellan GmbH и на Kahla/Thüringen Porzellan GmbH [нотифицирано под номер C (2003) 1520; помощ № C-62/00, ex NN 142/99] (ОВ L 227, стр. 12) — Неприемане в предвидения срок на мерките, необходими за възстановяване на помощите, които са обявени за несъвместими с общия пазар
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела всички мерки, които са необходими за възстановяване на определени помощи, обявени за несъвместими с общия пазар с член 1, параграф 2, букви г) и ж) от Решение на Комисията от 30 октомври 2002 година, съдържащо се в Решение 2003/643/ЕО от 13 май 2003 година относно държавната помощ, предоставена от Германия на Kahla Porzellan GmbH и на Kahla/Thüringen Porzellan GmbH, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 1-3 от това решение.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 60, 11.3.2006 г.


title: Дело T-168/12: Иск, предявен на 13 април 2012 г. — Georgias и др./Съвет и Комисия

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/33

         Иск, предявен на 13 април 2012 г. — Georgias и др./Съвет и Комисия
   (Дело T-168/12)
   2012/C 165/55
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: Aguy Clement Georgias (Хараре, Зимбабве), Trinity Engineering (Private) Ltd (Хараре) и Georgiadis Trucking (Private) Ltd (Хараре) (представители: M. Robson и E. Goulder, Solicitors, и H. Mercer, Barrister)

      Ответници: Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищците

               —

               да се осъдят Европейският съюз и Комисията и/или Съветът да поправят вредите, причинени от прилагането на някои ограничителни мерки по отношение на Зимбабве, като на основание член 268 ДФЕС и член 340, параграф 2 ДФЕС обезщетят ищците с по-долу посочените суми или със суми, определени от Съда:

                           i)

                           за Trinity: 469 520,24 EUR или еквивалентна сума,

                           ii)

                           за Georgiadis: 5 627 020 EUR или еквивалентна сума,

                           iii)

                           за сенатор Georgias: 374 986,57 EUR или еквивалентна сума,

                           iv)

                           определена от Съда сума за твърдените неимуществените вреди, причинени на сенатор Georgias,

                           v)

                           лихви в размер на 8 % годишно върху горепосочените суми или в определен от Съда размер,

               —

               да се разпореди извършването на оценка на размера на причинените на ищците вреди ако Съдът счете това за необходимо и в определените от него граници,

               —

               да се осъдят Комисията и/или Съветът да платят съдебните разноски на ищците в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на настоящия иск, с който се претендира от Европейския съюз поправяне на вреди на основание извъндоговорна отговорност, ищците изтъкват две правни основания.

               1.

               Съгласно първото правно основание

                           —

                           в резултат от незаконни действия при приемането на Регламент (ЕО) № 412/2007 на Комисията от 16 април 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) № 314/2004 на Съвета относно някои ограничителни мерки по отношение на Зимбабве (ОВ L 101, стр. 6) са налице:

                                       i)

                                       явна грешка при преценката на обстоятелствата, заедно с нарушения на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита,

                                       ii)

                                       злоупотреба с власт,

                                       iii)

                                       нарушение на правото на защита по отношение на подновяване на действието на мерките за замразяване на активи.

               2.

               Съгласно първото правно основание

                           —

                           причинената вреда включва:

                                       i)

                                       загуба на специфични възможности за осъществяване на търговска дейност поради екстериториалното прилагане на мерките за замразяване на активи спрямо всички засегнати лица, които упражняват дейност в Европейския съюз,

                                       ii)

                                       личен стрес, причинен от евентуалната загуба на търговска дейност в Европейския съюз,

                                       iii)

                                       загуби, причинени от прилагането на посочения регламент спрямо сенатор Georgias през месец май 2007 г. и при подновяване на действието на същия, довели до имуществени и неимуществени вреди вследствие от отстраняването на сенатора от територията на Европейския и замразяване на активите му.


title: Дело C-343/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/34

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Дело C-343/11)
   2011/C 269/69
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Montreuil

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH

      Ответник: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?

               2.

               В такъв случай, при какви условия спорното удържане при източника може да се счита за съответстващо на принципа на свободно движение на капитали?


title: Дело C-15/14 P: Жалба, подадена на 15 януари 2014 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 ноември 2013 г. по дело T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Европейска комисия

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/6

         Жалба, подадена на 15 януари 2014 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 12 ноември 2013 г. по дело T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Европейска комисия
   (Дело C-15/14 P)
   2014/C 61/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Flynn, K. Talabér-Ritz)

      Друга страна в производството: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд (втори състав) от 12 ноември 2013 г. по дело T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Европейска комисия, и

               —

               да отхвърли жалбата за отмяна на Решение C(2010) 3553 окончателен на Комисията от 9 юни 2010 г. по дело C-1/09 (ex NN 69/2008) относно държавната помощ, предоставена от Унгария на MOL Nyrt (1),

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски,
               при условията на евентуалност,

               —

               да върне делото на Общия съд за повторно разглеждане,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски във връзка с първоинстанционното производство и производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията поддържа, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено, тъй като в много отношения в него се тълкува или прилага неправилно понятието за селективен характер.
   На първо място, в съдебното решение неправилно се прилага съдебната практика относно селективния характер на мерки, във връзка с които националните органи разполагат с право на преценка при определяне на начина, по който ще третират предприятията.
   На второ място, Общият съд неправилно тълкува правната уредба, като приема, че наличието на обективни критерии задължително изключва наличието на селективен характер.
   На трето място, в съдебното решение наличието на селективен характер неправилно се свързва с намерението на държавата членка да защити един или няколко оператора от нов режим на таксите и следователно не се отчита изискването наличието на държавна помощ да се определя с оглед на последиците от разглежданата мярка.
   На четвърто място, изложените в съдебното решение съображения относно „последващото изменение на външните [спрямо споразумение за запазване на определен размер на таксите] условия“ не биха могли да бъдат релевантни за делото, тъй като последващото изменение на външните спрямо разглежданото от Комисията споразумение условия се изразява в изменение на законодателния режим.

      (1)  ОВ L 34, стр. 55.


title: Дело T-500/07: Определение на Общия съд от 7 юни 2010 г. — България/Комисия

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/51

         Определение на Общия съд от 7 юни 2010 г. — България/Комисия
   (Дело T-500/07) (1)

   ()
   2010/C 209/77
   Език на производството: български
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-122/11: Решение на Съда (девети състав) от 7 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Координация на системите за социално осигуряване — Национална правна уредба, недопускаща индексирането за периода до 1 август 2004 г. на пенсиите на граждани на държава членка, която няма сключено споразумение за реципрочност, или на граждани, които не отговарят на условието за пребиваване в Европейския съюз — Пребиваване в трета държава — Нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, основана на гражданство — Недопустимост)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/2

         Решение на Съда (девети състав) от 7 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-122/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Координация на системите за социално осигуряване - Национална правна уредба, недопускаща индексирането за периода до 1 август 2004 г. на пенсиите на граждани на държава членка, която няма сключено споразумение за реципрочност, или на граждани, които не отговарят на условието за пребиваване в Европейския съюз - Пребиваване в трета държава - Нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, основана на гражданство - Недопустимост)
   2013/C 108/03
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и G. Rozet)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: L. Van den Broeck и C. Pochet)

      Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Република Гърция (представител: E.-M. Mamouna)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 4 и 7 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 166, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82, поправка, ОВ L 33, 7.2.2008 г., стp. 12), както и на членове 18 и 45 ДФЕС — Национална правна уредба, недопускаща индексирането за периода до 1 август 2004 г. на пенсиите на граждани на държава членка, която няма сключено споразумение за реципрочност, или на граждани, които не отговарят на условието за пребиваване в Европейския съюз — Пребиваване в трета държава — Нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, основана на гражданство — Липса на обосновка

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като недопустим.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 160, 28.5.2011 г.


title: Съединени дела T-251/05 и T-425/05: Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2007 г. — Mediocurso/Комисия (ЕСФ — Дейности по обучение — Намаляване на първоначално отпуснатата финансова помощ — Мотиви — Принцип на правна сигурност и принцип на защита на оправданите правни очаквания — Липса на явна грешка в преценката)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2007 г. — Mediocurso/Комисия
   (Съединени дела T-251/05 и T-425/05) (1)

   (ЕСФ - Дейности по обучение - Намаляване на първоначално отпуснатата финансова помощ - Мотиви - Принцип на правна сигурност и принцип на защита на оправданите правни очаквания - Липса на явна грешка в преценката)
   (2007/C 170/44)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular, SA (Лисабон, Португалия) (представители: C. Botelho Moniz и E. Maia Cadete, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Andrade и A. Weimar)
   Предмет
   Иск за отмяна на Решение C (2005) 1236 на Комисията от 14 април 2005 г. за намаляване на помощта, отпусната с Решение C (89) 0570 от 22 март 1989 г., от една страна, и на Решение C (2005) 3557 на Комисията от 13 септември 2005 г. за намаляване на помощта, отпусната с Решение C (89) 0570 от 22 март 1989 г., от друга страна
   Диспозитив

               1)

               Съединява дела T-251/05 и T-425/05 за общо разглеждане

               2)

               Отхвърля исковете

               3)

               Осъжда ищеца да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 217, 3.9.2005 г.


title: Дело C-461/11: Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Stockholms tingsrätt — Швеция) — Ulf Kazimierz Radziejewski/Kronofogdemyndigheten i Stockholm (Свободно движение на работници — Член 45 ДФЕС — Процедура за цялостно или частично опрощаване на задължения — Длъжник — физическо лице — Национална правна уредба, съгласно която за опрощаването на задължения трябва да е изпълнено изискване за пребиваване)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/20

         Решение на Съда (трети състав) от 8 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Stockholms tingsrätt — Швеция) — Ulf Kazimierz Radziejewski/Kronofogdemyndigheten i Stockholm
   (Дело C-461/11) (1)

   (Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС - Процедура за цялостно или частично опрощаване на задължения - Длъжник - физическо лице - Национална правна уредба, съгласно която за опрощаването на задължения трябва да е изпълнено изискване за пребиваване)
   2013/C 9/31
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Stockholms tingsrätt

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ulf Kazimierz Radziejewski

      Ответник: Kronofogdemyndigheten i Stockholm

      Предмет

   Преюдициално запитване — Stockholms tingsrätt — Тълкуване на член 45 ДФЕС — Свободно движение на лица — Съвместимост с член 45 на национално законодателство, съгласно което за да се приложи процедурата за опрощаване на задължения на физически лица се изисква пребиваване на територията на страната — Длъжник, който е поданик на държава членка A, пребивава в държава членка Б и е подал молба в държава членка A за опрощаване на задълженията му, възникнали на нейна територия — Връзки с мястото на подаване на молбата

      Диспозитив

   Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която за опрощаването на задължения се изисква пребиваване в съответната държава членка.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело C-504/10: Решение на Съда (седми състав) от 27 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словашка република) — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky (Данъчни въпроси — ДДС — Право на приспадане — Прехвърляне на дял от правата върху изобретение, притежавани от няколко предприятия, на предприятие, което има право да използва изцяло това изобретение — Злоупотреба)

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/15

         Решение на Съда (седми състав) от 27 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словашка република) — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Дело C-504/10) (1)

   (Данъчни въпроси - ДДС - Право на приспадане - Прехвърляне на дял от правата върху изобретение, притежавани от няколко предприятия, на предприятие, което има право да използва изцяло това изобретение - Злоупотреба)
   2011/C 370/23
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tanoarch sro

      Ответник: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Предмет

   Преюдициално запитване — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Тълкуване на Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), и по-специално на член 2, точка 1 — Прехвърляне на дял от правата върху изобретение, притежавани от няколко предприятия, на предприятие, което вече има право да използва изцяло това изобретение — Евентуално наличие на право на приспадане на платения по получени доставки данък

      Диспозитив

               1.

               По принцип данъчнозадължено лице може да се ползва от правото на приспадане на платения или дължим по получени доставки данък върху добавената стойност за възмездната доставка на услуга, когато приложимото национално право позволява прехвърлянето на дял от съсобствеността върху изобретение, с което се предоставя право върху изобретението.

               2.

               Запитващата юрисдикция следва да установи наличието или липсата на злоупотреба с право във връзка с правото на приспадане на платения по получени доставки данък върху добавената стойност, като вземе предвид всички факти, характеризиращи разглежданата в главното производство доставка на услуги.

      (1)  ОВ C 46, 12.2.2011 г.


title: Дело T-397/11: Определение на Общия съд от 26 януари 2012 г. — Symfiliosi/FRA

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/26

         Определение на Общия съд от 26 януари 2012 г. — Symfiliosi/FRA
   (Дело T-397/11) (1)

   2012/C 80/48
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-550/12 P: Определение на Съда (десети състав) от 14 ноември 2014 г.  — J/Европейски парламент (Член 227 ДФЕС — Право на петиция — Петиция, отправена до Европейския парламент — Решение да се остави петицията без разглеждане — Предмет, който не попада в областите на дейност на Европейския съюз)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/5

         Определение на Съда (десети състав) от 14 ноември 2014 г. — J/Европейски парламент
   (Дело C-550/12 P) (1)

   ((Член 227 ДФЕС - Право на петиция - Петиция, отправена до Европейския парламент - Решение да се остави петицията без разглеждане - Предмет, който не попада в областите на дейност на Европейския съюз))
   2014/C 102/05
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: J (представител: A. Auer, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: N. Lorenz и N. Görlitz)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 27 септември 2012 г. по дело J/Парламент, (T-160/10), с което Общият съд отхвърля жалбата на г-н J за отмяна на решение на Комисията по петициите на Европейския парламент от 2 март 2010 г. да се остави без разглеждане петицията, представена от жалбоподателя на 19 ноември 2009 г. (петиция № 1673/2009) — Недостатъчно мотивиране — Нарушение на основни права

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Отхвърля молбата за правна помощ.

               3)

               Осъжда J да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 02.02.2013 г.


title: Дело C-37/12 P: Определение на Съда (шести състав) от 21 февруари 2013 г. — Saupiquet SAS/Европейска комисия (Обжалване — Обща митническа тарифа — Тарифни квоти — Затваряне на митническите бюра в неделя — Нарушение на принципа за равно третиране — Вменяване на отговорност)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/8

         Определение на Съда (шести състав) от 21 февруари 2013 г. — Saupiquet SAS/Европейска комисия
   (Дело C-37/12 P) (1)

   (Обжалване - Обща митническа тарифа - Тарифни квоти - Затваряне на митническите бюра в неделя - Нарушение на принципа за равно третиране - Вменяване на отговорност)
   2013/C 108/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Saupiquet SAS (представител: R. Ledru, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и L. Keppenne)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (пети състав) от 24 ноември 2011 г. по дело Saupiquet/Комисия (T-131/10), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение C(2009) 10005 окончателен на Комисията от 16 декември 2009 година, установяващо, че не е оправдано да се възстановяват вносните митни сборове за консерви от риба тон с произход от Тайланд — Затваряне на митническите бюра в неделя в някои държави членки — Нарушение на принципа на равно третиране — Неправилно тълкуване

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда SAS да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело T-130/07: Иск, предявен на 19 април 2007 г. — Aughinish Alumina/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/35

         Иск, предявен на 19 април 2007 г. — Aughinish Alumina/Комисия
   (Дело T-130/07)
   (2007/C 140/60)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Ирландия) (представители: J. Handoll, C. Waterson, Solicitors)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца
   В светлината на своите твърдения AAL моли Съда:

               —

               да се отмени Решението на Комисията от февруари 2007 г. относно освобождаването от акциз върху минералните масла, използвани като гориво за производство на двуалуминиев триокис в Gardanne, в района на Shannon и в Sardinia, доколкото се отнася до AAL;

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските, направени от AAL в настоящото съдебно производство.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата искова молба ищецът иска частична отмяна на Решение на Комисията C(2007)286 окончателен от 7 февруари 2007 г. относно освобождаването от акциз върху минералните масла, използвани като гориво за производство на двуалуминиев триокис в Gardanne, в района на Shannon и в Sardinia, съответно прилагано от Франция, Ирландия и Италия, доколкото се отнася до Aughinish Alumina Ltd (наричан по-нататък „ААL“).
   ААL твърди, че има осем основания за отмяна в подкрепа на своите искания:
   Първо, според ищеца, Комисията не е преценила, че освобождаването е в съответствие с естеството и логиката на ирландския данъчен режим и следователно, не представлява помощ.
   Второ, ищецът претендира, че Комисията не е анализирала по подходящия начин съответните пазари и тяхната конкурентна структура. При положение, че Комисията сама по-рано е приела, че не било налице нарушаване на конкуренцията и в светлината на факта, че Съветът е разрешил освобождаване до 31 декември 2006 г., ищецът поддържа, че задължение на Комисията е било да докаже, че е извършила задълбочен икономически анализ, ясно доказващ, че е налице действително нарушаване или заплаха от нарушаване на конкуренцията. Поради това ищецът твърди, че Комисията не е установила, че освобождаването представлява помощ.
   Трето, ищецът претендира, че дори да трябва, въпреки това, освобождаването да бъде разглеждано като представляващо помощ, Комисията не е разгледала въпросната помощ като съществуваща помощ, попадаща в приложното поле на член 88, параграф 1 ЕО. Помощта е била предмет на обвързващ ангажимент, поет преди присъединяването на Ирландия към Европейските общности, нотификация за който е изпратена през м. януари 1983 г. Тъй като Комисията не е предприела действия до 17 юли 2000 г., десетгодишният давностен срок е изтекъл и така възстановяването е било погасено. Затова ищецът претендира, че помощта не може да бъде определена като схема за предоставяне на помощ.
   Четвърто, ищецът изтъква, че Комисията е трябвало да вземе предвид цялостното acquis относно хармонизацията в областта на акцизите, за да определи дали и по какъв начин да упражни своите правомощия съгласно разпоредбите на Договора за ЕО относно държавните помощи. Оспорваното решение представлява сериозно нарушаване на принципа на правна сигурност, доколкото, според ищеца, подкопава разрешенията, предоставени от Съвета съгласно член 93 ЕО, на основата на предложение на Комисията. Освен това, според ищеца, Комисията не е преценила, че мерките, вземани от Съвета на основание на член 93 ЕО, представляват lex specialis, който следва да има предимство пред всяко противоречиво прилагане на правилата за държавните помощи. В допълнение, съгласно твърденията на ищеца, Комисията не е използвала процедурите, които има на разположение, съгласно член 8 от Директива 92/81/ЕИО, за да разреши държавна помощ или други подобни, или дори да иска отмяната на съответните решения на Съвета, и следователно е подкопала полезния ефект на мерките на Съвета.
   Пето, ищецът претендира, че приемайки оспорваното решение, Комисията не е взела предвид основните изисквания на членове 3 и 157 ЕО за укрепването на конкурентноспособността на промишлеността на Общността и за гарантиране на съществуването на условията, необходими за конкурентноспособността на промишлеността в Общността.
   Шесто, като счита, че 20 % от освобождаването представлява помощ, Комисията, според ищеца, не е преценила, че ищецът е бил обект на множество задължения за опазване на околната среда и не е предвидила мерки, които биха имали същия стимулиращ ефект като изискването да заплати значителен процент от националния данък.
   Седмо, ищецът поддържа, че оспорваното решение нарушава принципите за защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност.
   Осмо, прекаленото времетраене на процедурата по член 88, параграф 2 ЕО противоречи на принципите на доброто управление и на правната сигурност и дори, според ищеца, е по-сериозно, доколкото Комисията вече е допуснала бездействие във връзка с нотификацията от 1983 г., преди да започне процедурата.


title: Дело T-439/09: Жалба, подадена на 23 октомври 2009 г. — Purvis/Парламент

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/32

         Жалба, подадена на 23 октомври 2009 г. — Purvis/Парламент
   (Дело T-439/09)
   2010/C 11/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: John Robert Purvis (Сейнт-Андрюс, Обединено кралство) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се признае за установено, че решенията на Бюрото на Парламента от 9 март и 1 април 2009 г. са незаконосъобразни, тъй като изменят схемата за допълнително пенсионно осигуряване и премахват особените начини за изплащане на допълнителната пенсия на настоящите или бившите членове на Парламента, които доброволно са се присъединили към тази схема за доброволно пенсионно осигуряване,

               —

               да се отмени решението на Парламента от 7 август 2009 г., с което на жалбоподателя се отказва правото да получи 25 % от пенсията си чрез еднократно изплащане на натрупаните средства,

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата се иска отмяна на решението на Парламента от 7 август 2009 г., което е взето в съответствие с правната уредба относно схемата за (доброволно) допълнително пенсионно осигуряване, съдържаща се в приложение VIII към Правилника за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент, изменена с решение на Парламента от 9 март 2009 г., и с което се отхвърля искането на жалбоподателя да получи, считано от август 2009 г., допълнителната си пенсия отчасти (25 %) чрез еднократно изплащане и отчасти чрез разсрочено изплащане на натрупаните средства.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага по същество четири правни основания, изведени от:

               —

               нарушаване на придобитите от жалбоподателя права, както и на принципа на оправданите правни очаквания,

               —

               нарушаване на общите принципи на равно третиране и пропорционалност,

               —

               нарушаване на член 29 от Правилника за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент, който предвижда, че квесторите и генералният секретар следят за тълкуването и точното прилагане на този правилник,

               —

               нарушаване на принципа за добросъвестно изпълнение на договорите и нищожност на чисто потестативните клаузи.


title: Дело C-410/13: Преюдициално запитване, отправено от Vilniaus apygardos administracinis teismas на 19 юли 2013 г. — UAB „Baltlanta“ /Lietuvos valstybė, представлявана от Министерство на земеделието на Република Литва

text:
               28.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 284/2

         Преюдициално запитване, отправено от Vilniaus apygardos administracinis teismas на 19 юли 2013 г. — UAB „Baltlanta“/Lietuvos valstybė, представлявана от Министерство на земеделието на Република Литва
   (Дело C-410/13)
   2013/C 284/02
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Ищец: UAB „Baltlanta“

      Ответник: Lietuvos valstybė (литовската държава), представлявана от Министерството на земеделието на Република Литва

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли разпоредбите на член 38 от Регламент № 1260/1999 (1), които предвиждат задължение за държавата членка да уведомява Европейската комисия за хода на административните и съдебните производства и да сътрудничи с Европейската комисия, да се тълкуват в смисъл, че държавата членка е длъжна да уведомява Европейската комисия за всички съдебни спорове относно действия или бездействия на изпълнителния, междинния, управляващия или разплащателния орган във връзка с оценяването на заявления, подбора, вземането на решение за отпускане на помощта или изпълнението на проекта?

               2.

               Следва ли член 19 от Регламент № 2792/1999 (2) да се тълкува в смисъл, че държавата членка е длъжна да въведе схеми за помощ и да осигури средства, със съгласието на Европейската комисия, за случаите, при които съдилищата разглеждат съдебни спорове относно действия или бездействия на изпълнителния, междинния, управляващия или разплащателния орган във връзка с оценяването на заявления, подбора, вземането на решение за отпускане на помощта или изпълнението на проекта?

               3.

               Следва ли разпоредбите на раздели 6 и 7 от Решение C(2006)3424 на Комисията за създаване на Насоки относно приключване на подпомагането по линия на структурните фондове за периода 2000—2006 г. да се тълкуват в смисъл, че държавата членка е длъжна да уведомява Европейската комисия за всички съдебни спорове относно действия или бездействия на изпълнителния, междинния, управляващия или разплащателния орган във връзка с оценяването на заявления, подбора, вземането на решение за отпускане на помощта или изпълнението на проекта, и да вземе решение дали операцията следва да бъде изцяло или частично изтеглена от програмата и/или заменена с друга операция и т.н., или да бъде запазена в програмата, или да предприеме други действия, за да гарантира правилното изпълнение на решението за отпускане на помощ след приключването на съдебното производство?

               4.

               Съвместим ли е със задължението на държавата членка по член 38 от Регламент № 1260/1999 да уведомява Европейската комисия за хода на административните и съдебните производства и да сътрудничи на Европейската комисия, с член 19 от Регламент № 2792/1999 и с изискванията на раздели 6 и 7 от Решение C(2006)3424 на Комисията за създаване на Насоки относно приключване на подпомагането по линия на структурните фондове за периода 2000—2006 г. фактът, че приложимото към настоящото дело национално законодателство не съдържа конкретни разпоредби, уреждащи функциите на съответните държавни органи при съдебни спорове относно действия или бездействия на изпълнителния, междинния, управляващия или разплащателния орган във връзка с оценяването на заявления, подбора, вземането на решение за отпускане на помощта или изпълнението на проекта, тоест че липсва разпоредба, задължаваща съответните държавни органи да уведомяват Европейската комисия за образуваните съдебни производства и да предприемат мерки, с които да се гарантира запазването на средства за помощта, предмет на спора, докато въпросът за отпускането на помощта бъде окончателно решен?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2792/1999 от 17 декември 1999 година за установяване на подробни правила и условия относно структурната помощ на Общността за сектор рибарство (ОВ L 337, стр. 10).


title: Дело C-113/08: Решение на Съда (пети състав) от 4 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2006/49/ЕО — Инвестиционни посредници и кредитни институции — Капиталова адекватност — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/9

         Решение на Съда (пети състав) от 4 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-113/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2006/49/ЕО - Инвестиционни посредници и кредитни институции - Капиталова адекватност - Липса на транспониране в определения срок)
   (2009/C 19/15)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M.-A. Rabanal Suárez и P. Dejmek)

      Ответник: Кралство Испания (представител: B. Plaza Cruz)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (преработена) (ОВ L 177, стр. 201; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 9, стр. 203)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в определения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (преработена), по-специално с член 17, членове 22-25, член 30, член 33, член 35, член 40, член 41, член 43, член 44 и член 50 от нея, както и с нейните приложения I, II и VII, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело T-410/15 P: Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Pohjanmäki/Съвет (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2013 г. — Съответни роли на органа по назначаването и на ККП — Липса на атестационни доклади — Липса на запознаване от страна на членовете на ККП с атестационните доклади — Съвместимост на функциите на докладчик в ККП с тези на бивш атестиращ — Равно третиране — Задължение за мотивиране)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/38

         Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Pohjanmäki/Съвет
   (Дело T-410/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2013 г. - Съответни роли на органа по назначаването и на ККП - Липса на атестационни доклади - Липса на запознаване от страна на членовете на ККП с атестационните доклади - Съвместимост на функциите на докладчик в ККП с тези на бивш атестиращ - Равно третиране - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 392/49)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jaana Pohjanmäki (Брюксел, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Rebasti и M. Bauer)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 18 май 2015 г., Pohjanmäki/Съвет (F-44/14, EU:F:2015:46)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-жа Jaana Pohjanmäki понася собствените си съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело C-128/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Commissione tributaria provinciale di Latina (Италия) на 5 март 2007 г. — Angelo Molinari/Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/8

         Искане за преюдициално заключение, направено от Commissione tributaria provinciale di Latina (Италия) на 5 март 2007 г. — Angelo Molinari/Agenzia Entrate Ufficio Latina
   (Дело C-128/07)
   (2007/C 117/13)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Страни в главното производство

      Ищец: Angelo Molinari

      Ответник: Agenzia Entrate Ufficio Latina.
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли Решението по дело С-207/04 (1) да се тълкува в смисъл, че италианският законодател е следвало да разшири и по отношение на мъжете приложното поле на предвидената за жените благоприятна възрастова граница за пенсиониране?

               2)

               Трябва ли да се приеме в случая, предмет на проверката, че по отношение на сумите, изплащани на навършили на 50 годишна възраст мъже, с оглед насърчаване на прекратяването на трудовото правоотношение от страна на наетото лице, следва да се прилага ставка, равна на половината от предвидената за облагане на T.F.R. [trattamento fine rapporto, обезщетение при прекратяване на трудовото правоотношение]?

               3)

               Като се има предвид, че внесените от осигуряваното лице суми в полза на Ipref не представляват част от възнаграждението, тъй като не се плащат от работодателя въз основа на трудовото правоотношение, и като се има предвид, че изплатената от работодателя на наетото лице сума, с оглед създаването на благоприятни условия за насърчаването, няма характер на възнаграждение, в съответствие с общностното право ли е да се постанови, че разликата във възрастта — 50 години за жените и 55 години за мъжете, противоречи на общностното право, с оглед факта, че Директива 79/7 (2) позволява на държавите-членки да запазят различни възрастови граници за пенсиониране?

               4)

               Допуска или не тълкуването на общностното право (Директива 76/207/ЕИО (3) на Съвета от 9 февруари 1976 г., която забранява дискриминацията въз основа на пола) прилагането на национална разпоредба, породила внесения за разглеждане от Съда правен спор, като указва на националния съдия несъответствието или съответствието на вътрешноправната норма [с общностното право](член 17, нов член 19 алинея 4-bis от D.P.R. 917/86)?

      (1)  Recueil de la jurisprudence 2005 г., стр. I-07453.

      (2)  ОВ L 6, стр. 24.

      (3)  ОВ L 39, стр. 40.


title: Дело T-274/14: Жалба, подадена на 30 април 2014 г.  — Lech-Stahlwerke/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/27

         Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Lech-Stahlwerke/Комисия
   (Дело T-274/14)
   2014/C 223/32
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lech-Stahlwerke GmbH (Майтинген, Германия) (представители: I. Zenke и T. Heymann Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2014/C 37/07 на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС, относно подкрепата за електроенергия от възобновяеми източници, уредена в Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien in der Fassung (Законът за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) от 25 октомври 2008 г., изменен с член 5 от Закона от 20 декември 2012 г., и относно намалената допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, доколкото посочената намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, какъвто е и жалбоподателят, се определя като предоставяне на по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС и временно се обявява за несъвместима с вътрешния пазар,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС — липса на държавна помощ

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че като цяло механизмът за подкрепа, предвиден в Gesetzes für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закона за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“), и по-специално особеният компенсационен режим за енергоемките потребители не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като няма пряко или непряко прехвърляне на държавни ресурси. Подкрепата се финансирала само от частни източници, чиито финансови потоци не се контролирали от държавата.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС — липса на селективно поставяне в по-благоприятно положение на енергоемките потребители

                           —

                           Жалбоподателят твърди също и че особеният компенсационен режим не поставя в по-благоприятно положение енергоемките потребители. От една страна, на посочените потребители не се предоставяло каквото и да било предимство, което иначе те не биха могли да получат при нормални пазарни условия, тъй като операторите по EEG трябвало да продават електроенергията си на пазарни цени, по отношение на които нямало предвидена допълнителна такса по EEG. От друга страна, особеният компенсационен режим се прилагал за енергоемките потребители, които единствени били застрашени от загуба на международна конкурентоспособност поради допълнителната такса по EEG, без да се прави разлика в зависимост от техния производствен сектор.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС — във всички случаи съвместимост с вътрешния пазар

                           —

                           Дори и обаче да представлявал помощ, особеният компенсационен режим във всички случаи бил съвместим с вътрешния пазар и с правилата относно държавните помощи по член 107, параграф 3, букви б) и в) с оглед на целта, която преследвал и която съответствала на интересите на Общността, а именно за опазване на околната среда и климата, като същевременно гарантирал устойчива и стабилна европейска икономика.


title: Дело C-196/11 P: Решение на Съда (трети състав) от 24 май 2012 г. — Formula One Licensing BV/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Global Sports Media Ltd (Жалба — Марка на Общността — Фигуративна марка „F1-LIVE“ — Възражение на притежателя на националните и международни словни марки „F1“ и на фигуративна марка на Общността „F1 Formula 1“ — Липса на отличителен характер — Описателен елемент — Премахване на защитата, предоставена на по-ранна национална марка — Вероятност от объркване)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/4

         Решение на Съда (трети състав) от 24 май 2012 г. — Formula One Licensing BV/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Global Sports Media Ltd
   (Дело C-196/11 P) (1)

   (Жалба - Марка на Общността - Фигуративна марка „F1-LIVE“ - Възражение на притежателя на националните и международни словни марки „F1“ и на фигуративна марка на Общността „F1 Formula 1“ - Липса на отличителен характер - Описателен елемент - Премахване на защитата, предоставена на по-ранна национална марка - Вероятност от объркване)
   2012/C 200/06
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Formula One Licensing BV (представители: K. Sandberg и B. Klingberg, Rechtsanwältinnen)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral); Global Sports Media Ltd (представител: адв. T. de Haan)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 17 февруари 2011 г. по дело T-10/09 (Formula One Licensing/СХВП) с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от притежателя на словни и фигуративни марки на Общността и национални марки „F1“, „F1 Formula 1“, „F1 Racing Simulation“, „F1 Pole Position“ и „F1 Pit Stop Café“ за стоки и услуги от класове 16, 38 и 41, срещу Решение № R 7/2008-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 16 октомври 2008 г., отменящо решението на отдела по споровете, с което се отказва регистрацията на фигуративната марка „F1-Live“ за стоки и услуги от класове 16, 38 и 41 в рамките на възражение, подадено от жалбоподателя — Тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б), и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 17 февруари 2011 г. по дело Formula One Licensing/СХВП — Global Sports Media (F1-LIVE) (T-10/09).

               2.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

               3.

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 179, 18.6.2011 г.


title: Дело F-27/11: Жалба, подадена на 20 април 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/33

         Жалба, подадена на 20 април 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-27/11)
   2011/C 186/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi, M. Vandenbussche и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решенията на ответника, с които се отказва разрешение за поисканите от жалбоподателя медицински услуги в полза на неговия син, на неговата съпруга и на него самия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят обжалваните решения и, ако е необходимо, решението на органа, оправомощен да сключва договори, за отхвърляне на жалбата по административен ред;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-388/13: Решение на Съда (първи състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — производство, започнато от Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság (Преюдициално запитване — Директива 2005/29/ЕО — Нелоялни търговски практики — Неправилна информация, предоставена от далекосъобщително предприятие на абонат, водеща до допълнителни разходи за последния — Квалифициране като „заблуждаваща търговска практика)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/3

         Решение на Съда (първи състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — производство, започнато от Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
   (Дело C-388/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики - Неправилна информация, предоставена от далекосъобщително предприятие на абонат, водеща до допълнителни разходи за последния - Квалифициране като „заблуждаваща търговска практика))
   (2015/C 198/04)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      В присъствието на:UPC Magyarország Kft.

      Диспозитив

               1)

               Директива 2005/29/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) трябва да се тълкува в смисъл, че съобщаване от търговец на потребител, като разглежданото в главното производство, на погрешна информация трябва да се квалифицира като „заблуждаваща търговска практика“ по смисъла на тази директива, макар че това съобщаване е засегнало един-единствен потребител.

               2)

               Директива 2005/29 трябва да се тълкува в смисъл, че в случай, когато дадена търговска практика отговаря на всички критерии по член 6, параграф 1 от тази директива, за да бъде квалифицирана като заблуждаваща практика по отношение на потребителя, не следва да се проверява дали такава практика противоречи и на изискванията за дължима професионална грижа по смисъла на член 5, параграф 2, буква a) от посочената директива, за да може правомерно да бъде считана за нелоялна и следователно да бъде забранена на основание член 5, параграф 1 от същата директива.

      (1)  ОВ C 304, 19.10.2013 г.


title: Дело C-392/13: Решение на Съда (пети състав) от 13 май 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona — Испания) — Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial (Преюдициално запитване — Социална политика — Колективни уволнения — Директива 98/59/ЕО — Понятие за „организация“ — Метод за изчисляване на броя на уволнени работници)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/4

         Решение на Съда (пети състав) от 13 май 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona — Испания) — Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial
   (Дело C-392/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Колективни уволнения - Директива 98/59/ЕО - Понятие за „организация“ - Метод за изчисляване на броя на уволнени работници))
   (2015/C 236/05)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Andrés Rabal Cañas

      Ответници: Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial

      Диспозитив

               1)

               Член 1, параграф 1, първа алинея, буква а) от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която въвежда като единствена референтна единица предприятието, а не организацията, когато последица от използването на този критерий е възпрепятстването на процедурата за информиране и консултиране, предвидена в членове 2 — 4 от тази директива, а ако се използва като референтна единица организацията, съответните уволнения би следвало да бъдат квалифицирани като „колективни уволнения“ от гледна точка на дефиницията, съдържаща се в член 1, параграф 1, първа алинея, буква a) от посочената директива.

               2)

               Член 1, параграф 1 от Директива 98/59 трябва да се тълкува в смисъл, че за да се установи, че са извършени „колективни уволнения“ по смисъла на тази разпоредба, не следва да се взема предвид прекратяването на индивидуални трудови договори, сключени за определен срок или за изпълнението на конкретна задача, когато това прекратяване се извършва в деня на изтичане на срока на договора или в деня, в който задачата е изпълнена.

               3)

               Член 1, параграф 2, буква a) от Директива 98/59 трябва да се тълкува в смисъл, че за да се установи наличието на колективни уволнения, извършени в рамките на трудови договори, сключени за определен срок или за определена задача, не е необходимо причината за това колективно прекратяване на договорите да произтича от една и съща рамка на колективно назначаване за един и същ срок или за една и съща задача.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело T-165/07: Определение на Първоинстанционния съд от 6 март 2009 г. — Red Bull/СХВП — Grupo Osborne (TORO)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 6 март 2009 г. — Red Bull/СХВП — Grupo Osborne (TORO)
   (Дело T-165/07) (1)

   2009/C 90/60

      Език на производството: английски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело T-145/09: Жалба, подадена на 6 април 2009 г. — Bredenkamp и др./Комисия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/51

         Жалба, подадена на 6 април 2009 г. — Bredenkamp и др./Комисия
   (Дело T-145/09)
   2009/C 141/105
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: John Arnold Bredenkamp, Alpha International (PTV) Ltd (Camberley, Обединено кралство), Breco (Asia Pacific) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Обединено кралство), Breco (Eastern Europe) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Обединено кралство), Breco (South Africa) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Обединено кралство), Breco (UK) Ltd. (Ascot, Обединено кралство), Breco Group, Breco International (St. Helier, Jersey, Обединено кралство), Breco Nominees Ltd. (Ascot, Обединено кралство), Breco Services Ltd. (Ascot, Обединено кралство), Corybantes Ltd. (Ascot, Обединено кралство), Echo Delta Holdings (Reading, Обединено кралство), Masters International Ltd. (Ascot, Обединено кралство), Piedmont (UK) Ltd. (Ascot, Обединено кралство), Raceview Enterprises (Private) Limited, Scottlee Holdings (PTV) Ltd., Scottlee Resorts Ltd., Timpani Exports Ltd. (Douglas, Isle of Man, Обединено кралство), Tremalt Ltd. (представители: D. Vaughan, QC, P. Moser, Barrister и R. Khan, Solicitor)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               Отмяна на Регламент (ЕО) № 77/2009 на Комисията от 26 януари 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) № 314/2004 относно някои ограничителни мерки по отношение на Зимбабве, доколкото същият се отнася до жалбоподателите и до всеки от тях,

               —

               допълнително или при условията на евентуалност отмяна на Регламент (ЕО) № 77/2009, доколкото същият се отнася до първия жалбоподател и всички образувания, за които в приложение III е посочено, че са „притежаван[и]“ от първия жалбоподател, чрез заличаване на вписването на първия жалбоподател и на всички вписвания на тези образувания от приложение III,

               —

               в резултат от това да бъде установено, че посоченото решение на Комисията от 26 януари 2009 г. не намира приложение спрямо жалбоподателите,

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   По настоящото дело жалбоподателите искат частична отмяна на Регламент (ЕО) № 77/2009 на Комисията от 26 януари 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) № 314/2004 относно някои ограничителни мерки по отношение на Зимбабве (1), доколкото жалбоподателите са включени в списъка на физическите или юридически лица, образувания и органи, посочени в член 6, чиито средства и икономически ресурси се замразяват в съответствие с тази разпоредба.
   Жалбоподателите сочат пет правни основания в подкрепа на исканията си.
   На първо място, жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент е лишен от правно основание.
   На второ място, те изтъкват, че Комисията не е посочила императивни съображения за въведеното за жалбоподателите замразяване на средства, в нарушение на задължението си, произтичащо от установената съдебна практика.
   На трето място, жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент нарушава правото им на защита — както правото на изслушване, така и правото на ефективна съдебна защита, тъй като според тях регламентът е приет, без да е осигурена никаква гаранция относно съобщаването на уличаващите ги доказателства или относно изслушването им във връзка с такива доказателства, нито относно представените от тях оневиняващи доказателства.
   На четвърто място, жалбоподателите сочат, че обжалваният регламент е приет в нарушение на член 1 от Протокол 1 към ЕКПЧ и нарушава основното им право на собственост.
   На пето място, те заявяват, че обжалваният регламент се основава на явна фактическа грешка, що се отнася до действието му спрямо тях. Допълнително те твърдят, че Комисията не е мотивирала твърдението, доказващо, че замразяването на средствата на жалбоподателите е обосновано от правна гледна точка в светлината на относимата уредба, и че като основание за решението си не е представила точни данни, нито сериозни и убедителни доказателства, с което не е изпълнила задълженията си, произтичащи от тежестта на доказване.

      (1)  ОВ L 23, 2009 г., стр. 5.


title: Съединени дела C-317/13 и C-679/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 април 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Подлагане на ново психоактивно вещество на контролни мерки — Определяне на правното основание — Правна уредба, приложима след влизането в сила на Договора от Лисабон — Преходни разпоредби — Правно основание от вторичното право — Консултация с Парламента)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 април 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Съединени дела C-317/13 и C-679/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Подлагане на ново психоактивно вещество на контролни мерки - Определяне на правното основание - Правна уредба, приложима след влизането в сила на Договора от Лисабон - Преходни разпоредби - Правно основание от вторичното право - Консултация с Парламента))
   (2015/C 198/03)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola и M. Пенчева)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: K. Pleśniak и A. F. Jensen)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Република Австрия (представител: C. Pesendorfer)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2013/129/ЕС на Съвета от 7 март 2013 година за подлагане на веществото 4-метиламфетамин на мерки за контрол и Решение за изпълнение на Съвета 2013/496/ЕС от 7 октомври 2013 година за подлагане на веществото 5-(2-аминопропил)индол на мерки за контрол.

               2)

               Запазва последиците на Решение 2013/129 и Решение 2013/496 до влизането в сила на нови актове, които да ги заменят.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

               4)

               Република Австрия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.

      ОВ C 52, 22.2.2014 г.


title: Дело T-718/14: Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — Hong Kong Group/СХВП — WE Brand („W E“)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/41

         Жалба, подадена на 10 октомври 2014 г. — Hong Kong Group/СХВП — WE Brand („W E“)
   (Дело T-718/14)
   (2014/C 431/65)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hong Kong Group Oy (Вàнтаа, Финландия (представител: J. Spåre, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: WE Brand Sàrl (Люксембург, Люксембург)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка, включваща словния елемент „W E“ — заявка за регистрация № 1 0 7 63  795

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 4 август 2014 г. по преписка R 2305/2013-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да уважи заявката за регистрация на марка на Общността, подадена от жалбоподателя;

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството да заплатят разноските.

      Изложено правно основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009.


title: Дело T-545/13: Решение на Общия съд от 30 юни 2016 г. — Al Matri/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис — Мерки, наложени на лица, отговорни за злоупотреба с държавни финансови средства, и на свързани с тях лица и образувания — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя — Недостатъчна фактическа основа — Фактическа грешка — Грешка при прилагане на правото — Право на собственост — Свобода на стопанската инициатива — Пропорционалност — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Задължение за мотивиране)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/27

         Решение на Общия съд от 30 юни 2016 г. — Al Matri/Съвет
   (Дело T-545/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Мерки, наложени на лица, отговорни за злоупотреба с държавни финансови средства, и на свързани с тях лица и образувания - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на името на жалбоподателя - Недостатъчна фактическа основа - Фактическа грешка - Грешка при прилагане на правото - Право на собственост - Свобода на стопанската инициатива - Пропорционалност - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 305/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Доха, Катар) (представители: M. Lester и B. Kennelly, barristers, и G. Martin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и И. Гюров)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 62), приложено чрез Решение за изпълнение 2013/409/ОВППС на Съвета от 30 юли 2013 година (ОВ L 204, стр. 52), чрез Решение 2014/49/ОВППС на Съвета от 30 януари 2014 година (ОВ L 28, стр. 38), както и чрез Решение (ОВППС) 2015/157 на Съвета от 30 януари 2015 година (ОВ L 26, стр. 29), и от друга страна, на Регламент (ЕС) № 101/2011 на Съвета от 4 февруари 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 31, стр. 1), приложен чрез Регламент за изпълнение (ЕС) № 735/2013 на Съвета от 30 юли 2013 година (ОВ L 204, стр. 23), чрез Регламент за изпълнение (ЕС) № 81/2014 на Съвета от 30 януари 2014 (ОВ L 28, стр. 2) и чрез Регламент за изпълнение (ЕС) № 147/2015 на Съвета от 30 януари 2015 година (ОВ L 26, стр. 3), в частта, в която тези актове се прилагат към жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Fahed Mohamed Sakher Al Matri понася направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 359, 7.12.2013 г.


title: Дело T-129/08: Определение на Първоинстанционния съд от 30 юни 2009 г. — Sahlstedt и др./Комисия

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/21

         Определение на Първоинстанционния съд от 30 юни 2009 г. — Sahlstedt и др./Комисия
   (Дело T-129/08) (1)

   2009/C 233/43

      Език на производството: фински

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 128, 24.5.2008 г.