title: Дело F-66/06: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 септември 2011 г. — Kyriazi/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Вътрешен конкурс, публикуван преди 1 май 2004 г. — Срочно нает служител, включен в списъка с подходящи кандидати преди 1 май 2006 г. — Класиране в степен — Член 5, параграф 4 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица — Надбавка за секретариат — Жалба отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/38

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 септември 2011 г. — Kyriazi/Комисия
   (Дело F-66/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Вътрешен конкурс, публикуван преди 1 май 2004 г. - Срочно нает служител, включен в списъка с подходящи кандидати преди 1 май 2006 г. - Класиране в степен - Член 5, параграф 4 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица - Надбавка за секретариат - Жалба отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2011/C 340/77
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Kalliopi Kyriazi (Clabecq, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Berardis-Kayser и K. Herrmann, впоследствие K. Herrmann и H. Krämer)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Arpio Santacruz и I. Šulce, впоследствие M. Bauer, J. Monteiro и K. Zieleśkiewicz)

      Предмет

   Отмяна на решението от 12 септември 2005 г., с което жалбоподателят е назначен като длъжностно лице в изпитателен срок в степен C*1, стъпка 2, и на всеки последващ или свързан с това акт, като например решението да бъде премахната и да не бъде възстановена надбавката му за секретариат след титуляризирането му.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-жа Kyriazi и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

               3.

               Съветът на Европейския съюз, в качеството му на встъпила страна, понася направените от него разноски.

      (1)  ОВ C 178, 29.7.2006 г., стр. 36


title: Дело C-324/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 5 юли 2010 г. — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/6

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 5 юли 2010 г. — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-324/10)
   ()
   2010/C 274/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли понятието „нередовен състав“, съдържащо се под код на продукта 0207 12 90 9990 да се тълкува в смисъл, че този код позволява към кланичния труп да се добавят общо най-много до 4 от описаните там карантии — поотделно или неколкократно?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: Включват ли се в подпозиция 0207 12 10 (1) също и кланични трупове, в които една от посочените карантии е добавена неколкократно?

      (1)  ОВ L 322, 1.12.1998 г., стр. 31.


title: Дело F-35/15: Жалба, подадена на 24 февруари 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/52

         Жалба, подадена на 24 февруари 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-35/15)
   (2015/C 146/73)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: C. Huglo, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на Комисията, с което тя отказва да уважи направеното от жалбоподателя искане за съдействие, когато бил разследван за присвояване на средства от общностния бюджет.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването от 21 ноември 2014 г., получено на 3 декември 2014 г., с което се отхвърля жалба № R/865/14, подадена по административен ред от жалбоподателя на 5 август 2014 г.;

               —

               Европейската комисия да бъде осъдена да заплати сумата от 17  242,51 EUR, подлежаща на допълнително уточняване;

               —

               Европейската комисия да бъде осъдена да заплати сумата от 3  000 EUR за невъзстановими разходи и всички съдебни разноски, като всичко това подлежи на допълнително уточняване.


title: Дело T-791/14: Определение на Общия съд от 27 април 2015 г. — Bensarsa/Комисия и ЕНОЗД

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/43

         Определение на Общия съд от 27 април 2015 г. — Bensarsa/Комисия и ЕНОЗД
   (Дело T-791/14) (1)

   (2015/C 205/59)
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело C-69/15: Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 16 февруари 2015 г. — Nutrivet D.O.O.E.L./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/39

         Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 16 февруари 2015 г. — Nutrivet D.O.O.E.L./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Дело C-69/15)
   (2015/C 138/53)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nutrivet D.O.O.E.L.

      Ответник: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли да се приеме, че превоз на отпадъци е извършен по начин, „който фактически не е посочен в документа, описан в приложение VII“ по смисъла на член 2, точка 35, буква ж, подточка iii) от Регламент (ЕО) № 1013/2006 (1), когато лицето, което урежда превоза, е попълнило по несъответен начин клетките за вносител/получател, съоръжение за оползотворяване и заинтересовани държави/страни, посочени респективно в полета 2, 7 и 11 на документа, съдържащ се в приложение VII към посочения регламент, въпреки че отнасящата се до тези полета информация е посочена ясно в международната експедиционна бележка и други налични документи?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, може ли да се приеме за съразмерна наложена на това основание глоба, размерът на която е еднакъв с този на глобата, предвидена за неизпълнение на задължението за попълване на документа, съдържащ се в приложение VII към Регламент (ЕО) № 1013/2006?

               3)

               За да се обяви за незаконен превоз на отпадъци по смисъла на член 2, точка 35, буква ж, подточка iii) от Регламент (ЕО) № 1013/2006, трябва ли лицето, попълнило документа, съдържащ се в приложение VII към същия регламент, умишлено да въвежда в заблуждение компетентните органи?

               4)

               За да се обяви за незаконен превоз на отпадъци, извършен „по начин, който фактически не е посочен в документа описан в приложение VII“ по смисъла на член 2, точка 35, буква ж, подточка iii) от Регламент (ЕО) № 1013/2006, трябва ли информацията или данните, които фактически не са посочени, да бъдат релевантни от гледна точка на опазването на околната среда? При утвърдителен отговор, каква информация или данни от документа, съдържащ се в приложение VII към посочения регламент, следва да се считат за релевантни от гледна точка на опазването на околната среда?

               5)

               Може ли да се приеме, че превоз на отпадъци е извършен по начин, „който фактически не е посочен в документа, описан в приложение VII“ по смисъла на член 2, точка 35, буква ж, подточка iii) от Регламент (ЕО) № 1013/2006, когато компетентният орган не проведе предвидената в член 24 процедура от посочения регламент, не включи в нея останалите засегнати органи и не постанови връщане на незаконно превозените отпадъци?

               6)

               Как следва да се разбира и разглежда понятието за юрисдикция по смисъла на член 18, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1013/2006?

               7)

               Как следва да се тълкува съдържащият се в точка 15, част IV от приложение IВ към Регламент (ЕО) № 1013/2006 израз, съгласно който, за да може един търговец или брокер да действа в качеството си на получател, той трябва да бъде под юрисдикцията на страната по местоназначение?

      (1)  Регламент (EО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172).


title: Съединени дела T-22/13 и Т-23/13: Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — Senz Technologies/СХВП — Impliva (Чадъри) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Промишлени дизайни на Общността, изобразяващи чадъри — Основание за обявяване на недействителност — Оповестяване на предходния промишлен дизайн — Предходен промишлен дизайн с американски патент — Специализирани среди от съответния сектор — Информиран потребител — Степен на бдителност на информирания потребител — Модни продукти — Степен на свобода на автора — Оригиналност — Различно общо впечатление — Искане за обявяване на недействителност)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/8

         Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — Senz Technologies/СХВП — Impliva (Чадъри)
   (Съединени дела T-22/13 и Т-23/13) (1)

   ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Промишлени дизайни на Общността, изобразяващи чадъри - Основание за обявяване на недействителност - Оповестяване на предходния промишлен дизайн - Предходен промишлен дизайн с американски патент - Специализирани среди от съответния сектор - Информиран потребител - Степен на бдителност на информирания потребител - Модни продукти - Степен на свобода на автора - Оригиналност - Различно общо впечатление - Искане за обявяване на недействителност))
   (2015/C 221/10)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Senz Technologies BV (Делфт, Нидерландия) (представители: първоначално W. Hoyng и C. Zeri, а впоследствие W. Hoyng и I. de Bruijn, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, а впоследствие A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Impliva BV (Мейдрехт, Нидерландия) (представители: C. Gielen и A. Verschuur, адвокати)

      Предмет

   Две жалби срещу две решения на трети апелативен състав на СХВП от 26 септември 2012 г. (преписки R 2453/2010-3 и R 2459/2010-3), постановени в производства за обявяване на недействителност със страни Impliva BV и Senz Technologies BV.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 септември 2012 г. (преписки R 2453/2010-3 и R 2459/2010-3).

               2)

               Impliva BV понася, наред с направените от него съдебни разноски, и една трета от съдебните разноски на Senz Technologies BV.

               3)

               Senz Technologies понася две трети от направените от него съдебни разноски.

               4)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело T-234/08: Определение на Общия съд от 11 ноември 2013 г. — EuroChem MCC/Съвет

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/20

         Определение на Общия съд от 11 ноември 2013 г. — EuroChem MCC/Съвет
   (Дело T-234/08) (1)

   2014/C 15/30
   Език на производството: английски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело C-688/13: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil n °3 de Barcelona (Испания) на 27 декември 2013 г. — Gimnasio Deportivo San Andrés, S.L., други страни: Gemma Atarés París и Agencia Estatal de la Administración Tributaria

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/4

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Испания) на 27 декември 2013 г. — Gimnasio Deportivo San Andrés, S.L., други страни: Gemma Atarés París и Agencia Estatal de la Administración Tributaria
   (Дело C-688/13)
   2014/C 78/08
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gimnasio Deportivo San Andrés, S.L.

      Други страни: Gemma Atarés París и Agencia Estatal de la Administración Tributaria

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли да се счита, че гаранцията за приобретателя на неплатежоспособно предприятие или на негова производствена единица, че той няма да отговаря за задълженията, произтичащи от социалноосигурителни вноски, предхождащи възлагането на производствената единица, или от предходни трудови отношения, когато в производството за обявяване на неплатежоспособност се предоставя закрила, която е поне равностойна на предвидената в директивите на Общността, се прилага единствено и само във връзка със задълженията, които са пряко свързани с трудови договори или правоотношения, или в контекста на цялостната закрила на правата на работниците и служителите и запазването на трудовите правоотношения тази гаранция трябва да обхване трудовите или социалноосигурителните задължения, предхождащи възлагането на трето лице?

               2.

               В същия контекст на закрилата на правата на работниците и служителите, може ли съдът по несъстоятелността, който трябва да се произнесе по възлагането, да даде такава гаранция на приобретателя на производствената единица не само за произтичащите от трудовите договори права, но и за задължения, предхождащи възлагането, които е възможно да има неплатежоспособния длъжник по отношение на работниците и служителите, чиито трудови правоотношениия са били прекратени, или за предходни социалноосигурителни задължения?

               3.

               Когато оператор придобие неплатежоспособно предприятие или негова производствена единица, като се задължи да запази всички или част от трудовите договори и поеме произтичащите от тях права и задължения, има ли гаранция, че не биха могли да му се противопоставят или да му се вменят други задължения на прехвърлителя, свързани с договорите или правоотношенията, в които е встъпил, по-специално предходни задължения по трудови правоотношения или социалноосигурителни задължения?

               4.

               В крайна сметка, може ли по отношение на прехвърлянето на производствени единици или на предприятия, които са обявени по съдебен или административен ред в неплатежоспособност и в ликвидация, Директива 2001/23 (1) да се тълкува в смисъл, че осигурява не само закрила на трудовите договори, но и сигурност, че приобретателят не трябва да отговаря за задълженията, предхождащи придобиването на посочената производствена единица?

               5.

               Що се отнася до прехвърлянето на предприятие, член 149, параграф 2 от испанския Закон за несъстоятелността съставлява ли необходимата съгласно член 5, параграф 2, буква а) от Директива 2001/23 разпоредба на вътрешното право, чрез която ефективно се прилага изключението?

               6.

               Ако това е така, съдържащото посочените гаранции и закрила определение за възлагане, което постановява съдът в производството по несъстоятелност, във всички случаи ли е обвързващо за останалите юрисдикции и в рамките на административните производства, които могат да бъдат образувани срещу новия приобретател по повод на предхождащи датата на придобиването задължения, което означава, че член 44 от Статута на работниците не може да обезсили разпоредбата на член 149, параграфи 2 и 3 от Закона за несъстоятелността?

               7.

               Ако, противно на това бъде прието, че член 149, параграфи 2 и 3 от Закона за несъстоятелността не изпълняват ролята на изключението по член 5 от директивата, може ли Съдът да изясни дали предвиденият в член 3, параграф 1 от директивата режим се отнася само до правата и задълженията с изцяло трудов характер по действащите договори, поради което при никакво положение не следва да се приема, че на приобретателя се прехвърлят права или задължения като тези, свързани със социалноосигурителните вноски, или други задължения по трудови договори, прекратени преди образуване на производството по несъстоятелност?

      (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


title: Дело C-482/07: Решение на Съда (трети състав) от 3 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Rechtbank te 's-Gravenhage, Нидерландия) — AHP Manufacturing BV/Bureau voor de Industriële Eigendom (Патентно право — Патентовани лекарствени продукти — Регламент (ЕИО) № 1768/92 и Регламент (ЕО) № 1610/96 — Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Условия за издаване на сертификати на двама или повече притежатели на основни патенти за един и същ продукт — Уточнение във връзка със съществуването на висящи заявки)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/3

         Решение на Съда (трети състав) от 3 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Rechtbank te 's-Gravenhage, Нидерландия) — AHP Manufacturing BV/Bureau voor de Industriële Eigendom
   (Дело C-482/07) (1)

   (Патентно право - Патентовани лекарствени продукти - Регламент (ЕИО) № 1768/92 и Регламент (ЕО) № 1610/96 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Условия за издаване на сертификати на двама или повече притежатели на основни патенти за един и същ продукт - Уточнение във връзка със съществуването на висящи заявки)
   2009/C 256/05
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank te 's-Gravenhage

      Страни в главното производство

      Ищец: AHP Manufacturing BV

      Ответник: Bureau voor de Industriële Eigendom

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank te's-Gravenhage — Тълкуване на член 3, параграф 1, буква в), член 7, параграфи 1 и 2, член 9 и член 13 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130), както и на седемнадесетото съображение и член 3, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕО) № 1610/96 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 година относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита (ОВ L 198, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 19, стр. 160) — Издаване на сертификат на притежател на основен патент за продукт, за който към момента на подаване на заявката за сертификат са издадени един или повече сертификати на един или повече притежатели на други основни патенти

      Диспозитив

   Член 3, буква в) от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, разглеждан във връзка с член 3, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕО) № 1610/96 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 година относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска на притежателя на основен патент да се издаде сертификат за допълнителна закрила за продукт, за който към момента на подаването на заявката за сертификат вече са издадени един или повече сертификати на един или повече притежатели на един или повече други основни патенти.

      (1)  ОВ C 8, 12.1.2008 г.


title: Дело C-168/06: Определение на Съда (шести състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi — Република Полша) — Ceramika Paradyż sp. z oo/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Първа и Шеста директива относно ДДС — Обстоятелства, настъпили преди присъединяването на Република Полша към Европейския съюз — Компетентност на Съда)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/22

         Определение на Съда (шести състав) от 6 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi — Република Полша) — Ceramika Paradyż sp. z oo/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Дело C-168/06) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Първа и Шеста директива относно ДДС - Обстоятелства, настъпили преди присъединяването на Република Полша към Европейския съюз - Компетентност на Съда)
   (2007/C 96/38)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi
   Страни в главното производство

      Ищец: Ceramika Paradyż sp. z oo

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Wojewódzki Sad Administracyjny w Lodzi (Полша) — Тълкуване на член 2, алинея 2 от Първа директива на Съвета от 11 април 1967 година за хармонизиране на законодателството на държавите-членки относно данъка върху оборота (ОВ L 71, стр. 1301), както и на член 2, член 10, алинея 1, буква а), член 10 алинея 2 и член 27, алинея 1 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Национално законодателство, което предвижда налагане на допълнителен данък при установяване на нередовности в декларацията на данъчнозадълженото лице за ДДС
   Диспозитив
   Съдът на Европейските общности не е компетентен да отговори на въпросите, поставени от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.


title: Дело C-347/17: Преюдициално запитване от Rechtbank Rotterdam (Нидерландия), постъпило на 12 юни 2017 г. — A, B, C, D, E, F, G/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/17

         Преюдициално запитване от Rechtbank Rotterdam (Нидерландия), постъпило на 12 юни 2017 г. — A, B, C, D, E, F, G/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Дело C-347/17)
   (2017/C 300/20)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Rotterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: A, B, C, D, E, F, G

      Ответник: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли разпоредбите от раздел II, глава IV, точки 5 и 8 от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход […] да се тълкуват в смисъл, че след изкормването и почистването по труповете на закланите домашни птици не трябва да има никакво видимо замърсяване?

               2)

               Разпоредбите от раздел II, глава IV, точки 5 и 8 от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004 […] отнасят ли се и за замърсявания с фекалии, жлъчка и съдържимо в гушата?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос — следва ли раздел II, глава IV, точка 8 от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004 […] да се тълкува в смисъл, че почистването трябва да се извърши непосредствено след изкормването, или съгласно тази разпоредба отстраняването на видимо замърсяване може да стане и по време на охлаждането, разфасоването или опаковането?

               4)

               Допуска ли раздел I, глава II, част Г, точка 1 от приложение I към Регламент (ЕО) № 854/2004 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация, при извършване на проверки от компетентния орган да се изваждат трупове на заклани домашни птици от кланичната линия и да се проверяват за видими замърсявания по външната и вътрешната им страна, както и под мастната им тъкан?

               5)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен и следователно оставането на видимо замърсяване по труповете на заклани домашни птици е допустимо — как следва да се тълкува раздел II, глава IV, точки 5 и 8 от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004 […]? Как би могла в такъв случай да се постигне целта на този регламент, а именно да се осигури висока степен на защита на здравето на хората?

      (1)  ОВ L 139, 2004 г., стр. 55; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71 и поправка в ОВ L 288, 2015 г., стр. 16.

      (2)  ОВ L 139, 2004 г., стр. 206; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 132.


title: Дело T-622/13: Определение на Общия съд от 2 октомври 2014 г. — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/45

         Определение на Общия съд от 2 октомври 2014 г. — Ratioparts-Ersatzteile/СХВП — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Дело T-622/13) (1)

   (2014/C 431/71)
   Език на производството: немски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 39, 8.2.2014 г.


title: Дело C-116/07: Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/29

         Иск, предявен на 27 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
   (Дело C-116/07)
   (2007/C 95/55)
   Език на производството: чешки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и M. Šimerdová)

      Ответник: Чешка република
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за изменение на Директива 2001/82/ЕО относно Кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (1), или във всички случаи като не е съобщила на Комисията предприетите за това мерки, Чешката република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 3 на тази директива;

               —

               да се осъди Чешката република да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата в националното право е изтекъл на 30 октомври 2005 г.

      (1)  ОВ L 136, стр. 58.


title: Дело T-53/07: Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Trade-Stomil/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Участие в картела — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Тежест и продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/43

         Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Trade-Stomil/Комисия
   (Дело T-53/07) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Участие в картела - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
   2011/C 269/94
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Trade-Stomil sp. z o.o. (Łódź, Полша) (представители: F. Carlin, barrister, и E. Batchelor, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално X. Lewis и V. Bottka, впоследствие V. Bottka и V. Di Bucci)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение С(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) в частта относно Trade-Stomil sp. z o.o. или при условията на евентуалност за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена на Trade-Stomil.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение С(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) в частта относно Trade-Stomil sp. z o.o.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело F-30/06: Определение на Съда на публичната служба от 30 юни 2010 г. — Hanot/Комисия

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/76

      Определение на Съда на публичната служба от 30 юни 2010 г. — Hanot/Комисия
      (Дело F-30/06) (1)

      ()
      (2010/C 288/144)
      Език на производството: френски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г., стр. 50.


title: Дело C-84/06: Решение на Съда (първи състав) от 20 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staat der Nederlanden/Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, Nederlandse Vereniging van Antroposofische Artsen, Weleda Nederland NV, Wala Nederland NV (Кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба — Членове 28 и 30 ЕО — Разрешение за търговия и регистрация — Антропософски лекарствени продукти)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/12

         Решение на Съда (първи състав) от 20 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staat der Nederlanden/Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, Nederlandse Vereniging van Antroposofische Artsen, Weleda Nederland NV, Wala Nederland NV
   (Дело C-84/06) (1)

   (Кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба - Членове 28 и 30 ЕО - Разрешение за търговия и регистрация - Антропософски лекарствени продукти)
   (2007/C 269/23)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden
   Страни в главното производство

      Ищец: Staat der Nederlanden

      Ответници: Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, Nederlandse Vereniging van Antroposofische Artsen, Weleda Nederland NV, Wala Nederland NV
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67) — Разрешение за търговия с антропософски лекарствени продукти, които не са хомеопатични лекарствени продукти по смисъла на дял III, глава 2 от Директивата — Национално законодателство, което прилага към антропософските лекарствени продукти условията, предвидени в дял III, глава 1 от Директивата — Членове 28 и 30 ЕО
   Диспозитив
   Антропософските лекарствени продукти могат да бъдат търгувани само при условие че са получили разрешение според някоя от процедурите, посочени в член 6 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело C-426/08: Иск, предявен на 25 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Кипър

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/31

         Иск, предявен на 25 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Кипър
   (Дело C-426/08)
   (2008/C 285/51)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и I. Chatzigiannis)

      Ответник: Република Кипър
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2006/100/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г. за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния (1), или във всеки случай, като не е уведомила Комисията за такива разпоредби, Република Кипър не е изпълнила задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Република Кипър да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на тази директива във вътрешния правен ред е изтекъл на 1 януари 2007 г.

      (1)  ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 141; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 194.


title: Дело C-350/14: Преюдициално запитване от Tribunale civile di Trieste (Италия), постъпило на 21 юли 2014 г.  — Florin Lazar, чрез специалния си пълномощник Luigi Erculeo/Allianz SpA

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/4

         Преюдициално запитване от Tribunale civile di Trieste (Италия), постъпило на 21 юли 2014 г. — Florin Lazar, чрез специалния си пълномощник Luigi Erculeo/Allianz SpA
   (Дело C-350/14)
   2014/C 351/05
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale civile di Trieste

      Страни в главното производство

      Ищец: Florin Lazar, чрез специалния си пълномощник Luigi Erculeo

      Ответник: Allianz SpA

      Преюдициални въпроси

   Как следва да се тълкува член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 864/2007 (1) относно приложимото право към извъндоговорни задължения („Рим II“), в който се предвижда, че „приложимото право към извъндоговорни задължения, произтичащи от непозволено увреждане, е правото на държавата, в която е настъпила вредата“. По-конкретно

               1.

               как следва да се тълкува понятието „място, в което е настъпила вредата“ по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 864/2007 във връзка с искането за обезщетение на имуществените и неимуществените вреди, предявено от членовете на семейството на починало в резултат от пътно-транспортно произшествие лице, настъпило в държавата на съда, когато тези членове на семейството са с местоживеене в друга държава — членка на Европейския съюз, в която са претърпели съответните вреди;

               2.

               представляват ли за целите на прилагането на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 864/2007 имуществените и неимуществените вреди, претърпени в страната по тяхното местоживеене от родствениците на лице, починало в настъпило в държавата на съда пътно-транспортно произшествие, „вреда“ по смисъла на първата част от член 4, параграф 1, или „непреки последици“ по смисъла на втората част от тази разпоредба?

      (1)  Регламент (ЕО) № 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения (Рим II) (ОВ L 199, стр. 40).


title: Дело T-136/11: Жалба, подадена на 10 март 2011 г. — pelicantravel.com/СХВП — Pelikan (Pelikan)

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/23

         Жалба, подадена на 10 март 2011 г. — pelicantravel.com/СХВП — Pelikan (Pelikan)
   (Дело T-136/11)
   2011/C 139/44
   Език на жалбата: словашки

      Страни

      Жалбоподател: pelicantravel.com s.r.o. (Братислава, Словашка република) (представител: M. Chlipala, advokát)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Хановер, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 декември 2010 г. по преписка R 1428/2009-2,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка „Pelikan“ за услуги от класове 35 и 39 (марка на Общността № 3 325 941)

      Притежател на марката на Общността: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: при подаването на заявката за марка заявителят е бил недобросъвестен (член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1)).

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото СХВП не е оценила правилно фактите по делото, както и представените доказателства и е допуснала грешка при прилагане на правото, вследствие на което неправилно е счела, че заявката за марка не е била подадена недобросъвестно.

      (1)  Регламент (ЕО) №°2007/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


               17.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 271/7

         Дело, заведено на 2 юни 2017 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
   (Дело E-4/17)
   (2017/C 271/06)
   На 2 юни 2017 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Кралство Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Maria Moustakali, Øyvind Bø и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да постанови, че:

               1.

               Кралство Норвегия е нарушило разпоредбите на акта, посочен в точка 2 от приложение XVI към Споразумението за ЕИП, Директива 2004/18/ЕО от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (1), като е класифицирало неправилно обществена поръчка и е провело тръжна процедура за изграждането и експлоатацията на подземен паркинг под сградата Torvet в Kristiansand, коeто не е в съответствие с изискванията съгласно правилата на ЕИП за обществените поръчки. По-специално, Кралство Норвегия:

                           i)

                           е описало неправилно предмета на обществената поръчка, като не е използвало правилен набор от кодове по Oбщия терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV) или, при всички случаи, не е използвало пълен и достатъчно точен набор от кодове по CPV, в нарушение на член 58, параграф 2 от Директивата, във връзка с член 1, параграф 14 от Директивата и акта, посочен в точка 6а от приложение XVI към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕО) № 2195/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно Oбщия терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV);

                           ii)

                           не е публикувало обявление за обществена поръчка за цялото ЕИП в Официален вестник на Европейския съюз и базата данни TED в съответствие с правните изисквания, определени в член 58 от Директивата, както и;

                           iii)

                           не е спазило минималния срок за подаване на заявления за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка, както е предвидено в член 59 от Директивата.

               2.

               Кралство Норвегия заплаща разноските по делото.

         Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

               —

               През април 2015 г. община Kristiansand в южна Норвегия стартира тръжна процедура за изграждането и експлоатацията на голям подземен паркинг под главния градски площад, наречен „Torvet“ в Kristiansand.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че за този проект не е била проведена тръжна процедура като за предоставяне на концесия за строителство. Вместо това проектът е бил неправилно описан просто като предоставяне на „паркингови услуги“ и тръжната процедура не била в съответствие с подробните правила, определени в законодателството на ЕИП, уреждащо тръжните процедури за концесия за строителство, по-специално Директива 2004/18/ЕС относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки.

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ иска да се установи, че Норвегия: е описала неправилно предмета на обществената поръчка, като не е използвала правилен набор от кодове по CPV или при всички случаи не е използвала пълен и достатъчно точен набор от кодове по CPV; не е публикувала обявление за обществена поръчка за цялото ЕИП в Официален вестник на Европейския съюз и базата данни TED; и не е спазила минималния срок за подаване на заявления за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка.

               —

               Конкретната обществена поръчка е била описана като „проектирането, изграждането, финансирането и експлоатацията на подземен паркинг“. Обявлението за обществена поръчка е било публикувано в норвежката национална база данни за обществените поръчки Doffin на 20 април 2015 г., като е бил използван CPV код, съответстващ на „паркингови услуги“.

               —

               Съгласно обявлението за обществена поръчка стойността на поръчката се оценява между 24 000 000 и 100 000 000 NOK.

               —

               Само една оферта е подадена в определения срок, а именно на 15 май 2015 г. След преговори тръжната процедура е била преразгледана и впоследствие договорът за обществена поръчка е възложен на 24 юни 2015 г. и подписан от страните на 29 юни 2015 г.

      (1)  ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр.114.


title: Дело C-82/13: Определение на Съда (шести състав) от 7 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Società cooperativa Madonna dei miracoli/Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Преюдициално запитване — Обща селскостопанска политика — Съвместни действия — Неизплащане на финансова помощ от страна на Комисията — Изземване от страна на държава членка на нейния дял — Фактически въпрос — Вътрешно положение — Явна липса на компетентност на Съда — Описание на фактическата обстановка — Недостатъчност — Хипотетичен въпрос — Явна недопустимост)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/5

         Определение на Съда (шести състав) от 7 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Società cooperativa Madonna dei miracoli/Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
   (Дело C-82/13) (1)

   (Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика - Съвместни действия - Неизплащане на финансова помощ от страна на Комисията - Изземване от страна на държава членка на нейния дял - Фактически въпрос - Вътрешно положение - Явна липса на компетентност на Съда - Описание на фактическата обстановка - Недостатъчност - Хипотетичен въпрос - Явна недопустимост)
   2013/C 377/08
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Ищец: Società cooperativa Madonna dei miracoli

      Ответник: Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 2052/88 на Съвета от 24 юни 1988 година относно задачите на структурните фондове и тяхната ефективност и относно координиране на техните дейности между тях самите и с операциите на Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти (ОВ L 185, стр. 9), на Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година относно определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2052/88 по отношение на координацията между дейностите на различните структурни фондове, от една страна, и тези на Европейската инвестиционна банка и на другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, стр. 1), на Регламент (ЕИО) № 866/90 на Съвета от 29 март 1990 година относно подобряване на условията за преработка и търговия със селскостопански продукти (ОВ L 91, стр. 1), както и Решение 90/342/ЕИО на Комисията от 7 юни 1990 г. относно определяне на критерии за подбор по отношение на инвестициите в подобряване на условията за преработка и търговия със селскостопански продукти и продукти на горското стопанство (ОВ L 173, стр. 71) — Общи действия — Неизплащане на общностното финансиране от страна на Комисията — Държава членка, която не е изплатила финансиране за своя сметка вследствие неизплащане на финансирането от страна на Комисията

      Диспозитив

               1.

               Произнасянето по въпросите, поставени от Consiglio di Stato (Италия), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.

               2.

               Преюдициалното запитване е явно недопустимо в останалата му част.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-487/08: Решение на Съда (първи състав) от 3 юни 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за ЕИП — Разлика в третирането — Дивиденти, разпределяни на местни и чуждестранни дружества)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/6

         Решение на Съда (първи състав) от 3 юни 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-487/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на капитали - Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за ЕИП - Разлика в третирането - Дивиденти, разпределяни на местни и чуждестранни дружества)
   2010/C 209/08
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и I. Martinez del Peral Cagigal)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Предмет

   Неизпълнение на задължение от държава членка — Нарушение на член 56 ЕО и член 40 ЕИП — Различно третиране на дивидентите, разпределяни на собствените граждани и на чужденци

      Диспозитив

               1.

               Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 56, параграф 1 ЕО, като поставя освобождаването на дивидентите, разпределяни от местни дружества в Испания, в зависимост от ниво на участие на дружествата, получатели на дивиденти, в капитала на дружествата, разпределящи дивиденти, което е по-високо за установените в друга държава членка дружества, получатели на дивиденти, отколкото за установените в Испания дружества, получатели на дивиденти.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия и Кралство Испания понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г.


title: Дело C-243/13: Иск, предявен на 30 април 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/12

         Иск, предявен на 30 април 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
   (Дело C-243/13)
   2013/C 189/23
   Език на производството: шведски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren и S. Petrova)

      Ответник: Кралство Швеция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите мерки за съобразяване с решението на Съда по дело C-607/10, Швеция не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС;

               —

               да се осъди Швеция да заплати на Комисията, по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“, глоба от 14 912 EUR на ден за всеки ден, в който необходимите мерки за съобразяване с решението на Съда по дело C-607/10 не са били приети, считано от датата на постановяване на решението по това дело до датата, на която решението по дело C-607/10 бъде изпълнено;

               —

               да се осъди Швеция да заплати на Комисията по същата сметка еднократна сума от 4 893 EUR на ден за всеки ден, в който необходимите мерки за съобразяване с решението на Съда по дело C-607/10 не са били приети, считано от датата на постановяване на решението по това дело до датата, на която е постановено решение по настоящото дело или до датата, на която необходимите мерки за съобразяване с решението по дело C-607/10 бъдат приети, ако е по-ранна;

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В Решението си от 29 март 2012 година по дело C-607/10, Европейска комисия/Кралство Швеция, Съдът поддържа, че „1. … като не е предприело необходимите мерки, за да гарантира, че компетентните органи осигуряват привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б) и член 15, параграф 2 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета (1) от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (кодифицирана версия) посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 от тази директива или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане и актуализиране на условията, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от същата.“
   Кралство Швеция все още не е приело никакви мерки за съобразяване с Решението на Съда по дело C-607/10. Поради това Комисията подава този иск в съответствие с член 260, параграф 1 от Договора за функциониране на Европейския съюз и моли да бъде постановено налагането на икономически санкции на Кралство Швеция.

      (1)  ОВ L 24, стр. 8.


title: Дело T-184/07: Иск, предявен на 25 май 2007 г. — Avon Products Inc./СХВП (ANEW ALTERNATIVE)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/33

         Иск, предявен на 25 май 2007 г. — Avon Products Inc./СХВП (ANEW ALTERNATIVE)
   (Дело T-184/07)
   (2007/C 170/65)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Avon Products Inc. (New York, Съединени американски щати) (представител: C. Heitmann-Lichtenstein, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 22 март 2007 година по дело R 1471/2006-2,

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „ANEW ALTERNATIVE“ за стоки от клас 3 — заявка № 4 357 919

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и буква в) от Регламент № 40/94 и на принципа за равното третиране.


title: Изменение на публикувано в Официален вестник известие по дело T-507/10 ( ОВ С 13, 15.1.2011 г., стр. 28 )

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/38

         Изменение на публикувано в Официален вестник известие по дело T-507/10
   (
         Официален вестник на Европейския съюз С 13 от 15 януари 2011 г., стр. 28
      )
   2011/C 72/61
   Публикуваното в Официален вестник известие по дело T-507/10, Uspaskich/Парламент, следва да се чете по следния начин:

      Жалба, подадена на 28 октомври 2010 г. — Viktor Uspaskich/Европейски парламент
      (Дело T-507/10)
      2011/C 72/61
      Език на производството: литовски

         Страни

         Жалбоподател: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Литва), (представител: Vytautо Sviderskis, advokato)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени Решение на Европейския парламент от 7 септември 2010 г., № P7_TA(2010)0296 по искането на снемане на имунитета на Viktor Uspaskich,

                  —

                  да бъде осъден ответникът да заплати сумата от 10 000 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди,

                  —

                  да бъде осъден ответникът да заплати разноските по делото.

         Правни основания и основни доводи

      Жалбоподателят основава жалбата си на четири правни основания.
      Жалбоподателят твърди преди всичко, че в процедура 2009/2147 (IMM) ответникът нарушил правото му на защита и принципа на добрата администрация. Европейският парламент отказал да изслуша жалбоподателя в хода на процедурата за снемане на имунитета му, както в Комисията по правни въпроси, така и в пленарното заседание. Той не взел предвид повечето от доводите на жалбоподателя и не отговорил на нито един от тях.
      Второ, Европейският парламент приел оспорваното решение на неправилна правна основа и нарушил член 9, параграф 1, буква а) от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, тъй като се основал на очевидно неправилно тълкуване на първи и втори параграф от член 62 от Литовската конституция. Жалбоподателят се позовава на Решение на Общия съд от 19 март 2010 г. по дело T-42/06 Gollnisch/Парламент, в което Общият съд приема, че Европейският парламент е допуснал аналогични нарушения.
      Трето, ответникът не спазил принципа fumus persecutionis и допуснал явна грешка в преценката при прилагането му Ответникът пренебрегнал напълно предходните си решения във връзка с fumus persecutionis. Освен това Европейският парламент не взел предвид и факта, че към момента на взимането на решението за започване на наказателно преследване политическите лидери не отговаряли за свързани с управлението нарушения и че материалите от предварителното разследване били публикувани.
      Четвърто, ответникът нарушил правото на жалбоподателя да направи искане за защита на имунитета си в съответствие с член 6, параграф 3 от Правилника за дейността на Европейския парламент. Той отказал да разгледа искането на жалбоподателя да защити имунитета му на основание, че мярката, въз основа на която трябвало да внесе гаранция в размер на 436 000 EUR била непропорционална на възможния максимален размер на глобата, за правонарушението, в което е обвинен.


title: Дело C-200/13 P: Жалба, подадена на 16 април 2013 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 5 февруари 2013 г. по дело T-494/10, Bank Saderat Iran/Съвет на Европейския съюз

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/22

         Жалба, подадена на 16 април 2013 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 5 февруари 2013 г. по дело T-494/10, Bank Saderat Iran/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-200/13 P)
   2013/C 171/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и S. Boelaert)

      Други страни в производството: Bank Saderat Iran, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд (четвърти състав) от 5 февруари 2013 г. по дело T-494/10,

               —

               да се произнесе окончателно по спора и да отхвърли жалбата, подадена от Bank Saderat срещу спорните мерки,

               —

               да осъди Bank Saderat да заплати съдебните разноски, направени от Съвета в производство пред първата инстанция и в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Съветът смята, че решението на Общия съд от 5 февруари 2013 г. по дело T-494/10, Bank Saderat Iran/Съвет, е опорочено от следните грешки при прилагане на правото:

               1.

               Относно допустимостта на жалбата Общият съд неправилно е приел, че Bank Saderat има право да се позове на защитата и гаранциите, свързани с основните права, независимо дали може да се счита за еманация на иранската държава;

               2.

               Общият съд неправилно е счел, че едно от основанията за налагане на ограничителни мерки срещу Bank Saderat не е достатъчно точно;

               3.

               Общият съд неправилно е приложил съдебната практика относно съобщаването на информация в преписката на Съвета;

               4.

               Общият съд неправилно е приел, че основанията за налагане на ограничителни мерки срещу Bank Saderat не са подкрепени с доказателства, тъй като:

                           —

                           не е отчел надлежно обстоятелството, че доказателството за подпомагането от Bank Saderat на дейностите на Иран по ядрено разпространение произхожда от поверителни източници;

                           —

                           не е взел надлежно предвид посочването в Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации на Bank Saderat във връзка с дейностите на Иран по ядрено разпространение;

                           —

                           неправилно е счел, че Съветът е трябвало да представи подробна информация за обработката от Bank Saderat на акредитиви на две посочени образувания, участващи в дейностите на Иран по ядрено разпространение.


title: Дело C-291/07: Решение на Съда (първи състав) от 6 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Regeringsrätten — Швеция) — Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet/Skatteverket (ДДС — Място на изпълнение на облагаемите сделки — Данъчна привръзка — Доставчик на услуги, установен в държава-членка, различна от тази, в която е установен получателят — Качество на данъчнозадължено лице — Услуги, предоставяни на национална фондация, която осъществява стопанска и нестопанска дейност)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/4

         Решение на Съда (първи състав) от 6 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Regeringsrätten — Швеция) — Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet/Skatteverket
   (Дело C-291/07) (1)

   (ДДС - Място на изпълнение на облагаемите сделки - Данъчна привръзка - Доставчик на услуги, установен в държава-членка, различна от тази, в която е установен получателят - Качество на данъчнозадължено лице - Услуги, предоставяни на национална фондация, която осъществява стопанска и нестопанска дейност)
   (2008/C 327/06)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Regeringsrätten
   Страни в главното производство

      Ищец: Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet

      Ответник: Skatteverket
   Предмет
   Преюдициално запитване — Regeringsrätten — Тълкуване на член 9, параграф 2, буква д), и член 21, параграф 1, буква б) от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1), както и на член 56, параграф 1, буква в) и член 196 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Национална фондация, която осъществява едновременно стопански и други дейности, като ползва консултантски услуги, предоставени от доставчик, установен в друга държава-членка в контекста на своите дейности, които не попадат в приложното поле на директивата.
   Диспозитив
   Член 9, параграф 2, буква д) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 1999/59/ЕО на Съвета от 17 юни 1999 г., и член 56, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че получателят на консултантски услуги, предоставяни от данъчнозадължено лице, установено в друга държава-членка, получател, който упражнява едновременно стопанска дейност и дейност, попадаща извън приложното поле на тези директиви, трябва да се счита, че има качеството на данъчнозадължено лице, дори и споменатите услуги да са ползвани само за нуждите на последната дейност.

      (1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.


title: Дело C-137/13: Решение на Съда (пети състав) от 5 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Bayerisches Verwaltungsgericht München — Германия) — Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern (Преюдициално запитване — Земеделие — Обща селскостопанска политика — Биологично производство и етикетиране на биологични продукти — Регламент (ЕО) № 889/2008 — Член 27, параграф 1, буква е) — Употреба на някои продукти и вещества при преработката на храни — Забрана за използване на минерали, витамини, аминокиселини и други азотни съединения, ако тяхната употреба не се изисква от закона — Добавяне на железен глюконат и витамини в биологична напитка — Употреба на минерали, витамини, аминокиселини и други азотни съединения — Необходими количества, за да се допусне продажба като добавка към храна с хранителна или здравна претенция или като храна, предназначена за специфична хранителна употреба)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/6

         Решение на Съда (пети състав) от 5 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Bayerisches Verwaltungsgericht München — Германия) — Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern
   (Дело C-137/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Земеделие - Обща селскостопанска политика - Биологично производство и етикетиране на биологични продукти - Регламент (ЕО) № 889/2008 - Член 27, параграф 1, буква е) - Употреба на някои продукти и вещества при преработката на храни - Забрана за използване на минерали, витамини, аминокиселини и други азотни съединения, ако тяхната употреба не се изисква от закона - Добавяне на железен глюконат и витамини в биологична напитка - Употреба на минерали, витамини, аминокиселини и други азотни съединения - Необходими количества, за да се допусне продажба като добавка към храна с хранителна или здравна претенция или като храна, предназначена за специфична хранителна употреба))
   (2015/C 007/07)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Herbaria Kräuterparadies GmbH

      Ответник: Freistaat Bayern

      Диспозитив

   Член 27, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола трябва да се тълкува в смисъл, че употребата на посочено в него вещество се изисква от закона само когато разпоредба на правото на Съюза или съответстваща на правото на Съюза национална разпоредба пряко изисква добяването му в храна, за да може тя изобщо да бъде предлагана на пазара.
   Употребата на това вещество не се изисква от закона по смисъла на тази разпоредба, когато определен хранителен продукт се предлага на пазара като добавка към храна с хранителна или здравна претенция или като храна, предназначена за специфична хранителна употреба, макар и това да означава, че той трябва да съдържа определено количество от съответното вещество, за да се спазят разпоредбите относно добавянето на вещества в храните, предвидени съответно в:

               —

               Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни, изменена с Регламент (ЕО) № 1137/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г.,

               —

               Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните и Регламент (ЕС) № 432/2012 на Комисията от 16 май 2012 година за създаване на списък на разрешените здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата, и в

               —

               Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно храни, предназначени за специфична хранителна употреба, и Регламент (ЕО) № 953/2009 на Комисията от 13 октомври 2009 година относно веществата, които могат да се добавят за специални хранителни цели в храни за специфична хранителна употреба.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело C-1/05: Решение на Съда (голям състав) от 9 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение, направено от Länsrätten i Stockholms län — Migrationsdomstolen — Швеция) — Yunying Jia/Migrationsverket (Свобода на установяване — Член 43 ЕО — Директива 73/148/ЕИО — Гражданин на държава-членка, установен в друга държава-членка — Право на пребиваване на роднина по възходяща линия на съпруга, като възходящият и съпругът са граждани на трета държава — Задължение на този възходящ да пребивава законно в дадена държава-членка към момента, в който се събира със семейството си в държавата-членка на установяване — Доказателства, установяващи положението на роднина по възходяща линия на издръжка)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/3

         Решение на Съда (голям състав) от 9 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение, направено от Länsrätten i Stockholms län — Migrationsdomstolen — Швеция) — Yunying Jia/Migrationsverket
   (Дело C-1/05) (1)

   (Свобода на установяване - Член 43 ЕО - Директива 73/148/ЕИО - Гражданин на държава-членка, установен в друга държава-членка - Право на пребиваване на роднина по възходяща линия на съпруга, като възходящият и съпругът са граждани на трета държава - Задължение на този възходящ да пребивава законно в дадена държава-членка към момента, в който се събира със семейството си в държавата-членка на установяване - Доказателства, установяващи положението на роднина по възходяща линия на издръжка)
   (2007/C 42/04)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Länsrätten i Stockholms län — Migrationsdomstolen
   Страни в главното производство

      Ищец: Yunying Jia

      Ответник: Migrationsverket
   Предмет
   Искане за даване на преюдициално заключение — Utlänningsnämnden — Тълкуване на член 43 ЕО, на член 10 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2) и на член 1, буква г) и б) от Директива 73/148/ЕИО на Съвета от 21 май 1973 година относно премахването на ограниченията за движение и пребиваване на гражданите на държавите-членки в рамките на Общността по отношение на установяването и предоставянето на услуги (ОВ L 172, стр. 14) — Право на пребиваване на роднина по възходяща линия на съпруга (и двамата граждани на трета държава) на гражданин на държава-членка, установен в друга държава-членка, като първият е на негова издръжка — Задължение на този възходящ да пребивава законно в дадена държава-членка към момента, в който се събира със семейството си — Доказателства, установяващи положението на роднина по възходяща линия на издръжка
   Диспозитив

               1.

               Както е видно от Решение от 23 септември 2003 г. по дело Akrich (C-109/01), правото на Общността не задължава държавите-членки да предвиждат, че разрешението за пребиваване на гражданин на трета държава, член на семейство на гражданин на Общността, упражнил свободата си на движение, се издава при условие, че първият преди това е пребивавал законно в друга държава-членка.

               2.

               Изразът „на тяхна издръжка“ в член 1, параграф 1, буква г) от Директива 73/148/ЕИО на Съвета от 21 май 1973 година относно премахването на ограниченията за движение и пребиваване на гражданите на държавите-членки в рамките на Общността по отношение на установяването и предоставянето на услуги следва да се тълкува в смисъл, че член на семейството на гражданин на държава-членка, установен в друга държава-членка по смисъла на член 43 ЕО, се нуждае от материалната помощ на този гражданин или на неговия съпруг, за да задоволи основните си нужди в държавата, от която членът на семейството произхожда или идва, към момента, в който иска да се присъедини към въпросния гражданин. Член 6, буква б) от същата директива следва да тълкува в смисъл, че необходимостта от материална помощ може да бъде доказана по всякакъв подходящ начин, докато поемането на задължение за издръжка на посочения член на семейството от страна на гражданина на Общността или на съпруга му само по себе си не винаги е доказателство за наличие на действителна зависимост на члена на семейството.

      (1)  OB C 57, 5.3.2005 г.


title: Дело C-377/12: Жалба, подадена на 6 август 2012 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/3

         Жалба, подадена на 6 август 2012 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-377/12)
   2012/C 319/04
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana, S. Bartelt и F. Erlbacher)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Съвета от 14 май 2012 година за подписване, от името на Съюза, на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Филипини, от друга страна (2012/272/ЕС) (1) доколкото Съветът е добавил правни основания, свързани с транспорта (членове 91 и 100 ДФЕС), обратното приемане (член 79, параграф 3 ДФЕС) и околната среда (член 191, параграф 4 ДФЕС),

               —

               да се запазят правните последици на обжалваното решение,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Комисията иска отмяната на Решение на Съвета от 14 май 2012 година за подписване, от името на Съюза, на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Филипини, от друга страна (2012/272/ЕС) (наричано по-нататък „обжалваното решение“), доколкото Съветът е добавил правни основания, свързани с транспорта (членове 91 и 100 ДФЕС), обратното приемане (член 79, параграф 3 ДФЕС) и околната среда (член 191, параграф 4 ДФЕС).
   Жалбата почива на едно единствено правно основание, а именно нарушение от Съвета на нормите на Договорите и на практиката на Съда относно избора на правно основание за приемането на акт на Съюза, включително решение за подписване на международно споразумение.
   Комисията счита, че добавянето на посочените по-горе правни основания не е необходимо и е незаконосъобразно. Всъщност разпоредбите на споразумението за партньорство и сътрудничество, които са довели до добавянето на тези правни основания от Съвета, се отнасят до сътрудничеството в специфични области, които са неразделна част от политиката на Съюза относно сътрудничеството за развитие и не налагат широки задължения, различни от задълженията, произтичащи от сътрудничеството за развитие. Следователно всички тези разпоредби на споразумението за партньорство и сътрудничество се обхващат от член 209 ДФЕС.

      (1)  ОВ L 134, стр. 3.


title: Дело T-301/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2014 г. — Michelin Reifenwerke/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници — Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/28

         Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2014 г. — Michelin Reifenwerke/Комисия
   (Дело T-301/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/49)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Карлсруе, Германия) (представители: T. Volz и B. Wißmann, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за спиране на действието на решението, с което Комисията започва официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-92/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Gemeente ‘s-Hertogenbosch/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Шеста директива ДДС — Член 5, параграф 7, буква a) — Облагаеми сделки — Понятие за възмездна доставка — Първо обитаване от община на недвижим имот, построен за нейна сметка върху неин собствен поземлен имот — Дейности, осъществявани в качеството на публичноправен орган и в качеството на данъчнозадължено лице)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Gemeente ‘s-Hertogenbosch/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-92/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Шеста директива ДДС - Член 5, параграф 7, буква a) - Облагаеми сделки - Понятие за възмездна доставка - Първо обитаване от община на недвижим имот, построен за нейна сметка върху неин собствен поземлен имот - Дейности, осъществявани в качеството на публичноправен орган и в качеството на данъчнозадължено лице))
   2014/C 409/13
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gemeente ‘s-Hertogenbosch

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

   Член 5, параграф 7, буква a) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага по отношение на случай като разглеждания в главното производство, при който община обитава за първи път сграда, построена върху неин собствен поземлен имот, като ще използва до 94 % от площта ѝ за дейностите си в качеството на публичноправен орган, а до 6 % от тази площ за дейностите си в качеството на данъчнозадължено лице, от които 1 % за освободени доставки, по отношение на които ДДС не подлежи на приспадане. По отношение обаче на последващото използване на сградата за дейности на общината платеният за предвидената от посочената разпоредба употреба данък подлежи на приспадане само доколкото сградата се използва за нуждите на облагаеми сделки съгласно член 17, параграф 5 от посочената директива.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-310/15: Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 25 юни 2015 г. — Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, правоприемник на Sony France SA

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/37

         Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 25 юни 2015 г. — Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, правоприемник на Sony France SA
   (Дело C-310/15)
   (2015/C 294/47)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vincent Deroo-Blanquart

      Ответник: Sony Europe Limited, правоприемник на Sony France SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 5 и 7 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар (1) да се тълкуват в смисъл, че свързаната оферта, при която компютърът се продава с предварително инсталиран софтуер, представлява заблуждаваща нелоялна търговска практика, когато производителят на компютъра е предоставил чрез посредничеството на своя дистрибутор информация за всяка една от предварително инсталираните софтуерни програми, но не е уточнил стойността на всяка от тях?

               2)

               Трябва ли член 5 от Директива 2005/29 да се тълкува в смисъл, че свързаната оферта, при която компютърът се продава с предварително инсталиран софтуер, представлява нелоялна търговска практика, когато производителят на компютъра не оставя на потребителя друг избор, освен да приеме този софтуер или да се откаже от продажбата?

               3)

               Трябва ли член 5 от Директива 2005/29 да се тълкува в смисъл, че свързаната оферта, при която компютърът се продава с предварително инсталиран софтуер, представлява нелоялна търговска практика, когато потребителят е в невъзможност да получи от същия производител компютър без софтуер?

      (1)  ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


title: Дело T-262/13: Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — Skysoft Computersysteme/СХВП — British Sky Broadcasting и Sky IP International (SKYSOFT)

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/43

         Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — Skysoft Computersysteme/СХВП — British Sky Broadcasting и Sky IP International (SKYSOFT)
   (Дело T-262/13)
   2013/C 207/72
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Германия) (представители: P. Ehrlinger и T. Hagen, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: British Sky Broadcasting Group plc и Sky IP International Ltd (Isleworth, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени оспорваното решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 март 2013 г., доколкото с него се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението на отдела по споровете на СХВП от 30 септември 2011 г. и не се отхвърля възражението на встъпилата страна;

               —

               да се разпореди на встъпилата страна да заплати разноските във връзка с производството, включително разноските, направени в хода на апелативното производство.

               —

               да поиска от ответника да представи приложенията, предоставени от встъпилата страна и от жалбоподателя в рамките на производството по възражение.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SKYSOFT“ — заявка за марка на Общността № 4 782 645 за стоки и услуги от класове 9, 35, 37, 38 и 42

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другите страни в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 и 42

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички оспорвани стоки и услуги.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-499/07: Жалба, подадена на 27 декември 2007 г. — Република България/Комисия на Европейските общности

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/50

         Жалба, подадена на 27 декември 2007 г. — Република България/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-499/07)
   (2008/C 64/82)
   Езици на производството: български
   Страни

      Жалбоподател: Република България (представители: Анани Ананиев, Даниела Драмбозова и Елина Петранова)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               на основание член 230 ДЕО да се отмени напълно Решение на Комисията С(2007)5255 окончателен от 26 октомври 2007 г. относно Националния разпределителен план за периода от 2008 г. до 2012 г. за разпределение на квотите за емисии на парникови газове, нотифициран от България съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета,
               или

               —

               на основание член 230 ДЕО да се отмени частично Решение на Комисията С(2007)5255 окончателен от 26 октомври 2007 г. относно Националния разпределителен план за периода от 2008 г. до 2012 г. за разпределение на квотите за емисии на парникови газове, нотифициран от България съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, в частта, определяща общото количество квоти за разпределение,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати направените от Република България разноски по делото.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят счита, че обжалваното Решение на Комисията С(2007)5255 окончателен от 26 октомври 2007 г. относно Националния разпределителен план за периода от 2008 г. до 2012 г.за разпределение на квотите за емисии на парникови газове (НПРК) следва да бъде напълно или частично отменено на следните правни основания:
   Съществени процесуални нарушения
   Комисията отхвърля българския НПРК като не мотивира достатъчно заключението си, че българския НПРК не съответства на критерии 1, 2, 3 и 10 от Приложение III към Директива 2003/87/ЕО (1), поради което е налице нарушение на член 253 от Договора за създаване на Европейската общност.
   Обжалваното Решение на Комисията е прието след изтичане на срока, предвиден в член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО.
   Преди приемането на Решението Комисията не е предоставила възможност на България да изложи своите възражения срещу оценяването на НПРК въз основа на най-новата версия на модела РRIМЕS, с което допуска нарушаване на принципа на справедливо изслушване.
   Нарушения на ДЕО или на която и да било правна норма, свързана с неговото прилагане
   Съгласно член 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО държавите-членки са единствено компетентни да определят общото количество квоти за емисии. Комисията контролира прилагането на критериите от приложение III към Директивата, но няма правомощия да определя общото количество на квотите, без да вземе предвид НПРК, разработени от държавите членки. Комисията е превишила контролните правомощия, които й отрежда Директивата, като замества използваната от българската страна методология, съответстваща на критериите от Приложение III, с методология, която не е подходяща за оценка на българската икономика и която нарушава част от критериите.
   Комисията е оценявала българския НПРК въз основа на най-новата версия на модела РRIМЕS, данните от който са предоставени на България едва след приемане на обжалваното Решение. Следователно Комисията е допуснала нарушение на принципа за лоялно сътрудничество.
   При оценяването на НПРК чрез модела РRIМЕS Комисията не е направила достатъчно адекватен анализ на българския НПРК с оглед целите на Директива 2003/87/ЕО. Прилагайки модела РRIМЕS при оценката на българския НПРК, Комисията неправилно е заключила, че планът е несъвместим с критерии 1, 2 и 3 от Приложение III към Директивата. Отхвърлянето на плана и намаляването на общото количество квоти за разпределение с 37 % води до поставянето на българските оператори на инсталации в неравнопоставено положение спрямо останалите оператори в схемата за търговия на Общността. По този начин Комисията е нарушила принципа за пропорционалност и равно третиране.
   В светлината на Решението на Първоинстанционния съд по дело Т-374/04 Комисията нарушава принципа за защита на легитимните очаквания и на правна сигурност, тъй като при оценката на българския НПРК не прилага изцяло приетите от нея актове във връзка с Директива 2003/87/ЕО. Нарушен е принципът за защита на легитимните очаквания, тъй като българският НПРК е оценяван посредством най-новата версия на РRIМЕS, данните от който са предоставени на България едва след приемане на обжалваното решение.
   Нарушен е принципът на правна сигурност, тъй като при оценката на българския НПРК Комисията използва частен документ.
   Нарушен е принципът за добра администрация, тъй като при оценката на българския НПРК с оглед съответствието с критерии 1, 2 и 3 от Приложение III към Директива 2003/87/ЕО, Комисията не е изследвала внимателно и обективно всички релевантни икономически и екологични фактори.
   Комисията прилага неправилно обвързващите я актове, които е приела във връзка с Директива 2003/87/ЕО при оценката на българския НПРК, поради което нарушава критерии 1, 2, 3, 4, 6 и 10 от Приложение III към Директива 2003/87/ЕО.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (OB L 275, 25.10.2003 г., стр. 32).


title: Дело T-248/12: Определение на Общия съд от 6 февруари 2015 г.  — Fuhr/Комисия

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/24

         Определение на Общия съд от 6 февруари 2015 г. — Fuhr/Комисия
   (Дело T-248/12) (1)

   (2015/C 096/30)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело C-424/11: Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 11 август 2011 г. — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/23

         Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 11 август 2011 г. — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-424/11)
   2011/C 311/39
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Ищци: Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли изразът „специални инвестиционни фондове“ в член 13, Б, буква е), точка 6 от Шеста директива ДДС (1) и член 135, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112 (2) да обхваща (i) професионална пенсионна схема, установена от работодател, която има за предназначение да предоставя пенсионни плащания на работниците и/или (ii) общ инвестиционен фонд, в който активите на няколко такива пенсионни схеми са обединени за инвестиционни цели, когато въпросните пенсионни схеми имат следните характеристики:

                           а)

                           получаваните от даден член пенсионни плащания са определени предварително в правните актове за създаване на схемата (като се използва формула, основана на прослуженото време на съответния член при работодателя и неговото възнаграждение), а не с оглед на стойността на активите на схемата;

                           б)

                           работодателят е задължен да прави вноски по схемата;

                           в)

                           само работници на работодателя могат да участват в схемата и да получават пенсионни плащания по нея (участникът в схемата тук е наричан „член“);

                           г)

                           работникът е свободен да реши да бъде или не член на схемата;

                           д)

                           работникът, който е член на схемата, обикновено е длъжен да прави вноски по схемата, основани на процент от неговото възнаграждение;

                           е)

                           вноските на работодателя и на членовете на схемата се обединяват от управителя на схемата и се инвестират (обикновено в ценни книжа), за да образуват фонд, от който се изплащат на членовете предоставяните по схемата пенсионни плащания;

                           ж)

                           ако активите на схемата са по-големи от необходимото за финансиране на предоставяните по схемата пенсионни плащания, управителят на схемата и/или работодателят могат в съответствие с условията на схемата и релевантните разпоредби от националното законодателство да предприемат една или няколко от следните мерки: (i) да намалят вноските на работодателя по схемата; (ii) да прехвърлят целия или част от излишъка на работодателя; или (iii) да увеличат пенсионните плащания на членовете по схемата;

                           з)

                           ако активите на схемата са по-малко от необходимото за финансиране на предоставяните по схемата пенсионни плащания, работодателят обикновено е длъжен да покрие недостига и ако не направи това или не може да направи това, получаваните от членовете пенсионни плащания се намаляват;

                           и)

                           схемата позволява на членовете да правят допълнителни доброволни вноски (ДДВ), които не се включват в схемата, а се прехвърлят на трета страна за инвестиране и предоставяне на допълнителни доходи, основани на резултата от направената инвестиция (такива споразумения не подлежат на облагане с ДДС);

                           й)

                           членовете имат право да прехвърлят техния натрупан капитал за пенсионни плащания по схемата (оценен с оглед на актюерската стойност на този капитал към момента на прехвърлянето) в други пенсионни схеми;

                           к)

                           вноските на работодателя и на членовете по схемата не се разглеждат за целите на облагането на доходите от държавата членка като доход на членовете на схемата;

                           л)

                           пенсионните плащания, получавани от членовете по схемата, се разглеждат за целите на облагането на доходите от държавата членка като доход на членовете на схемата; и

                           м)

                           работодателят, а не членовете на схемата, понася разходите за управление на схемата?

               2.

               В светлината на (i) целта на освобождаването по член 13, Б, буква г), точка 6 от Шеста директива ДДС и член 135, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112, (ii) принципа на данъчен неутралитет и (iii) обстоятелствата, описани в първия въпрос, по-горе:

                           а)

                           има ли право държава членка да определи в националното си законодателство фондовете, които се обхващат от понятието „специални инвестиционни фондове“, така че да изключи фондовете от вида, посочен в първия въпрос, по-горе, и да включи предприятията за колективно инвестиране, определени в Директива 85/611, с измененията?

                           б)

                           Релевантни ли са и в каква степен, за да се определи дали фонд от вида, посочен в първия въпрос, по-горе, трябва да се квалифицира от държавата членка в националното ѝ законодателство като „специален инвестиционен фонд“:

                                       i)

                                       характеристиките на фонда (изложени в първия въпрос, по-горе);

                                       ii)

                                       степента, в която фонда е „сходен и поради това в конкуренция с“ инвестиционните инструменти, които вече са квалифицирани от държавата членка като „специални инвестиционни фондове“?

               3.

               Ако съгласно отговора на втория въпрос, буква б), (ii), по-горе е релевантно да се определи степента, в която фонда е „сходен и поради това в конкуренция с“ инвестиционните инструменти, които вече са квалифицирани от държавата членка като „специални инвестиционни фондове“, необходимо ли е да се разглежда въпроса за съществуването или обхвата на „конкуренцията“ между въпросния фонд и тези други инвестиционни инструменти като отделен въпрос от въпроса за „сходството“?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправка ОВ L 73, 2011 г., стр. 3).