title: Дело T-735/20: Иск, предявен на 15 декември 2020 г. — Planistat Europe и Charlot/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/49

      Иск, предявен на 15 декември 2020 г. — Planistat Europe и Charlot/Комисия
      (Дело T-735/20)
      (2021/C 53/65)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищци: Planistat Europe (Париж, Франция), Hervé-Patrick Charlot (Париж) (представител: F. Martin Laprade, avocat)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищците искат от Общия съд:

                  —

                  да признае за установено, че Европейската комисия е създала основания за ангажиране на извъндоговорната ѝ отговорност по член 340 ДФЕС:

                              —

                              като е допуснала достатъчно съществено нарушение на принципа за полагане на грижа и на добра администрация,

                              —

                              като е допуснала достатъчно съществено нарушение на правото на защита,

                              —

                              като е допуснала достатъчно съществено нарушение на задължението за поверителност,

                              —

                              като по този начин е причинила имуществени и/или неимуществени вреди на дружество Planistat и на неговия управител г-н Charlot,

            и съответно,

                  —

                  да осъди Европейската комисията да заплати сумата от 150 000 EUR като обезщетение да претърпените от г-н Hervé-Patrick Charlot неимуществени вреди,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати сумата от 11 600 000 EUR като обезщетение за претърпените от ищците имуществени вреди,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски по производството, направени от дружество Planistat и от г-н Hervé-Patrick Charlot.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на искането си ищците изтъкват четири основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на задължението за полагане на грижа и на правото на добра администрация по повод извършеното от страна на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), а впоследствие и от Комисията, набедяване в престъпления на ищците, чиято невинност била окончателно потвърдена на 16 юни 2016 г. от Френския касационен съд. В тази връзка ищците твърдят, че:

                              —

                              администрацията на Европейския съюз не е отчела законните интереси на ищците, които били несправедливо набедени в извършването на престъпления, като по този начин е нарушила задължението си за полагане на грижа спрямо тях,

                              —

                              правото на добра администрация очевидно включва правото на всяко лице да не бъде обект на набедяване в престъпление от страна на служителите и институциите на Съюза.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация и от нарушение на правото на защита и на принципа на презумпцията за невиновност по повод на проявената недопустима самонадеяност от страна на OLAF при набедяването на ищците пред френските власти, осъществено с писмо от 19 март 2003 г. В тази връзка ищците твърдят, че:

                              —

                              OLAF е действала прибързано, което е несъвместимо със задължението за спазване на разумен срок, като в деня след образуване на външното разследване срещу ищците е предоставила данни на френските власти,

                              —

                              OLAF е трябвало да разглежда ищците като длъжностни лица на ЕС и да изчака събирането на допълнителни данни, които да ѝ позволят да вземе задълбочено решение,

                              —

                              OLAF е трябвало като предпазна мярка предварително да уведоми ищците, за да получи техните обяснения в рамките на състезателно производство,

                              —

                              OLAF не е трябвало да използва категорични формулировки, които създават впечатление, че ищците са виновни в извършването на „кражба“ в ущърб на фондовете на Общността.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушение на задължението за поверителност във връзка с личните данни, от нарушение на правото на добра администрация и на принципа на презумпцията за невиновност по повод на „изтичането“ от OLAF на информация относно съдържанието на писмото от 19 март 2003 г., с което е осъществила набедяването. В тази връзка ищците твърдят, че:

                              —

                              OLAF не е спазила задължението за поверителност, което е длъжна да спазва в рамките на провежданите от нея разследвания,

                              —

                              OLAF е нарушила принципа на добра администрацияa, доколкото този принцип предполага правото на лице отнасящите се до него дела да бъдат разглеждани при спазване на поверителността,

                              —

                              OLAF е нарушила принципа на презумпцията за невиновност, като е допуснала изтичането на информация, която се съдържа в направеното от нея набедяване на ищците в извършване на престъпление.

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от допуснато нарушение на правото на добра администрация и на принципа на презумпцията за невиновност при подаването на искане за конституиране в качеството на граждански ищец и при публикуването от Комисията на съобщение за медиите през юли 2003г. Ищците твърдят, че:

                              —

                              Комисията е действала прибързано, което е несъвместимо със задължението за спазване на разумен срок,

                              —

                              Комисията е трябвало да изчака констатациите от разследването на OLAF, които да ѝ позволят да вземе задълбочено решение във връзка с евентуалното подаване на искане за конституиране в качеството на граждански ищец,

                              —

                              Комисията не е действала безпристрастно по отношение на ищците, тъй като е отдала приоритет на собствените си финансови интереси, макар тези интереси да не са били сериозно застрашени,

                              —

                              Комисията е нарушила принципа на презумпцията за невиновност, като е публикувала съобщение за медиите на 9 юли 2003 г.


title: Дело T-737/20: Жалба, подадена на 16 декември 2020 г. — Ryanair/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/50

      Жалба, подадена на 16 декември 2020 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-737/20)
      (2021/C 53/66)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суорд, Ирландия) (представители: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating и I. Metaxas-Maranghidis, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Европейската комисия (ЕС) от 3 юли 2020 г. относно държавна помощ SA.56943 (2020/N) — Латвия — COVID-19: Рекапитализация на airBaltic (1) и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Европейската комисия е приложила неправилно член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС и съобщението си „Временна рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на сегашния епидемичен взрив от COVID-19“ и е допуснала явна грешка в преценката, като е приела, че помощта е за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на Латвия, че airBaltic може да получи помощ, и че са спазени условията във връзка с нарушенията на конкуренцията, излизането на държавата и преструктурирането, като не е изпълнила задължението си да претегли положителните и отрицателните последици на помощта за условията на търговия и за поддържането на ненарушена конкуренция (т.е., „сравнителният тест“), и като е приела, че airBaltic няма значителна пазарна сила.

                  2.

                  Второ основание: решението нарушава конкретни разпоредби от Договора за функционирането на ЕС и общите принципи на европейското право, на които се основава либерализирането на въздушния транспорт в ЕС от края на 80-те години насам (т.е., недискриминация, свободно предоставяне на услуги и свобода на установяване).

                  3.

                  Трето основание: Европейската комисия не е започнала официална процедура по разследване въпреки наличието на сериозни затруднения и е нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

                  4.

                  Четвърто основание: Европейската комисия не е изпълнила задължението си за мотивиране.

         (1)  OВ C 346/1, 2020 г., стр. 2.


title: Дело T-738/20: Жалба, подадена на 17 декември 2020 г. — Deutschtec/EUIPO — Group A (HOLUX)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/51

      Жалба, подадена на 17 декември 2020 г. — Deutschtec/EUIPO — Group A (HOLUX)
      (Дело T-738/20)
      (2021/C 53/67)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Deutschtec GmbH (Петерсхаген/Егерсдорф, Германия) (представител: R. Arnade, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Group A NV (Хаселт, Белгия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: Заявка на словна марка на Европейския съюз „HOLUX“ — Заявка за регистрация № 17 371 378

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: Решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 октомври 2020 г. по преписка R 223/2020-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и решението на отдела по споровете на EUIPO от 26 ноември 2019 г. по преписка B 3 051 677 в частта му, в която се уважава възражението,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  В оспорваното решение не се прави необходимото заключение от факта, че понятията „неблагородни метали и техните сплави“ и „метални стоки“ от клас 6 са твърде неясни. Освен това в него няма надлежен анализ дали адресатите на пазара биха взели предвид стоки със същия произход.


title: Дело T-742/20: Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — UPL Europe и Indofil Industries (Нидерландия)/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/52

      Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — UPL Europe и Indofil Industries (Нидерландия)/Комисия
      (Дело T-742/20)
      (2021/C 53/68)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: UPL Europe Ltd (Уорингтън Чешър, Обединено кралство) и Indofil Industries (Нидерландия) BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: C. Mereu и P. Sellar, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/2087 за неподновяване на одобрението на активното вещество манкоцеб в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (1) („обжалваният акт“), и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на съществено процесуално изискване поради неспазване на процедурата по членове 11 и 14 от Регламент 844/2012 (2).

                  2.

                  Второ основание: опорочаване на процедурата по оценяване поради нарушаване на правото на защита н жалбоподателите.

                  3.

                  Трето основание: опорочаване на процедурата по оценяване поради нарушаване на принципа на добра администрация и поради това, че ответникът не е действал безпристрастно в хода на процедурата.

                  4.

                  Четвърто основание: опорочаване на процедурата по оценяване поради явна грешка в преценката, тъй като ответникът е взел предвид ирелевантни факти от предложената класификацията „токсичен за репродукцията от категория 1B“ и свойства, които са присъщи на метаболита на веществото — етилен тиоуреа (ETU).

                  5.

                  Пето основание: опорочаване на процедурата по оценяване поради нарушаване на принципа на оправданите правни очаквания.

         (1)  OВ L 423, 2020 г., стр. 50.

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 844/2012 на Комисията от 18 септември 2012 година за определяне на разпоредбите, необходими за изпълнението на процедурата по подновяване по отношение на активните вещества в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (OВ L 252, 2020 г., стр. 26).


title: Дело T-744/20: Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Airoldi Metalli/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/53

      Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Airoldi Metalli/Комисия
      (Дело T-744/20)
      (2021/C 53/69)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Airoldi Metalli SpA (Молтено, Италия) (представители: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey и V. Villante, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1428 на Комисията от 12 октомври 2020 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на екструдирани алуминиеви изделия с произход от Китайската народна република (1),

                  —

                  да разпореди събиране на доказателства,

                  —

                  да осъди Комисията да понесе направените от нея и от жалбоподателя съдебни разноски в настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 1, параграф 2 от основния регламент, тъй като ответникът неправилно е определил разглеждания продукт, като се е основал на методите на производство на продукта, въз основа на неправилно посочване на тарифните класификационни кодове от Комбинираната номенклатура на ЕС. Ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че продуктите, „направени от алуминиум“, автоматично се квалифицират като разглеждани продукти.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 1, параграф 2 и член 3, параграф 2 от основния регламент, както и явна грешка в преценката по отношение на обхвата на разглеждания продукт и оценката на вноса от съответната страна за целите на анализа на вредата.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 2, параграф 6, буква a) от основния регламент, тъй като Комисията е направила неправилен избор на „подходящата представителна“ държава.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 19, буква a) от основния регламент и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на правото на защита на жалбоподателя, както и на принципите на пропорционалност и на равни процесуални възможности. Жалбоподателят твърди, че не е получил надлежно предварително уведомяване и че предвидената от основния регламент система за предварително разгласяване по отношение на вносителите е незаконосъобразна.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на член 2, параграф 6, буква a) от основния регламент относно правния статус на доклада, с който Комисията установява наличието на значителни нарушения на пазара в определена страна или в определен сектор в тази страна. Жалбоподателят изтъква нарушение на основните права, тъй като не е могъл да получи посочения доклад на италиански език.

         (1)  OВ, L 336, 2020 г., стр. 8.


title: Дело T-745/20: Иск, предявен на 21 декември 2020 г. — Symphony Environmental Technologies и Symphony Environmental/Парламент и др.

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/54

      Иск, предявен на 21 декември 2020 г. — Symphony Environmental Technologies и Symphony Environmental/Парламент и др.
      (Дело T-745/20)
      (2021/C 53/70)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищци: Symphony Environmental Technologies plc (Борхамуд, Обединено кралство), Symphony Environmental Ltd (Борхамуд) (представители: G. Harvey, P. Selley, solicitors, J. Holmes, QC и J. Williams, barrister)

         Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

         Искания

      Ищците молят Общия съд:

                  —

                  да установи, че ответниците отговарят на извъндоговорно основание по член 340, параграф 2 ДФЕС и/или член 41, параграф 3 от Хартата на основните права, що се отнася до обстоятелството, че те са приели (доколкото тези разпоредби се прилагат към оксо-биоразградимата пластмаса) член 5 и съображение 15 от Директива (ЕС) 2019/904 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година относно намаляването на въздействието на определени пластмасови продукти върху околната среда (1);

                  —

                  вследствие на това да осъди ответниците да поправят претърпените вреди, включително всяка допълнителна вреда, претърпяна в хода на съдебното производство, и/или предвидима вреда, ведно с дължимите лихви, чиито размер и ставка следва да се определят в рамките на настоящото съдебно производство;

                  —

                  при условията на евентуалност, да задължи страните в разумен срок, считано от датата на постановяване на съдебното решение, да представят на Общия съд в цифров вид размера на обезщетението, което страните са определили по взаимно съгласие, или ако такова взаимно съгласие не е постигнато, да задължи страните да представят на Общия съд в същия срок своите искания в цифрово изражение;

                  —

                  във всички случаи да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски, направени от ищците в рамките на настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Ищците изтъкват три основания в подкрепа на иска.

                  1.

                  С първото основание се твърди, че с действията си във връзка с изготвянето и приемането на забраната по член 5 от директивата ответниците са действали незаконосъобразно и са нарушили извъндоговорните си задължения към ищците, като извършеното нарушение следва да бъде поправено в съответствие с член 340 ДФЕС и/или член 41 от Хартата. Ищците твърдят, че приемането на член 5 е опорочено от процедурни пропуски, нарушава незаконосъобразно принципа на пропорционалност и/или се основава на явни грешки в преценката.

                  2.

                  С второто основание се твърди, че вследствие на незаконосъобразните действия на ответниците (независимо дали са извършени колективно от всички или от някои от тях) ищците са претърпели и/или има опасност да претърпят вреди, включително (а) пропуснатите ползи, (б) уронване на престижа и доброто име и/или (в) загуба на стойността на предприятието.

                  3.

                  С третото основание се твърди, че е налице достатъчна причинно-следствена връзка между незаконосъобразните действия на ответниците (независимо дали са извършени колективно от всички или от някои от тях) и претърпените вреди от ищците и/или вредите, които те е възможно да претърпят.

         (1)  OВ, L 155, 2019, стр. 1.


title: Дело T-746/20: Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — Grünig/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/55

      Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — Grünig/Комисия
      (Дело T-746/20)
      (2021/C 53/71)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Grünig KG (Бад Кисинген, Германия) (представители: Y. Melin и B. Vigneron, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени член 1, параграф 4 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1336 на Комисията от 25 септември 2020 година за налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на някои поливинилови алкохоли с произход от Китайската народна република по силата на член 263 ДФЕС, тъй като Европейската комисия е нарушила член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз, като е въвела антидъмпингово мито на дискриминационна основа с предоставянето на освобождаване при митнически режим на специфична употреба,

                  —

                  да осъди Европейската комисия и евентуално встъпилите страни в подкрепа на Комисията да заплатят всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на жалбата, изведено от нарушение на член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г., стр. 21), тъй като обжалваният регламент, а именно Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1336 на Комисията от 25 септември 2020 година за налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на някои поливинилови алкохоли с произход от Китайската народна република (ОВ L 315, 2020 г., стр. 1), не предвижда антидъмпингово мито за целия внос, за който е установено, че представлява дъмпингов внос и причинява вреда.
      Жалбоподателят счита, че Комисията е въвела антидъмпингово мито на дискриминационна основа върху вноса на продукт в нарушение на член 9, параграф 5 от посочения Регламент 2016/1036, тъй като предвижда освобождаване от антидъмпинговото мито въз основа на митническия режим на специфична употреба. Следователно според него разпоредбата на регламента е незаконосъобразна и трябва да се отмени.


title: Дело T-747/20: Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — EOC Belgium/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/56

      Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — EOC Belgium/Комисия
      (Дело T-747/20)
      (2021/C 53/72)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: EOC Belgium (Уденарде, Белгия) (представители: Y. Melin и B. Vigneron, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени член 1, параграф 4 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1336 на Комисията от 25 септември 2020 година за налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на някои поливинилови алкохоли с произход от Китайската народна република по силата на член 263 ДФЕС, тъй като Европейската комисия е нарушила член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз, като е въвела антидъмпингово мито на дискриминационна основа с предоставянето на освобождаване при митнически режим на специфична употреба,

                  —

                  да осъди Европейската комисия и евентуално встъпилите страни в подкрепа на Комисията да заплатят всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква едно основание в подкрепа на жалбата, което по същество е идентично или сходно с изложеното в рамките на дело T-746/20, Grünig/Комисия.


title: Дело T-750/20: Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — Correia/ЕИСК

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/56

      Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — Correia/ЕИСК
      (Дело T-750/20)
      (2021/C 53/73)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Paula Correia (Волюв-Сен-Етиен, Белгия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, адвокати)

         Ответник: Европейски икономически и социален комитет

         Искания

      Жалбоподателката моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба за допустима и основателна,

            вследствие на това да разпореди,

                  —

                  отмяна на решението на ЕИСК от 8 април 2020 г. за отхвърляне на искането за отчитане на вече придобития трудов стаж на жалбоподателката и, доколкото е необходимо, отмяна на имплицитното решение за отхвърляне на жалбата по административен ред, взето на 8 ноември 2020 г.,

                  —

                  осъждане на ЕИСК да заплати просрочените възнаграждения и производните финансови облаги, заедно с лихви за забава, определени съгласно лихвения процент на Европейската централна банка, увеличен с два пункта,

                  —

                  осъждане на ЕИСК да заплати 2 000 EUR за неимуществени вреди,

                  —

                  осъждане на ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на процесуалните гаранции, посочени в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) и нарушение на принципа на недопускане на дискриминация. Жалбоподателката изтъква, че начинът, по който Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) взема решения за повишение или прекласиране на срочно наетите служители на секретариатите на групите накърнява процесуалните гаранции по член 41 от Хартата. Това важи за всички решения за отказ за повишение или прекласиране на жалбоподателката, считано от встъпването ѝ в длъжност. Жалбоподателката твърди, от една страна, че тези решения изобщо не са мотивирани, и от друга страна, че няма текст, общо решение или съобщение, който да сочи какви са възприетите и прилагани критерии за определяне кои срочно наети служители ще бъдат повишени или прекласирани.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на правна сигурност. Жалбоподателката счита в това отношение, че макар ЕИСК действително да разполага с право на преценка за определянето на критериите и условията за прилагане на член 10 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, тези критерии и условия все пак трябва да гарантират изискваната от правото на Съюза степен на предвидимост. Налага се обаче изводът, че случаят не е такъв, тъй като не са налице критерии, a fortiori ясни и прозрачни, позволяващи на срочно наетите служители да узнаят как и при какви условия ще получат повишение или ще бъдат прекласирани, което да води до сключване на допълнително споразумение.

                  3.

                  Трето основание: явна грешка в преценката, тъй като решението да се прекласира жалбоподателката едва три пъти от 2004 г. е опорочено от явна грешка в преценката, дори и ако се вземат предвид критериите, произтичащи от твърдяната установена практика, приложима в ЕИСК.

                  4.

                  Четвърто основание: неспазване на задължението за полагане на грижа. Според жалбоподателката интересите ѝ не са отчетени, когато органът, оправомощен да сключва договори, е решавал кои служители да бъдат повишени или прекласирани, считано от встъпването ѝ в длъжност.


title: Дело T-751/20: Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — KL/ЕИБ

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/57

      Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. — KL/ЕИБ
      (Дело T-751/20)
      (2021/C 53/74)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: KL (представители: L. Levi и A. Champetier, адвокати)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  вследствие на това да отмени решението на ЕИБ от 18 май 2020 г., съгласно което представените от жалбоподателя медицински свидетелства за периода от 18 март до 18 април и от 20 април до 20 май 2020 г. не може да бъда признати с оглед на член 3.3 от приложение X към административните разпоредби,

                  —

                  при необходимост да отмени решението от 12 септември 2020 г. за отхвърляне на жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателя срещу първоначалното решение от 18 май 2020 г.,

                  —

                  да осъди ЕИБ да заплати обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди,

                  —

                  да осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 3.3 от приложение X към административните разпоредби. Жалбоподателят смята по-специално че този член не е приложим, тъй като в случая няма основание, на което медицинската служба може да откаже да признае представените от него медицински свидетелства.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на задължението за полагане на грижа и на принципа на пропорционалност, както и злоупотреба с права. В това отношение жалбоподателят твърди, че отношението на ответника води само до влошаване на здравословното му състояние, при положение че здравето му вече е изключително крехко, тъй като оспорваните решения, с които не са признати представените от него две медицински свидетелства за периодите съответно от 18 март до 18 април и от 20 април до 20 май 2020 г. и с които му е отправена заплаха за налагане на дисциплинарни мерки, водят до значително изостряне на общото му състояние на тревожност.


title: Дело T-752/20: Иск, предявен на 21 декември 2020 г. — IMG/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/58

      Иск, предявен на 21 декември 2020 г. — IMG/Комисия
      (Дело T-752/20)
      (2021/C 53/75)
      Език на производството: френски

         Страни

         Ищец: International Management Group (IMG) (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и J.-Y. de Cara, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящият иск за допустим и основателен,
                  поради което

                  —

                  да постанови, че е ангажирана извъндоговорната отговорност на Европейската комисия,

                  —

                  да осъди ответника да поправи претърпените от ищеца вреди, оценени на 10 000 EUR на месец за неимуществени вреди, считано от средата на декември 2015 г. до деня на постановяване на решението, и на 2,1 милиона евро за имуществени вреди (ведно със лихвите за забава), без да се изключва възможността тази сума да се промени в хода на производството,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на иска си за обезщетение на имуществените и неимуществените вреди, които твърди, че е претърпял в резултат на действията на Комисията и на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) в рамките на провежданото срещу него разследване, ищецът изтъква следните доводи.

                  1.

                  Що се отнася до действията на OLAF, ищецът изтъква следните нарушения.

                              а)

                              По отношение на рамката на разследването ищецът се позовава на нарушение на член 1 от Регламент № 883/2013 (1), на член 2 от Решение 1999/352 (2), на член 8.1 от Насоките относно процедурите, които да бъдат следвани от персонала на OLAF в хода на разследванията, и на задължението за полагане на дължимата грижа.

                              б)

                              По отношение на несъобразяването с понятието „международна организация“ ищецът се позовава на нарушение на членове 53 и 53 г от Регламент № 1605/2002 (3), на член 43 от Регламент № 2342/2002 (4) и, доколкото е необходимо, на нарушение на член 58 от Регламент № 966/2012 (5) и на член 43 от Регламент № 1268/2012 (6).

                              в)

                              По отношение на провеждането на разследването ищецът се позовава на нарушение на член 9 от Регламент № 883/2013, на член 8.5 от Насоките на OLAF, на принципа на безпристрастност, на правилата за събиране на доказателства, на задължението за полагане на грижа и на презумпцията за невиновност.

                              г)

                              По отношение на съставянето на доклада, ищецът се позовава на нарушение на член 9 от Регламент № 883/2013, на принципа на безпристрастност, на правилата за събиране на доказателства, на задължението за полагане на грижа и на презумпцията за невиновност.

                  2.

                  Що се отнася до неправомерните действия на OLAF и на Комисията, ищецът поддържа, че поради изтичането на информация, довело до публикуването на окончателния доклад на OLAF, Комисията и OLAF са нарушили задължението си за поверителност, член 10 от Регламент № 883/2013, член 8 от Насоките на OLAF и член 339 ДФЕС, както и задължението за полагане на грижа и за оказване на съдействие.

         (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 година относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 2013 г., стр. 1).

         (2)  Решение на Комисията от 28 април 1999 година за създаване на Европейска служба за борба с измамите (OLAF) (ОВ L 136, 1999 г., стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 148).

         (3)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).

         (4)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).

         (5)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1).

         (6)  Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 2012 г., стр. 1).


title: Дело T-753/20: Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Green Power Technologies/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/59

      Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Green Power Technologies/Комисия
      (Дело T-753/20)
      (2021/C 53/76)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Испания) (представители: A. León González и A. Martínez Solís, abogados)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да приеме за установено и да обяви, че Европейската служба за борба с измамите (OLAF), посредством доклада си от 9 юли 2018 г., и Комисията, посредством решението си за поправка и валидиране посочения доклад в рамките на откритата процедура по събиране на вземания, са нарушили правните достижения на Съюза и в резултат от това да отмени посочения доклад и процедурата, започната от Комисията.

                  —

                  да приеме за установено и да обяви, че жалбоподателят е изпълнил надлежно договорните си задължения по проекта POWAIR (Проект № 256759) и в резултат от това да обяви за допустими разходите, чието връщане се претендира с издадените от Комисията дебитни известия №o3242010798 и №o3242010800.

                  —

                  с оглед на предходното да обяви, че претенциите от страна на Комисията в размер на 175 426,24 EUR са неоснователни и недопустими и в резултат от това да отмени издадените от нея дебитни известия №o3242010798 и №o3242010800, както и изпратеното преди тях писмо от 24 май 2019 г. [Ares (2019)3414531], на което се основават те, както и последващите актове.

                  —

                  при условията на евентуалност, ако не бъде прието, че дебитното известие е нищожно, да приеме за установено, че е налице неоснователно обогатяване от страна на Комисията

                  —

                  да осъди Комисията да плати съдебните разноски, а в случай, че исканията на жалбоподателя не бъдат уважени, да не му възлага съдебните разноски с оглед на сложността на настоящото дело и съмненията от фактическо и правно естество, които поражда то.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба има за цел на първо място Общият съд да приеме за установено и да обяви, че OLAF е нарушила правните достижения на Съюза и в следствие от това да отмени посочения доклад (референтен номер B.4(2017)4393, дело № OF/2015/0759/B4).
      Въз основа на член 272 TFUE жалбоподателят претендира също така да бъде прието за установено и обявено, че е изпълнил правилно договорните си задължения по силата на договора, сключен в рамките на 7th Research Framework Programme Grant Agreement (FP7), като участник в проекта POWAIR (проект № 256759) и в резултат от това да приеме за установено, че няма основание да бъде разпоредено възстановяването на дължимите суми, заедно с лихвите, посочени в издадените от Комисията дебитни известия №o3242010798 и №o3242010800.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет основания.

                  1.

                  Първото основание е нарушение на основните права на Европейския съюз.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че по настоящото дело е налице явно нарушение на основните права, гарантирани от Договорите и правните достижения на Съюза. В този смисъл не само, че всички разходи, чието възстановяване се иска, са допустими, тъй като проектите са били изпълнени изцяло, а освен това са били налице явни процесуални нарушения в хода на производството, които свидетелстват за нарушение на правните достижения на Съюза.

                  2.

                  Второто основание е допустимостта на разходите, чието възстановяване се претендира.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят твърди, че твърденията на OLAF и Комисията се основават на въпроси, които са както незначителни, така и неверни.

                              —

                              Жалбоподателят твърди също така, че нито OLAF, нито Комисията са успели да разберат правилно неговия търговски модел в технологично отношение, въпреки усилията му да даде доводи в негова подкрепа на етапа на разследването, проведено от OLAF. В този смисъл от съдържанието на някои съображения, които се съдържат в окончателния доклад, които са били приети за верни от Комисията в рамките на започналите състезателни производства, е направен извод за наличието на серия доказателства в резултат от неправилна и заобиколна преценка на действителния характер на субсидираната дейност на жалбоподателя.

                              —

                              Във всички случаи трябва да се счита за неправилен изводът на OLAF, че GPTech не притежава система, която му позволява да разбере размера на разходите за изпълнение на всеки субсидиран проект.

                  3.

                  Третото основание е допустимост на разходите, чието възстановяване се иска.

                              —

                              В това отношение жалбоподателят категорично отрича, че не е изпълнил договорните си задължения.

                              —

                              Жалбоподателят уточнява, че е трябвало да отдели голяма част от своите ресурси, за да участва в този проект. Осъществените строителни дейности щели да имат сериозно отражение върху работниците в неговото предприятие и да допринесат за развитието на Технологичния план. С други думи, в крайна сметка помощите I+D са предназначени да породят не само икономически последици за предприятието, но и технологично отражение, което в настоящия случай е ясно изразено.

                              —

                              Жалбоподателят уточнява, че OLAF се базира наивно и без основание на субективни преценки относно часовете, които са били използвани за конкретна дейност като количествено измерение на степента на участие в проекта, твърдейки, че използва като мярка за тази степен на участие процентното участие в задачите, при положение, че не е налице никакво техническо приложение относно подобна степен на участие.

                  4.

                  Четвъртото основание е нарушение на правото на добра администрация (член 41 от Хартата) и на правото на защита (членове 47 и 48 от Хартата).

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че в приложение 16 от окончателния доклад на OLAF и в становището на Комисията липсват мотиви, което обстоятелство опорочава настоящото производство по събиране на вземания.

                              —

                              Жалбоподателят посочва също така, че изводите, до които са достигнали OLAF и Комисията, се основават на документи, които не отразяват проекта в неговата цялост и действителното му естество, тъй като се позовават единствено на част от дейностите по проекта POWAIR или се базират на първоначална документация, въз основа на която не може да се преценява окончателното изпълнение на проекта или пък определят авторите на документите въз основа на файлове Word, които не отразяват действителното положение.

                  5.

                  Петото основание е неоснователното обогатяване на Комисията, тъй като проектите са били осъществени и приключени в определения срок, за което свидетелстват осъществените одити.


title: Дело T-755/20: Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Nissan Motor/EUIPO — VDL Groep (VDL E-POWER)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/61

      Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Nissan Motor/EUIPO — VDL Groep (VDL E-POWER)
      (Дело T-755/20)
      (2021/C 53/77)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nissan Motor Co. Ltd (Йокохама-ши, Япония) (представител: P. Martini-Berthon, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: VDL Groep BV (Айндховен, Нидерландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „VDL E-POWER“ — заявка за регистрация № 17 895 702

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 октомври 2020 г. по преписка R 2914/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да допусне настоящата жалба за отмяна,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и евентуално встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-756/20: Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Nissan Motor/EUIPO — VDL Groep (VDL E-POWERED)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/62

      Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. — Nissan Motor/EUIPO — VDL Groep (VDL E-POWERED)
      (Дело T-756/20)
      (2021/C 53/78)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nissan Motor Co. Ltd (Йокохама-ши, Япония) (представител: P. Martini-Berthon, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: VDL Groep BV (Айндховен, Нидерландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „VDL E-POWERED“ — заявка за регистрация № 17 895 699

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 октомври 2020 г. по преписка R 2915/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да допусне настоящата жалба за отмяна,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и евентуално встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-758/20: Жалба, подадена на 22 декември 2020 г. — Monster Energy/EUIPO — Frito-Lay Trading Company (MONSTER)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/63

      Жалба, подадена на 22 декември 2020 г. — Monster Energy/EUIPO — Frito-Lay Trading Company (MONSTER)
      (Дело T-758/20)
      (2021/C 53/79)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Monster Energy Co. (Корона, Калифорния, Съединени щати) (представител: P. Brownlow, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Frito-Lay Trading Company GmbH (Берн, Швейцария)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MONSTER“ — марка на Европейския съюз № 9 492 158

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 5 октомври 2020 г. по преписка R 2927/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да отмени решението на отдела по отмяна от 22 октомври 2019 г. в частта му, с която се отказва регистрацията за стоки от клас 30;

                  —

                  да отхвърли искането за постановяване на отказ за регистрация на стоки от клас 30;

                  —

                  да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Неправилно прилагане на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-759/20: Жалба, подадена на 22 декември 2020 г. — Monster Energy/EUIPO — Frito-Lay Trading Company (MONSTER ENERGY)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/64

      Жалба, подадена на 22 декември 2020 г. — Monster Energy/EUIPO — Frito-Lay Trading Company (MONSTER ENERGY)
      (Дело T-759/20)
      (2021/C 53/80)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Monster Energy Co. (Корона, Калифорния, Съединени щати) (представител: P. Brownlow, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Frito-Lay Trading Company GmbH (Берн, Швейцария)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MONSTER ENERGY“ — марка на Европейския съюз № 9 500 448

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 5 октомври 2020 г. по преписка R 2928/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отмени решението на отдела по отмяна от 23 октомври 2019 г. в частта му, с която се отказва регистрацията за стоки от клас 30;

                  —

                  да отхвърли искането за постановяване на отказ за регистрация на стоки от клас 30;

                  —

                  да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Неправилно прилагане на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-762/20: Жалба, подадена на 22 декември 2020 г. — Sinopec Chongqing SVW Chemical и др./Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/64

      Жалба, подадена на 22 декември 2020 г. — Sinopec Chongqing SVW Chemical и др./Комисия
      (Дело T-762/20)
      (2021/C 53/81)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Sinopec Chongqing SVW Chemical Co. Ltd (Чунцин, Китай), Sinopec Great Wall Energy & Chemical (Ningxia) Co. Ltd (Линъу, Китай), Central-China Company, Sinopec Chemical Commercial Holding Co. Ltd (Ухан, Китай) (представители: J. Cornelis, F. Graafsma и E. Vermulst, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1336 на Комисията от 25 септември 2020 година за налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на някои поливинилови алкохоли с произход от Китайската народна република (1),

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: член 2, параграф 6a от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (наричан по-нататък „основният регламент“) урежда подход и създава изключение, което не е предвидено в Антидъмпинговото споразумение на СТО („АДС“) и следователно не може да се приложи.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 2, параграф 10 от основния регламент чрез приспадането на спекулативна комисиона от експортната цена, практикувана от Sinopec Central China, и явна грешка в преценката относно констатацията, че Sinopec Central China действа като агент, работещ на базата на комисиона; неспазване на изискването за обективно сравнение и направена корекция в посока нагоре на нормалната стойност за неподлежащ на възстановяване ДДС.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 18, параграфи 1 и 5 от основния регламент, както и на член 6.8 от приложение II към Антидъмпинговото споразумение на СТО чрез използване на наличен източник на факти, който е силно дискриминационен и не е най-надлежната или подходяща информация.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 3, параграфи 2 и 3 от основния регламент и явна грешка в преценката при определяне на подбиването на цените и съответно нарушение на член 3, параграф 6 от основния регламент, тъй като не са извършени сегментни анализи на подбиването на цените, не са направени необходимите корекции за разлики в качеството и не е определено наличието на подбиване на цените за продукта като цяло.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на правото на защита на жалбоподателите, като е отказано оповестяване на определена информация, необходима за коментиране на анализа на подбиването на цените.

         (1)  ОВ L 315, 2020 г., стр. 1.


title: Дело T-763/20: Жалба, подадена на 23 декември 2020 г. — Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/65

      Жалба, подадена на 23 декември 2020 г. — Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material/Комисия
      (Дело T-763/20)
      (2021/C 53/82)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd (Ордос, Китай) (представители: J. Cornelis, F. Graafsma и E. Vermulst, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1336 на Комисията от 25 септември 2020 година за налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на някои поливинилови алкохоли с произход от Китайската народна република,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: член 2, параграф 6a от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (наричан по-нататък „основният регламент“) урежда подход и създава изключение, което не е предвидено в Антидъмпинговото споразумение на СТО („АДС“) и следователно не може да се приложи.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 2, параграф 6а, буква a) от основния регламент поради явни грешки в преценката на ответника, който тълкува неправилно текста на член 2, параграф 6а, буква a) от основния регламент, като приема, че мексиканските финансови отчети не са били леснодостъпни; нарушение на задължението за полагане на грижа, тъй като ответникът не взема предвид значими данни, които биха изключили Турция като подходяща представителна държава, и не избира Мексико за най-подходяща представителна държава.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 2, параграф 6а, буква a) от основния регламент, тъй като нормалната стойност не е била тълкувана изключително въз основа на неизкривени стойности на съответстващи производствени фактори.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 2, параграф 10 от основния регламент.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на член 18 от основния регламент чрез прибягване до налични факти, когато това не е било оправдано.

                  6.

                  Шесто основание: нарушение на член 3, параграфи 2 и 3 от основния регламент и явна грешка в преценката при определяне на подбиването на цените и съответно нарушение на член 3, параграф 6 от основния регламент, тъй като не са извършени сегментни анализи на подбиването на цените, не са направени необходимите корекции за разлики в качеството и не е определено наличието на подбиване на цените за продукта като цяло.

                  7.

                  Седмо основание: нарушение на правото на защита на жалбоподателя, като е отказано оповестяване на определена информация, необходима за коментиране на анализа на подбиването на цените.


title: Дело T-767/20: Иск, предявен на 23 декември 2020 г. — Impresa comune Clean Sky 2/NG

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/66

      Иск, предявен на 23 декември 2020 г. — Impresa comune Clean Sky 2/NG
      (Дело T-767/20)
      (2021/C 53/83)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищец: Impresa comune Clean Sky 2 (представители: M. Velardo, avvocato и B. Mastantuono)

         Ответник: NG

         Искания

      Ищецът моли Общия съд:

                  —

                  да осъди ответника да заплати на CSJU сумата от 56 111,31 EUR във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства № 271874 WISMOA по Седма рамкова програма на Европейския съюз, заедно с лихва от 3,5 %, прилагана от Европейската централна банка към основните операции по рефинансиране, считано от 23 май 2019 г. до датата на действителното плащане.

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

         Основания и основни доводи

      Ищецът изтъква следното основание в подкрепа на иска:
      Ответникът нарушил задълженията си по договора, като не възстановил сумата, отнасяща се до разходите за персонала, обявени за недопустими за финансиране. Вследствие на това жалбоподателят издава две дебитни известия на обща стойност от 56 111,31 EUR, внесени в полза на дружеството Alpha Consulting Service Srl, в съответствие с разпоредбите на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства. По настоящото дело са безспорни фактите, пораждащи задълженията на ответника, в качеството му на съдружник и представител на предприятието Alpha Consulting Service Srl, заличено от търговския регистър. Възраженията на дружеството след издаването на дебитното известие са общи, непълни и неподкрепени с доказателства, поради което са напълно неоснователни. Ето защо жалбоподателят може да иска събиране и възстановяване на внесената сума, както и лихвите за забава.


title: Дело T-393/18: Определение на Общия съд от 14 декември 2020 г. — Mellifera/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/67

      Определение на Общия съд от 14 декември 2020 г. — Mellifera/Комисия
      (Дело T-393/18) (1)

      (2021/C 53/84)
      Език на производството: немски
      Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 294, 20.8.2018 г.


title: Дело T-418/18: Определение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — PT/ЕИБ

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/67

      Определение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — PT/ЕИБ
      (Дело T-418/18) (1)

      (2021/C 53/85)
      Език на производството: шведски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 373, 15.10.2018 г.


title: Дело T-241/19: Определение на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Испания/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/68

      Определение на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Испания/Комисия
      (Дело T-241/19) (1)

      (2021/C 53/86)
      Език на производството: испански
      Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 187, 3.6.2019 г.


title: Дело T-876/19: Определение на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Broadcom/Комисия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/68

      Определение на Общия съд от 15 декември 2020 г. — Broadcom/Комисия
      (Дело T-876/19) (1)

      (2021/C 53/87)
      Език на производството: английски
      Председателят на осми разширен състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 61, 24.2.2020 г.


title: Становище 1/19: Становище на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Европейски парламент (Становище, постановено на основание член 218, параграф 11 ДФЕС — Конвенция за превенция и борба с насилието над жени и домашното насилие (Истанбулска конвенция) — Подписване от Европейския съюз — Проект за сключване от Съюза — Понятието „предвидено споразумение“ по смисъла на член 218, параграф 11 ДФЕС — Области на външна компетентност на Съюза — Материалноправно основание — Член 78, параграф 2 ДФЕС — Член 82, параграф 2 ДФЕС — Член 83, параграф 1 ДФЕС — Член 84 ДФЕС — Член 336 ДФЕС — Членове 1 — 4а от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие — Частично участие на Ирландия в сключването на Истанбулската конвенция от Съюза — Възможност за разделяне на акта за сключване на международно споразумение в две отделни решения, в зависимост от приложимите правни основания — Практиката на „общо съгласие“ — Съвместимост с Договора за ЕС и с Договора за функционирането на ЕС)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/2

      Становище на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Европейски парламент
      (Становище 1/19) (1)

      (Становище, постановено на основание член 218, параграф 11 ДФЕС - Конвенция за превенция и борба с насилието над жени и домашното насилие (Истанбулска конвенция) - Подписване от Европейския съюз - Проект за сключване от Съюза - Понятието „предвидено споразумение“ по смисъла на член 218, параграф 11 ДФЕС - Области на външна компетентност на Съюза - Материалноправно основание - Член 78, параграф 2 ДФЕС - Член 82, параграф 2 ДФЕС - Член 83, параграф 1 ДФЕС - Член 84 ДФЕС - Член 336 ДФЕС - Членове 1 — 4а от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие - Частично участие на Ирландия в сключването на Истанбулската конвенция от Съюза - Възможност за разделяне на акта за сключване на международно споразумение в две отделни решения, в зависимост от приложимите правни основания - Практиката на „общо съгласие“ - Съвместимост с Договора за ЕС и с Договора за функционирането на ЕС)
      (2021/C 481/02)
      Език на производството: всички официални езици

         Страна, направила искането

      Европейски парламент (представители: D. Warin, A. Neergaard и O. Hrstková Šolcová)

         Диспозитив

                  1)

                  При спазване във всеки момент на всички изисквания, предвидени в член 218, параграфи 2, 6 и 8 ДФЕС, Договорите не забраняват на Съвета на Европейския съюз, действащ в съответствие с процедурния си правилник, преди да приеме решение относно сключването на Конвенцията на Съвета на Европа за превенция и борба с насилието над жени и домашното насилие (Истанбулска конвенция) от Европейския съюз, да изчака „общото съгласие“ на държавите членки, да бъдат обвързани от тази конвенция в областите от нея, попадащи в техните компетенции. За сметка на това те му забраняват да добавя допълнителен етап към процедурата по сключване, предвидена в посочения член, изисквайки предварителна констатация на такова „общо съгласие“ за приемането на решение за сключването на споменатата конвенция.

                  2)

                  Подходящото материалноправно основание за приемането на акт на Съвета за сключване от Съюза на частта от Истанбулската конвенция, предмет на предвиденото споразумение по смисъла на член 218, параграф 11 ДФЕС, се състои от член 78, параграф 2 ДФЕС, от член 82, параграф 2 ДФЕС, както и от членове 84 ДФЕС и 336 ДФЕС.

                  3)

                  Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за ЕС и към Договора за функционирането на ЕС, и Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за ЕС и към Договора за функционирането на ЕС, оправдават разделянето в две отделни решения на акта на Съвета за сключване от Съюза на частта от Истанбулската конвенция, предмет на предвиденото споразумение, само доколкото това разделяне цели да отчете обстоятелството, че Ирландия или Кралство Дания не участват в приетите мерки, отнасящи се до сключването на посоченото споразумение и попадащи в приложното поле на тези протоколи, разглеждани в тяхната съвкупност.

         (1)  ОВ C 413, 9.12.2019 г.


title: Дело C-50/19 P: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Sigma Alimentos Exterior, SL/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Система на данъчно облагане — Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка — Понятие за държавна помощ — Условие за селективност — Референтна система — Дерогиране — Различно третиране — Обоснованост на различното третиране)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/3

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Sigma Alimentos Exterior, SL/Европейска комисия
      (Дело C-50/19 P) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Система на данъчно облагане - Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка - Понятие за държавна помощ - Условие за селективност - Референтна система - Дерогиране - Различно третиране - Обоснованост на различното третиране)
      (2021/C 481/03)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Sigma Alimentos Exterior, SL (представители: първоначално M. Linares-Gil и M. Muñoz Pérez, abogados, впоследствие M. Muñoz Pérez, abogado)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Федерална република Германия (представители: R. Kanitz и J. Möller)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sigma Alimentos Exterior SL да заплати съдебните разноски.

                  3)

                  Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Съединени дела C-51/19 P и С-64/19 Р: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — World Duty Free Group SA, по-рано Autogrill España, SA (C-51/19 P), Кралство Испания (C-64/19 P)/Европейска комисия, Федерална република Германия, Ирландия (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Система на данъчно облагане — Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка — Понятие за държавна помощ — Условие за селективност — Референтна система — Дерогиране — Различно третиране — Обоснованост на различното третиране)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/3

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — World Duty Free Group SA, по-рано Autogrill España, SA (C-51/19 P), Кралство Испания (C-64/19 P)/Европейска комисия, Федерална република Германия, Ирландия
      (Съединени дела C-51/19 P и С-64/19 Р) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Система на данъчно облагане - Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка - Понятие за държавна помощ - Условие за селективност - Референтна система - Дерогиране - Различно третиране - Обоснованост на различното третиране)
      (2021/C 481/04)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: World Duty Free Group SA, по-рано Autogrill España, SA (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados (C-51/19 P), Кралство Испания (представители: първоначално A. Rubio González и A. Sampol Pucurull, а впоследствие S. Centeno Huerta и S. Jiménez García (C-64/19 P)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková), Федерална република Германия (представители: J. Möller и R. Kanitz), Ирландия

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  World Duty Free Group SA и Кралство Испания понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-52/19 P: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Banco Santander, SA/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Система на данъчно облагане — Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка — Понятие за държавна помощ — Условие за селективност — Референтна система — Дерогиране — Различно третиране — Обоснованост на различното третиране)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/4

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Banco Santander, SA/Европейска комисия
      (Дело C-52/19 P) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Система на данъчно облагане - Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка - Понятие за държавна помощ - Условие за селективност - Референтна система - Дерогиране - Различно третиране - Обоснованост на различното третиране)
      (2021/C 481/05)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Banco Santander, SA (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Banco Santander SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Съединени дела C-53/19 P и C-65/19 P: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (C-53/19 P), Кралство Испания (C-65/19 P)/Европейска комисия, Федерална република Германия, Ирландия (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Система на данъчно облагане — Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка — Понятие за държавна помощ — Условие за селективност — Референтна система — Дерогиране — Различно третиране — Обоснованост на различното третиране)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/5

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (C-53/19 P), Кралство Испания (C-65/19 P)/Европейска комисия, Федерална република Германия, Ирландия
      (Съединени дела C-53/19 P и C-65/19 P) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Система на данъчно облагане - Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка - Понятие за държавна помощ - Условие за селективност - Референтна система - Дерогиране - Различно третиране - Обоснованост на различното третиране)
      (2021/C 481/06)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподатели: Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados (C-53/19 P), Кралство Испания (представители: първоначално A. Rubio González и A. Sampol Pucurull, а впоследствие S. Centeno Huerta и S. Jiménez García (C-65/19 P)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková), Федерална република Германия (представители: J. Möller и R. Kanitz), Ирландия

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  Banco Santander SA, Santusa Holding SL и Кралство Испания понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-54/19 P: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Axa Mediterranean Holding, SA/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Система на данъчно облагане — Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка — Понятие за държавна помощ — Условие за селективност — Референтна система — Дерогиране — Различно третиране — Обоснованост на различното третиране)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/5

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Axa Mediterranean Holding, SA/Европейска комисия
      (Дело C-54/19 P) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Система на данъчно облагане - Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка - Понятие за държавна помощ - Условие за селективност - Референтна система - Дерогиране - Различно третиране - Обоснованост на различното третиране)
      (2021/C 481/07)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Axa Mediterranean Holding, SA (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Axa Mediterranean Holding SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-55/19 P: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Prosegur Compañía de Seguridad, SA/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Система на данъчно облагане — Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка — Понятие за държавна помощ — Условие за селективност — Референтна система — Дерогиране — Различно третиране — Обоснованост на различното третиране)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/6

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. — Prosegur Compañía de Seguridad, SA/Европейска комисия
      (Дело C-55/19 P) (1)

      (Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Система на данъчно облагане - Разпоредби относно корпоративния данък, позволяващи на предприятията, които подлежат на данъчно облагане в Испания, да амортизират репутацията, която произтича от придобиването на дялово участие в предприятия, подлежащи на данъчно облагане извън тази държава членка - Понятие за държавна помощ - Условие за селективност - Референтна система - Дерогиране - Различно третиране - Обоснованост на различното третиране)
      (2021/C 481/08)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Prosegur Compañía de Seguridad, SA (представители: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Prosegur Compañía de Seguridad SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-130/19: Решение на Съда (пленум) от 30 септември 2021 г. — Европейска сметна палата/Karel Pinxten (Член 286, параграф 6 ДФЕС — Нарушение на задълженията, произтичащи от длъжността на член на Европейската сметна палата — Лишаване от правото на пенсия — Право на ефективна съдебна защита — Законосъобразност на разследването на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) — Вътрешна процедура в Сметната палата — Дейност, несъвместима с функциите на член на Сметната палата — Разходи за командировки и дневни надбавки — Представителни разходи и разходи за приеми — Използване на служебния автомобил — Използване на шофьор — Конфликт на интереси — Пропорционалност на санкцията)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/6

      Решение на Съда (пленум) от 30 септември 2021 г. — Европейска сметна палата/Karel Pinxten
      (Дело C-130/19) (1)

      (Член 286, параграф 6 ДФЕС - Нарушение на задълженията, произтичащи от длъжността на член на Европейската сметна палата - Лишаване от правото на пенсия - Право на ефективна съдебна защита - Законосъобразност на разследването на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) - Вътрешна процедура в Сметната палата - Дейност, несъвместима с функциите на член на Сметната палата - Разходи за командировки и дневни надбавки - Представителни разходи и разходи за приеми - Използване на служебния автомобил - Използване на шофьор - Конфликт на интереси - Пропорционалност на санкцията)
      (2021/C 481/09)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска сметна палата (представители: първоначално C. Lesauvage, J. Vermer и É. von Bardeleben, а впоследствие C. Lesauvage)

         Ответник: Karel Pinxten (представител: L. Levi, адвокат)

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля искането на г-н Karel Pinxten за спиране на производството до приключване на наказателното производство, образувано от люксембургските органи въз основа на доклада на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) по преписка № OC/2016/0069/A 1.

                  2.

                  Отхвърля искането на г-н Karel Pinxten да се разпореди на Европейската сметна палата да представи определен доклад от вътрешен одит, взетите в резултат на този доклад мерки и всички документи, свързани с евентуално засягане на независимостта на вътрешния одитор.

                  3.

                  Изключва от материалите по делото електронното писмо на председателя на Европейската сметна палата от 13 февруари 2019 г. до останалите членове и генералния секретар на тази институция, което г-н Karel Pinxten е представил като приложение B.10 към писмената си защита.

                  4.

                  Г-н Karel Pinxten е нарушил задълженията, произтичащи от длъжността на член на Европейската сметна палата, по смисъла на член 286, параграф 6 ДФЕС, като:

                              —

                              не е декларирал и незаконно е упражнявал дейност в рамките на управителния орган на политическа партия,

                              —

                              злоупотребил е със средства на Сметната палата за финансиране на дейности, които не са свързани със задълженията на член на тази институция, доколкото това е установено в точки 387—799 от настоящото решение,

                              —

                              използвал е карта за гориво, за да купува гориво за превозни средства на трети лица, и

                              —

                              е създал конфликт на интереси с отношенията си с ръководител на одитиран обект.

                  5.

                  Лишава г-н Karel Pinxten от две трети от правото му на пенсия, считано от обявяването на настоящото решение.

                  6.

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  7.

                  Съдът не е компетентен да се произнесе по искането на г-н Karel Pinxten за обезщетение.

                  8.

                  Г-н Karel Pinxten понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската сметна палата.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Съединени дела C-174/19 P и С-175/19 P: Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. — Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Европейска комисия, Кралство Дания, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P), Stena Line Scandinavia AB/Европейска комисия, Кралство Дания, Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P) (Обжалване — Жалба за отмяна — Държани помощи — Публично финансиране на фиксираната железопътна-сухопътна връзка на протока Ферман — Индивидуални помощи — Нотифицирани помощи, обявени за съвместими с вътрешния пазар — Изпълнение на важен проект от общоевропейски интерес — Решение да не се предявяват възражения — Монопол — Нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/7

      Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. — Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Европейска комисия, Кралство Дания, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P), Stena Line Scandinavia AB/Европейска комисия, Кралство Дания, Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P)
      (Съединени дела C-174/19 P и С-175/19 P) (1)

      (Обжалване - Жалба за отмяна - Държани помощи - Публично финансиране на фиксираната железопътна-сухопътна връзка на протока Ферман - Индивидуални помощи - Нотифицирани помощи, обявени за съвместими с вътрешния пазар - Изпълнение на важен проект от общоевропейски интерес - Решение да не се предявяват възражения - Монопол - Нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията)
      (2021/C 481/10)
      Език на производството: английски

         Страни

         (Дело C-174/19 P)

         Жалбоподатели: Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH (представител: L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Други страни в производството: Европейска комисия: (представители: V. Bottka, S. Noë и L. Armati), Кралство Дания (представители: първоначално J. Nymann-Lindegren, впоследствие V. Jørgensen, подпомагани от R. Holdgaard, advokat), Föreningen Svensk Sjöfart (представител: J. L. Buendía Sierra, abogado), Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (представители: T. Hohmuth, Rechtsanwalt, и L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (представители: L. Sandberg-Mørch, advokat, и W. Mecklenburg, Rechtsanwalt), Rederi Nordö-Link AB (представители: L. Sandberg-Mørch и A. Godsk Fallesen, advokater), Trelleborg Hamn AB (представители: L. Sandberg-Mørch, advokat, и J. L. Buendía Sierra, abogado)

         (Дело C-175/19 P)

         Жалбоподател: Stena Line Scandinavia AB (представители: L. Sandberg-Mørch, advokat, и P. Alexiadis, solicitor)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: V. Bottka, S. Noë и L. Armati), Кралство Дания (представители: първоначално J. Nymann-Lindegren, впоследствие V. Jørgensen, подпомагани от R. Holdgaard, advokat), Föreningen Svensk Sjöfart (представител: J. L. Buendía Sierra, abogado)

         Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (представители: L. Sandberg-Mørch, advokat, и W. Mecklenburg, Rechtsanwalt), Rederi Nordö-Link AB (представители: L. Sandberg-Mørch и A. Godsk Fallesen, advokater), Trelleborg Hamn AB (представители: L. Sandberg-Mørch, advokat, и J. L. Buendía Sierra, abogado)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля главните жалби и насрещните жалби.

                  2)

                  Осъжда Scandlines Danmark ApS и Scandlines Deutschland GmbH, както и Stena Line Scandinavia AB да заплатят освен направени от тях разноски и разноските, направени от Европейската комисия връзка с главните жалби.

                  3)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея разноски във връзка с насрещните жалби.

                  4)

                  Осъжда Кралство Дания, Föreningen Svensk Sjöfart и Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV да заплатят направените от тях разноски.

                  5)

                  Осъжда Rederi Nordö-Link AB, Trelleborg Hamn AB et Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV да заплатят направените от тях разноски.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело C-458/19 P: Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. — ClientEarth/Европейска комисия, Европейска агенция по химикали (Обжалване — Жалба за отмяна — Решение за изпълнение C(2016) 3549 final на Комисията — Разрешение за употреби на бис(2-етилхексил) фталат (DEHP) — Регламент (ЕО) № 1907/2006 — Членове 60 и 62 — Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Искане за вътрешно преразглеждане — Решение C(2016) 8454 final на Комисията — Отхвърляне на искането)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/8

      Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. — ClientEarth/Европейска комисия, Европейска агенция по химикали
      (Дело C-458/19 P) (1)

      (Обжалване - Жалба за отмяна - Решение за изпълнение C(2016) 3549 final на Комисията - Разрешение за употреби на бис(2-етилхексил) фталат (DEHP) - Регламент (ЕО) № 1907/2006 - Членове 60 и 62 - Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Искане за вътрешно преразглеждане - Решение C(2016) 8454 final на Комисията - Отхвърляне на искането)
      (2021/C 481/11)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: ClientEarth (представители: A. Jones, Solicitor, J. Stratford, BL)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: G. Gattinara, R. Lindenthal и K. Mifsud-Bonnici), Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä, W. Broere и F. Becker)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда ClientEarth да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Европейската агенция по химикали (ECHA) понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 263, 5.8.2019 г.


title: Дело C-487/19: Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Полша) — Производство, образувано по искане на W.Ż (Преюдициално запитване — Правова държава — Ефективна съдебна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС — Принципи на несменяемост и на независимост на съдиите — Принудително преместване на съдия от общ съд — Жалба — Определение за недопустимост, прието от съдия от Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) Върховен съд (колегия за извънреден контрол и публични въпроси), Полша) — Съдия, назначен от президента на Република Полша въз основа на решение на Националния съдебен съвет въпреки съдебно решение за спиране на изпълнението на това решение до произнасянето от Съда на решение по преюдициално запитване — Съдия, който не е независим и безпристрастен съд, предварително създаден със закон — Предимство на правото на Съюза — Възможност да се приеме за нищожно такова определение за недопустимост)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/9

      Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Полша) — Производство, образувано по искане на W.Ż
      (Дело C-487/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Правова държава - Ефективна съдебна защита в областите, обхванати от правото на Съюза - Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС - Принципи на несменяемост и на независимост на съдиите - Принудително преместване на съдия от общ съд - Жалба - Определение за недопустимост, прието от съдия от Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) Върховен съд (колегия за извънреден контрол и публични въпроси), Полша) - Съдия, назначен от президента на Република Полша въз основа на решение на Националния съдебен съвет въпреки съдебно решение за спиране на изпълнението на това решение до произнасянето от Съда на решение по преюдициално запитване - Съдия, който не е независим и безпристрастен съд, предварително създаден със закон - Предимство на правото на Съюза - Възможност да се приеме за нищожно такова определение за недопустимост)
      (2021/C 481/12)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: W.Ż.

         при участието на: Prokurator Generalny zastępowany przez Prokuraturę Krajową, преди Prokurator Prokuratury Krajowej Bożena Górecka, Rzecznik Praw Obywatelskich

         Диспозитив

      Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС и принципът на предимство на правото на Съюза трябва да се тълкуват в смисъл, че национален съд, сезиран с искане за отвод, подадено в допълнение към жалба, с която съдия в съд, който тълкува и прилага правото на Съюза, оспорва решение, с което е преместен без неговото съгласие, трябва — когато с оглед на разглежданото процесуално положение такава последица е наложителна, за да се гарантира предимството на правото на Съюза — да приеме за нищожно определение, с което действащ като последна инстанция орган в състав от един съдия е отхвърлил посочената жалба, ако от всички условия и обстоятелства, при които е протекъл процесът по назначаване на този съдия, е видно, че той е назначен в явно нарушение на основни правила, които са неразделна част от изграждането и функционирането на съответната съдебна система, и че почтеността на резултата, до който е довел посоченият процес на назначаване, е застрашена поради пораждането у правните субекти на оправдани съмнения относно независимостта и безпристрастността на съдията по делото, така че посоченото определение не може да бъде считано за постановено от независим и безпристрастен съд, предварително създаден със закон, по смисъла на посочения член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС.

         (1)  ОВ C 337, 7.10.2019 г.


title: Дело C-538/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Constanţa — Румъния) — TS, UT, VU/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Здравно осигуряване — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 20, параграфи 1 и 2 — Медицинско лечение, проведено в държава членка, различна от тази по местопребиваването на осигуреното лице — Предварително разрешение — Условия — Изискване да се представи доклад, изготвен от лекар от националната обществена здравноосигурителна схема, предписващ лечение — Получено в държава членка, различна от тази по местопребиваването на осигуреното лице, второ медицинско становище, в рамките на което е предписано алтернативно лечение, което има предимството да не причинява инвалидност — Възстановяване на всички медицински разходи за това алтернативно лечение — Свободно предоставяне на услуги — Член 56 ДФЕС)

text:
               29.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 481/10

      Решение на Съда (четвърти състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Constanţa — Румъния) — TS, UT, VU/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa
      (Дело C-538/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална сигурност - Здравно осигуряване - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 20, параграфи 1 и 2 - Медицинско лечение, проведено в държава членка, различна от тази по местопребиваването на осигуреното лице - Предварително разрешение - Условия - Изискване да се представи доклад, изготвен от лекар от националната обществена здравноосигурителна схема, предписващ лечение - Получено в държава членка, различна от тази по местопребиваването на осигуреното лице, второ медицинско становище, в рамките на което е предписано алтернативно лечение, което има предимството да не причинява инвалидност - Възстановяване на всички медицински разходи за това алтернативно лечение - Свободно предоставяне на услуги - Член 56 ДФЕС)
      (2021/C 481/13)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Constanţa

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: TS, UT, VU

         Ответници: Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa

         Диспозитив

      Член 20 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕО) № 988/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г., във връзка с член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че осигуреното лице, за което в държава членка, различна от тази по местопребиваването му, е проведено лечение, което е сред обезщетенията, предвидени в законодателството на държавата членка по местопребиваване, има право да му бъдат възстановени всички разходи за лечението при условията по този регламент, когато лицето не е могло да получи разрешение от компетентната институция в съответствие с член 20, параграф 1 от посочения регламент, тъй като, макар диагнозата и необходимостта от спешно провеждане на лечение да са били потвърдени от лекар от здравноосигурителната схема на държавата членка по местопребиваване, този лекар му е предписал лечение, различно от това, на което лицето е решило да се подложи съобразно второ медицинско становище на лекар в друга държава членка, като се има предвид, че второто лечение, за разлика от първото, не води до инвалидност.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.