title: Дело T-94/13 P: Решение на Съда на публичната служба от 14 януари 2016 г. — Ntouvas/ECDC (Обжалване — Публична служба — Договорно нает служител — Атестиране — Атестационен доклад — Процедура по оценяване за 2010 г. — Отхвърляне на жалбата от първата инстанция — Срок за представяне на писмена защита — Удължаване — Извънредни обстоятелствата — Член 39, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба — Редовност на процедурата по оценяване)

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/14

         Решение на Съда на публичната служба от 14 януари 2016 г. — Ntouvas/ECDC
   (Дело T-94/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Договорно нает служител - Атестиране - Атестационен доклад - Процедура по оценяване за 2010 г. - Отхвърляне на жалбата от първата инстанция - Срок за представяне на писмена защита - Удължаване - Извънредни обстоятелствата - Член 39, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба - Редовност на процедурата по оценяване))
   (2016/C 078/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Гърция) (представител: V. Kolias, avocat)

      Друга страна в производството: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) (представители: първоначално R. Trott, впоследствие J. Mannheim и A. Daume, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 11 декември 2012 г. по дело Ntouvas/ECDC (F-107/11, СбСПС, EU:F:2012:182), целяща отмяната на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Ioannis Ntouvas да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело T-604/13: Решение на Общия съд от 3 юни 2015 г. — Levi Strauss/СХВП — L&O Hunting Group (101) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „101“ — По-ранна национална словна марка „501“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/38

         Решение на Общия съд от 3 юни 2015 г. — Levi Strauss/СХВП — L&O Hunting Group (101)
   (Дело T-604/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „101“ - По-ранна национална словна марка „501“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 236/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Levi Strauss & Co. (Ню Касъл, Калифорния, Съединени щати) (представители: първоначално V. von Bomhard и J. Schmitt, впоследствие V. von Bomhard, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: L&O Hunting Group GmbH (Исни им Алгой, Германия) (представители: K. Kuck, K. Landes и G. Müllejans, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 септември 2013 г. (преписка R 1538/2012-2) относно производство по възражение между Levi Strauss & Co. и L&O Hunting Group GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 6 септември 2013 г. (преписка R 1538/2012-2) относно производство по възражение между Levi Strauss & Co. и L&O Hunting Group GmbH.

               2)

               Осъжда СХВП и L&O Hunting Group да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Levi Strauss & Co.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-555/14: Жалба, подадена на 25 юли 2014 г.  — Естония/Комисия

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/17

         Жалба, подадена на 25 юли 2014 г. — Естония/Комисия
   (Дело T-555/14)
   2014/C 372/22
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Република Естония (представител: N. Grünberg)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2014) 3271 окончателен на Европейската комисия от 14 май 2014 г. относно спиране на междинните плащания за Естония от Европейския фонд за рибарство (ЕФР) в рамките на оперативната програма за финансиране за периода 2007 — 2013г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от неправилно прилагане на член 25, параграф 2 и на член 89 от Регламент № 1198/2006 (1) от Комисията.
               Тълкуването на член 25 от Комисията, според което насърчаването на инвестициите е обосновано само ако с помощта им техническите показатели на риболовен съд надхвърлят възстановяването на първоначалното му състояние, не съответствало на текста и целта на тази разпоредба. Текстът на член 25, параграф 2 предоставял широко право на преценка относно решението кои инвестиции да бъдат подкрепени в рамките на ЕФР. Тъй като жалбоподателят спазил разпоредбата на член 25, параграф 2, не било релевантно прилагането на член 89 и спирането на междинните плащания, предназначени да насърчат първата приоритетна ос от оперативната програма.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 88 от Регламент № 1198/2006 от Комисията.
               Жалбоподателят упреква Комисията, че в рамките на шест месеца след съобщението за прекъсване на платежния срок за междинните плащания не взела решение за спиране на съответните плащания. По този начин тя нарушила член 88 от Регламент № 1198/2006 и не спазила собствените си насоки за прекъсване на платежния срок, спиране на плащанията и финансови корекции.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация от Комисията.
               С приемането на спорното решение Комисията нарушила принципа на добра администрация, тъй като: първо, не направила надлежна преценка и не е взела предвид всички представени от жалбоподателя данни; второ, не е проверила дали са изпълнени всички предпоставки за приемане на решението; трето, всички инвестиции, които били предназначени за подобряване на състоянието на амортизирани риболовни съдове, автоматично причислила към текущите разходи за поддръжка и четвърто, неправилно приела, че тези инвестиции няма да допринесат за постигане на посочените в член 25, параграф 2 цели.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на оправданите правни очаквания от Комисията.
               Независимо от позицията, изразена ясно и точно от Комисията в писмо, поради което тя породила оправдани правни очаквания, че разходите за възстановяването/поправянето на мотор могат да попаднат в обхвата на член 25, параграф 2 от Регламент № 1198/2006, ако по този начин не се увеличава риболовната възможност на кораба, по-късно Комисията преценила, че посочените разходи допринасят не за подобряването на техническите показатели на кораба, а по-скоро за възстановяването или запазването на първоначалното му състояние, поради което не били допустими. Жалбоподателят не знаел за това правило; то не произтичало нито от член 25 от Регламент № 1198/2006, нито от отговора на Комисията на въпрос на жалбоподателя в този смисъл.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на правна сигурност от Комисията.
               Фактът, че Комисията взела окончателно решение за спиране на търсените междинни плащания повече от три години след прекъсването на платежния срок относно искането за първото междинно плащане и по този начин нарушила предвидения в член 88, параграф 1 от Регламент № 1198/2006 шест месечен срок, ясно нарушавал принципа на правна сигурност. Това поведение на Комисията не било предвидено от получателите на помощи от ЕФР.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета от 27 юли 2006 година за Европейския фонд за рибарство (ОВ L 223, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 9, стр. 224).


title: Дело T-340/10: Жалба, подадена на 20 август 2010 г. — CTG Luxembourg PSF/Съд

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/48

      Жалба, подадена на 20 август 2010 г. — CTG Luxembourg PSF/Съд
      (Дело T-340/10)
      ()
      (2010/C 288/91)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (CTG Luxembourg PSF) (Bertrange, Люксембург) (представител: M. Thewes, avocat)

         Ответник: Съд на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се разпореди съединяването на настоящото дело с висящото пред осми състав на Общия съд дело T-170/10,

                  —

                  да се отмени решението на Съда от 29 юни 2010 г., с което обществена поръчка „AO 008/2009: Подкрепа на потребителите на ИТ и телефонната система от първо и второ ниво, call center, управление hardware end user“ се възлага на друг оферент,

                  —

                  да се установи, че Европейският съюз носи извъндоговорна отговорност и да се осъди Съдът да обезщети жалбоподателя за всички претърпени от него вреди вследствие на обжалваното решение, както и да се назначи вещо лице за определяне на размера на вредата,

                  —

                  да се осъди Съдът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Правните основания и основните доводи, изложени от жалбоподателя, са идентични на изложените по дело T-170/10, CTG Luxembourg PSF/Съд (1) във връзка със същата процедура за възлагане на обществена поръчка.

         (1)  ОВ C 161, 2010 г., стр. 48.


title: Дело C-419/10: Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 23 август 2010 г. — Wolfgang Hofmann/Freistaat Bayern

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/12

         Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 23 август 2010 г. — Wolfgang Hofmann/Freistaat Bayern
   (Дело C-419/10)
   ()
   2010/C 301/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Wolfgang Hofmann

      Ответник: Freistaat Bayern

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 2, параграф 1 и член 11, параграф 4, изречение 2 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (1) да се тълкуват в смисъл, че държава членка следва да откаже да признае валидността на определено свидетелство за управление, издадено от друга държава членка на лице извън приложимия спрямо него период за забрана [за подаване на искане за издаване на ново свидетелство за управление], при положение, че [по-ранното] свидетелство за управление е било отнето на територията на първата държава членка и към момента на издаване на [новото] свидетелство за управление конкретното лице има обичайно местопребиваване на територията на [втората] държава членка, издаваща свидетелството?

      (1)  ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216.


title: Дело T-121/11: Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Versus Bank/Съвет

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/18

         Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Versus Bank/Съвет
   (Дело T-121/11)
   2011/C 130/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Versus Bank (Abidjan, Кот д’Ивоар) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар и Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, в частта, която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основни доводи, изтъкнати от жалбоподателя, са по същество идентични или сходни с тези, изтъкнати по дело T-118/11, Attey/Съвет.


title: Дело T-706/15: Иск, предявен на 2 декември 2015 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/73

         Иск, предявен на 2 декември 2015 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-706/15)
   (2016/C 038/98)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Ehab Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да приеме иска му за допустим и основателен,

               —

               вследствие на това да осъди Европейския съюз да заплати на ищеца обезщетение по справедливост за всички претърпени от него вреди,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът посочва едно-единствено основание, а именно че претърпял вреда, за която отговорност носи Съветът на Европейския съюз. Във връзка с това основание излага три твърдения.

               —

               Първо: приетите от Съвета актове са незаконосъобразни, доколкото, от една страна, ограничителните мерки са неоправдани и несъразмерни и, от друга страна, с приемането им се накърняват правото на добра администрация и доброто име на ищеца, както и правото му на собственост,

               —

               Второ: ищецът е претърпял неимуществени вреди, поради това, че е включен в списъка на лицата и образуванията, обхванати от санкциите срещу Сирия,

               —

               Трето: отговорността на Европейския съюз е обективна, доколкото приетите срещу ищеца мерки ограничавали неоправдано основните му права.


title: Дело T-244/12: Жалба, подадена на 30 май 2012 г. — Unister/СХВП (fluege.de)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/28

         Жалба, подадена на 30 май 2012 г. — Unister/СХВП (fluege.de)
   (Дело T-244/12)
   2012/C 217/59
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Unister GmbH (Лайпциг, Германия) (представители: H. Hug и A. Kessler-Jensch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 март 2012 г. по преписка R 2149/2011-1;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „fluege.de“ за стоки от класове 25, 28, 35, 39, 41 и 43.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-130/08: Определение на председателя на Съда от 22 октомври 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/32

         Определение на председателя на Съда от 22 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-130/08) (1)

   (2009/C 69/68)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 128, 24.5.2008 г.


title: Дело C-278/14: Решение на Съда (пети състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — SC Enterprise Focused Solutions SRL/Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Доставки — Технически спецификации — Принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация — Задължение за прозрачност — Позоваване на продукт на търговска марка — Преценка на равностойния характер на предложен от оферент продукт — Спиране на производството на служещия за сравнение продукт)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/15

         Решение на Съда (пети състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — SC Enterprise Focused Solutions SRL/Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
   (Дело C-278/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Доставки - Технически спецификации - Принципи на равно третиране и на недопускане на дискриминация - Задължение за прозрачност - Позоваване на продукт на търговска марка - Преценка на равностойния характер на предложен от оферент продукт - Спиране на производството на служещия за сравнение продукт))
   (2015/C 198/19)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SC Enterprise Focused Solutions SRL

      Ответник: Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

      Диспозитив

   Член 23, параграф 8 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, изменена с Регламент (ЕС) № 1251/2011 на Комисията от 30 ноември 2011 г., не е приложим към обществена поръчка, чиято стойност не достига предвидения в тази директива праг за нейното прилагане. В рамките на обществена поръчка, която не попада в приложното поле на директивата, но представлява сигурен трансграничен интерес, което следва да се провери от запитващата юрисдикция, основните правила и общите принципи на Договора за функционирането на ЕС, в частност принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, както и произтичащото от тях задължение за прозрачност, трябва да се тълкуват в смисъл, че възлагащият орган не може да отхвърли оферта, която отговаря на изискванията в обявлението за поръчката, обосновавайки се с причини, които не са предвидени в това обявление.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-236/06: Определение на Първоинстанционния съд от 3 април 2008 г. — Landtag Schleswig — Holstein/Комисия ( Жалба за отмяна — Достъп до документи — Парламент на провинция — Липса на процесуална правоспособност — Недопустимост )

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/25

         Определение на Първоинстанционния съд от 3 април 2008 г. — Landtag Schleswig — Holstein/Комисия
   (Дело T-236/06) (1)

   („Жалба за отмяна - Достъп до документи - Парламент на провинция - Липса на процесуална правоспособност - Недопустимост“)
   (2008/C 142/45)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Landtag Schleswig-Holstein (Германия) (представители: S. Laskowski и J. Caspar)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira и C. Ladenburger, agents)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решения на Комисията от 10 март 2006 г. и от 23 юни 2006 г., с които се отказва достъп на жалбоподателя до документ SEC (2005) 420 от 22 март 2005 година, съдържащ правен анализ на проект за рамково решение, в процес на обсъждане от Съвета, относно запазването на данните, обработвани и съхранявани във връзка с предоставянето на електронни съобщителни услуги, достъпни за обществеността, или на данни, пренасяни чрез обществени съобщителни мрежи, за целите на предотвратяването, установяването, разкриването и преследването на нарушения и престъпления, включително тероризъм.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по същество по молбите за встъпване.

               3)

               Landtag Schleswig-Holstein трябва да понесе направените от него съдебни разноски, както и направените от Комисията съдебни разноски, с изключение на съдебните разноски, направени във връзка с молбите за встъпване.

               4)

               Landtag Schleswig-Holstein, Комисията, Република Финландия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия трябва да понесат направените от тях съдебни разноски във връзка с молбите за встъпване.

      (1)  ОВ C 261 от 28.10.2006 г.


title: Дело T-303/14: Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Polyblend/Комисия

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/39

         Определение на Общия съд от 16 март 2015 г. — Polyblend/Комисия
   (Дело T-303/14) (1)

   (2015/C 155/52)
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-115/12: Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — Buzil-Werk Wagner/СХВП — Roca Sanitario (Roca)

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/7

         Жалба, подадена на 7 март 2012 г. — Buzil-Werk Wagner/СХВП — Roca Sanitario (Roca)
   (Дело T-115/12)
   2012/C 157/12
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG (Memmingen, Германия) (представител: D. Waldhauser, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Roca Sanitario, SA (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар от 9 януари 2012 г. (преписка R 1907/2010-4) и да отхвърли възражението на Roca Sanitario, SA, Av. Diagonal, 513, E-08029 Барселона (Испания).

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Roca“ за стоки от клас 3 (заявка № 6 800 726)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Roca Sanitario, SA

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испански марки „Roca“ (марки № 1 020 043, № 2 543 451, № 424 875 и № 915 635) за определени стоки от класове 19 и 21, както и международна марка „Roca“ (марка № 905 212) за определени стоки от класове 11, 19, 20 и 21.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността за заявените стоки.

      Изложени правни основания: между конфликтните марки не съществува вероятност от объркване.


title: Дело T-300/11: Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Otto/СХВП — Nalsani (TOTTO)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/27

         Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Otto/СХВП — Nalsani (TOTTO)
   (Дело T-300/11)
   2011/C 238/48
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Otto GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия) (представители: Rechtsanwälte P. Schäuble и S. Müller)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nalsani, SA (Богота, Колумбия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), прието на 9 март 2011 г. по жалба R 1291/2010-2;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Nalsani SA.

      Притежател на марката, на която се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят

      Марка, на която се прави позоваване в подкрепа на възражението: националната фигуративна марка „OTTO“ за стоки от класове 3, 9, 14, 18 и 25.

      Решение на отдела по споровете: възражението е основателно.

      Решение на апелативния състав: отмяна на решението на отдела по споровете и отхвърляне на възражението.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото съществува вероятност от объркване между конфликтните марки. Апелативният състав е преценил визуалното сходство между знаците, основавайки се на погрешни доводи.


title: Дело T-381/14: Определение на Общия съд от 10 юни 2016 г. — Pshonka/Съвет (Жалба за отмяна — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на името на жалбоподателя — Срок за обжалване — Допустимост — Доказване на основателността на включването в списъка — Явно основателна жалба)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/26

         Определение на Общия съд от 10 юни 2016 г. — Pshonka/Съвет
   (Дело T-381/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на името на жалбоподателя - Срок за обжалване - Допустимост - Доказване на основателността на включването в списъка - Явно основателна жалба))
   (2016/C 279/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viktor Pavlovych Pshonka (Москва, Русия) (представители: C. Constantina и J.-M. Reymond, адвокати)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и A. Vitro)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: S. Bartelt и D. Gauci)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 66, стр. 26), и на Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 66, стр. 1), в частта им, която се отнася до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото се отнасят до г-н Viktor Pavlovych Pshonka.

               2)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на г-н Pshonka.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело F-43/16: Жалба, подадена на 18 август 2016 г. — ZZ/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/31

         Жалба, подадена на 18 август 2016 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-43/16)
   (2016/C 371/34)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Cornacchia, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за изключване на жалбоподателя от конкурс EPSO/AST-SC/03/15 поради факта, че не е информирал EPSO за семейната си връзка с член на конкурсната комисия на посочения конкурс.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 19 март 2016 г. — взето в отговор на искане за преразглеждане, подадено от жалбоподателя на 5 ноември 2015 г. — с което председателят на конкурсната комисия на конкурс EPSO/AST-SC/03/15 потвърждава решението за изключване на жалбоподателя от посочения конкурс, както и евентуално решението за отхвърляне на административната жалба и първоначалното решение,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Съединени дела C-338/08 и C-339/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 24 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Torino, Италия) — P. Ferrero E C. SPA/Agenzia delle Entrate — Ufficio Alba (C-338/08), General Beverage Europe BV/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Torino 1 (C-339/08) (Преюдициално запитване — Директива 90/435/ЕИО — Понятие за удържане при източника — Прилагане на данък в размер на 5 % при разпределянето на дивиденти и „възстановяването на данъчното увеличение при окончателно изравняване“ от италианско дъщерно дружество на неговото установено в Нидерландия дружество майка на основание двустранна спогодба)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 24 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Torino, Италия) — P. Ferrero E C. SPA/Agenzia delle Entrate — Ufficio Alba (C-338/08), General Beverage Europe BV/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Torino 1 (C-339/08)
   (Съединени дела C-338/08 и C-339/08) (1)

   (Преюдициално запитване - Директива 90/435/ЕИО - Понятие за удържане при източника - Прилагане на данък в размер на 5 % при разпределянето на дивиденти и „възстановяването на данъчното увеличение при окончателно изравняване“ от италианско дъщерно дружество на неговото установено в Нидерландия дружество майка на основание двустранна спогодба)
   2010/C 221/05
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Regionale di Torino

      Страни в главното производство

      Ищци: P. Ferrero E C. SPA (C-338/08), General Beverage Europe BV (C-339/08)

      Ответници: Agenzia delle Entrate — Ufficio Alba (C-338/08), Agenzia delle Entrate — Ufficio di Torino 1 (C-339/08)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione Tributaria Regionale Torino — Тълкуване на член 5, параграф 1 и член 7, параграф 2 от 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97) — Понятие за удържане на данък при източника — Дружество майка в Нидерландия, което получава дивиденти от своето дъщерно дружество в Италия след приспадане на данък от 5 % съгласно член 10, параграф 2 от Спогодбата между Италия и Кралство Нидерландия за избягване на двойното данъчно облагане на дивидентите — Удържане, приложено върху сумите, платени като „maggiorazione di conguaglio“, предвидено в член 10, параграф 3 от Спогодбата

      Диспозитив

               1.

               След като с оглед на дадените в точка 38 от настоящото решение насоки запитващата юрисдикция провери по-специално естеството на разглежданото в главните производства „възстановяване“ на „увеличението на данъка при окончателно изравняване“, извършено от италианско дружество спрямо нидерландско дружество на основание член 10, параграф 3 от Спогодбата между Италианската република и Кралство Нидерландия за избягване на двойното данъчно облагане на дохода и капитала и за предотвратяване и на избягването на данъци, включваща допълнителен протокол, сключена в Хага на 8 май 1990 г., следва да се приеме, че доколкото се прилага към посоченото възстановяване, удържане на данък като разглежданото в главните производства не представлява удържане на данък върху разпределянето на печалба при източника, принципно забранено от член 5, параграф 1 от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки, в редакцията ѝ, приложима към момента на настъпване на фактите в главните производства. Все пак в случай че запитващата юрисдикция прецени, че посоченото „възстановяване“ на това „увеличение на данъка при окончателно изравняване“ не е от данъчно естество, удържане на данък като разглежданото в главните производства би представлявало удържане на данък върху разпределянето на печалба при източника, принципно забранено от член 5, параграф 1 от Директива 90/435.

               2.

               Ако запитващата юрисдикция приеме, че разглежданото в главните производства удържане на данък е удържане на данък върху разпределението на печалба при източника по смисъла на член 5, параграф 1 от Директива 90/435 в редакцията ѝ, приложима към момента на настъпване на фактите в главните производства, това удържане на данък може да се разглежда като попадащо в приложното поле на член 7, параграф 2 от същата Директива 90/435 единствено ако, от една страна, посочената спогодба предвижда разпоредби за премахване или намаляване на двойното икономическо облагане на дивидентите, а от друга — прилагането на посоченото удържане на данък не заличава техните последици, което националната юрисдикция има за задача да прецени.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело C-441/07 P: Жалба, подадена на 26 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 11 юли 2007 г. по дело T-170/06, Alrosa Company Ltd/Комисия на Европейските общности

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/22

         Жалба, подадена на 26 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 11 юли 2007 г. по дело T-170/06, Alrosa Company Ltd/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-441/07 P)
   (2007/C 283/39)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и R. Sauer, Agents)

      Друга страна в производството: Alrosa Company Ltd
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. по дело T-170/06;

               —

               да приеме окончателно решение по спора, като отхвърли като неоснователен иска за отмяна по дело T-170/06;

               —

               да разпореди ищецът по дело T-170/06 да заплати съдебните разноски на Комисията, направени по това дело и във връзка с настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Искания по съществото:

               Комисията счита, че решението, предмет на обжалване, тълкува погрешно член 9 от Регламент 1/2003 (1) и начина, по който се прилага принципът на пропорционалност в контекста на тази разпоредба. На второ място, Комисията посочва, че при преценката дали ангажиментът е отговарял на условията за пропорционалност решението, предмет на обжалване, тълкува погрешно член 9, допуска грешка в правото по отношение на тълкуването на член 82 EО, пренебрегва обичайния обхват на съдебната проверка, отклонява се от съдържанието на оспорваното решение и от фактите и обстоятелствата по делото и страда от липса на мотиви по няколко пункта.

         Процедурни искания:

               Комисията заявява, че заключението на Първоинстанционния съд относно твърдяното нарушение на правото на изслушване на ищеца страда от липса на достатъчно мотиви и остава неясно, предвид това, че Първоинстанционният съд не е предоставил недвусмислено обяснение по въпроса защо ищецът нямало да може да подготви „годен“ отговор или„напълно“ да упражни своите права. В допълнение се посочва, че Първоинстанционният съд е приложил погрешен правен стандарт, третирайки ищеца като „заинтересовано предприятие“. Първоинстанционният съд също тълкувал погрешно закона, като е приел, че на ищеца трябвало да се даде възможност да подготви нови съвместни ангажименти заедно с De Beers, или да направи коментар относно резултата от пазарния тест, преди De Beers да е представило своите отделни ангажименти. В допълнение, Първоинстанционният съд не бил проверил дали ищецът действително е имал такава възможност след получаване на обзора на наблюденията от пазарния тест. Накрая, Комисията поддържа, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка в правото, като е счел първото искане на ищеца за основателно, но не е дал отговор на въпроса до каква степен твърдяното нарушаване на правото му на изслушване действително е повлияло на решението на Комисията.

      (1)  Регламент (EО) на Съвета от 16 декември 2002 година относно прилагането на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, OВ L 1, стp. 1.


title: Дело T-340/04: Решение на Първоинстанционния съд от 8 март 2007 г. — France Télécom/Комисия ( Конкуренция — Решение за нареждане на проверка — Лоялно сътрудничество с националните юрисдикции — Лоялно сътрудничество с националните органи по конкуренция — Член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Мотивиране — Пропорционалност — Нов довод — Недопустимост )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/39

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 март 2007 г. — France Télécom/Комисия
   (Дело T-340/04) (1)

   („Конкуренция - Решение за нареждане на проверка - Лоялно сътрудничество с националните юрисдикции - Лоялно сътрудничество с националните органи по конкуренция - Член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Мотивиране - Пропорционалност - Нов довод - Недопустимост“)
   (2007/C 95/77)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: France Télécom SA (Париж, Франция) (представители: C. Clarenc и J. Ruiz Calzado, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: É. Gippini Fournier и O. Beynet)
   Предмет
   Отмяна на Решението C (2004) 1929 на Комисията от 18 май 2004 година по казус COMP/C-1/38.916, с което се разпорежда на France Télécom SA, както и на всички предприятия, които се намират под неговия пряк или непряк контрол, включително Wanadoo SA и всички предприятия, които се намират под пряк или непряк контрол на Wanadoo SA, да се подчинят на проверка по силата на член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ 2003 L 1, стр. 1).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Ищецът се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело C-542/07 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от Imagination Technologies Ltd срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 20 септември 2007 г. по дело T-461/04, Imagination Technologies Ltd с/у Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/18

         Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от Imagination Technologies Ltd срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 20 септември 2007 г. по дело T-461/04, Imagination Technologies Ltd с/у Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   (Дело C-542/07 P)
   (2008/C 37/25)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Imagination Technologies Ltd (представител: M. Edenborough, Barrister)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени както по обжалването пред Съда на Европейските общности и така и пред Първоинстанционния съд.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че заявката за регистрация на марка на Общността № 2396075 за словната марка PURE DIGITAL (наричана по-нататък „заявката“) не противоречи нито на член 7, параграф 1, буква б), нито на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността, доколкото посочената марка е придобила отличителен характер след подаването на заявката за регистрация. Той поддържа, че Първоинстанционният съд прави погрешен анализ относно приложимото право; в частност той допуснал грешка като не приел, че използването на марката след датата на подаване на заявката имало значение при преценката на придобития отличителен характер.
   Следователно Първоинстанционният съд погрешно отхвърлил жалбата, с която бил сезиран. Ето защо тази жалба срещу решението на Първоинстанционния съд следва да се уважи и обжалваното решение да се отмени. Жалбоподателят иска също възстановяване на неговите съдебни разноски по настоящото дело и направените такива в производството пред Първоинстанционния съд.


title: Дело T-141/14: Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г.  — SolarWorld и др./Съвет

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/41

         Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. — SolarWorld и др./Съвет
   (Дело T-141/14)
   2014/C 142/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: SolarWorld AG (Бон, Германия); Brandoni solare SpA (Кастелфидардо, Италия) и Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Мадрид, Испания) (представители: L. Ruessmann, lawyer, и J. Beck, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 на Съвета (1),

               —

               да съедини това дело с дело T-507/13, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите посочват три правни основания.

               1.

               По първото правно основание се твърди, че член 3 от обжалвания регламент е приет поради явна грешка в преценката и в нарушение на член 8 от основния антидъмпингов регламент (2), доколкото освобождава от мерките някои китайски производители, от които Комисията е приела съвместен ангажимент в противоречие с правото на жалбоподателите на надлежно провеждане на производството и с принципа на добра администрация, както и с правото на жалбоподателите на защита и с член 8, параграф 4 и член 19, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент.

               2.

               По второто правно основание се твърди, че член 3 от обжалвания регламент е приет поради явна грешка в преценката и в нарушение на член 8 от основния антидъмпингов регламент, доколкото освобождава от мерките някои китайски производители, от които Комисията е приела незаконосъобразен съвместен ангажимент.

               3.

               По третото правно основание се твърди, че член 3 от обжалвания регламент е приет в нарушение на член 101, параграф 1 ДФЕС, доколкото освобождава от мерките някои китайски производители въз основа на предложение за ангажимент, което е прието и потвърдено с Решение за изпълнение 2013/707/ЕС (3) и с Решение 2013/423/ЕС (4) и което представлява хоризонтално споразумение за определяне на цените.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).

      (3)  Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (ОВ L 325, стр. 214).

      (4)  Решение 2013/423/ЕС на Комисията от 2 август 2013 година за поемане на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпингова процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 209, стр. 26).


title: Дело T-558/14: Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Research Engineering & Manufacturing/СХВП — Nedschroef Holding (TRILOBULAR) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „TRILOBULAR“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/26

         Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Research Engineering & Manufacturing/СХВП — Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
   (Дело T-558/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „TRILOBULAR“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 007/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Мидълтаун, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, G. Hollingworth, barristers, K. Gilbert и M. Gilbert, solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Nedschroef Holding BV (Хелмонд, Нидерландия)

      Предмет

   Жалба против решението на четвърти апелативен състав СХВП от 12 май 2014 г. (преписка R 442/2013-4), постановено в производство за обявяване на недействителност между Nedschroef Holding BV и Research Engineering & Manufacturing, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Research Engineering & Manufacturing, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Решение на Съда от 9 април 2015 година по дело E-16/14 — Pharmaq AS срещу Intervet International BV (Ветеринарни лекарствени продукти — Сертификат за допълнителна закрила — Регламент (ЕИО) № 1768/92 — Понятие „първо разрешение за пускане на пазара на продукт“ в Европейското икономическо пространство — Активна съставка)

text:
               22.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/8

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 9 април 2015 година
   по дело E-16/14
   Pharmaq AS срещу Intervet International BV
   (Ветеринарни лекарствени продукти — Сертификат за допълнителна закрила — Регламент (ЕИО) № 1768/92 — Понятие „първо разрешение за пускане на пазара на продукт“ в Европейското икономическо пространство — Активна съставка)
   (2015/C 350/11)
   По дело E-16/14 Pharmaq AS срещу Intervet International BV — ИСКАНЕ до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, подадена от Oslo tingrett (Областния съд на Осло), във връзка с тълкуването на членове 2, 3 и 4 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 г. относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, постанови на 9 април 2015 г. решение, чийто диспозитив гласи:

               1.

               По силата на Регламент (ЕИО) № 1768/92 сертификат за допълнителна защита за даден ветеринарен лекарствен продукт може да се предоставя в държава от ЕИП въз основа на разрешително за търговия, издадено в тази държава по силата на административната процедура за издаване на разрешително, определена в дял III от Директива 2001/82/ЕО, включително процедурата за разрешение при изключителни обстоятелства съгласно член 26, параграф 3 от посочената директива. Такова разрешение за търговия представлява валидно разрешително и, когато е уместно, може да представлява и първото разрешение за пускане на продукта на пазара като лекарствен продукт за ветеринарна употреба по смисъла на член 3, букви б) и г) от Регламент (ЕИО) № 1768/92.
               Разрешителните, издадени въз основа на член 8, параграф 1 от Директива 2001/82/ЕО, не представляват разрешение за търговия по смисъла на Регламент (ЕИО) № 1768/92. Тази дерогираща разпоредба строго ограничава използването на мерките, които са допустими по нея, като посочва, че тя се прилага само в случай на сериозни епизоотични болести и при липсата на подходящи лекарствени продукти и след уведомяване на Надзорния орган на ЕАСТ за подробните условия за употреба.
               Определянето на това дали „специални изключения за разрешение“ или „лицензи AR 16“, предоставени съответно отнорвежките и ирландските органи между 2003 и 2011 г., и временните разрешения за търговия, издадени в Обединеното кралство през 2005 г., са издадени в съответствие с националните разпоредби за прилагане на член 8, параграф 1 или член 26, параграф 3 от Директива 2001/82/ЕО, зависи главно от преценката на фактите в националното производство, която е от компетентността на националния съд.

               2.

               В съответствие с член 4 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 обхватът на закрилата, която се предоставя чрез сертификат за допълнителна закрила, се простира до конкретен щам на вируса, обхванат от основния патент, но не е посочен в разрешението за търговия за вирусна ваксина, което е използвано за целите на член 3, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1768/92, само ако този конкретен щам представлява същата активна съставка като разрешения лекарствен продукт и има терапевтични ефекти, попадащи в рамките на терапевтичните показания, за които е издадено разрешението за търговия. Не е от значение дали даден лекарствен продукт, основан на такъв друг щам, ще изисква отделно разрешение за търговия. Оценяването на тези елементи е фактически въпрос, който следва да бъде преценен от националния съд.
               Сертификатът за допълнителна защита е невалиден, доколкото му е бил предоставен по-широк обхват от този, който е посочен в разрешението за търговия.


title: Дело C-400/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 29 август 2007 г. — SALF SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/32

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 29 август 2007 г. — SALF SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Дело C-400/07)
   (2007/C 269/55)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Страни в главното производство

      Ищец: SALF SpA.

      Ответник: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   Преюдициални въпроси

               1)

               След разпоредбите на член 2 и член 3 (1), с които се изменя отношението между органите на държавите-членки и производителите на лекарствени продукти — в смисъл, че цената на даден лекарствен продукт или нейното увеличаване се определя въз основата на предоставените от последните сведения, но в определени от компетентния орган граници, т.е. въз основата на диалог между самите производители и органите, които отговарят за контрола върху разходите за лекарствени продукти — член 4, параграф 1 урежда „замразяването на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях“ като общо средство, което поне веднъж годишно се подлага на преглед, с цел да се установи дали макро-икономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено.
               Разпоредбата предоставя на компетентните органи срок от 90 дни за преглед като предвижда, че при изтичането му те трябва да обявят какво увеличение или намаление на цените е направено, ако има такова.
               Препращащият съд поставя въпроса дали в частта относно „намаление на цените, [което] е направено, ако има такова“ тази разпоредба следва да бъде тълкувана в смисъл, че наред с общото средство, състоящо се във възможността да се замразят цените на всички лекарствени продукти и на някои категории от тях, се предвижда и друго общо средство, състоящо се във възможността да се намалят цените на всички лекарствени продукти и на някои категории от тях, или изразът „намаление […], ако има такова“ се отнася само до лекарствените продукти, чийто цени вече са били замразени,

               2)

               Препращащият съд поставя въпроса дали член 4, параграф 1 — в частта, с която се задължават компетентните органи на държавите-членки в случай на замразяване на цените най-малко веднъж годишно да осъществяват преглед дали макро-икономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено — може да се тълкува в смисъл, че ако в отговор на първия поставен въпрос е допуснато намаление на цените, то е възможно тази мярка да се прилага няколко пъти в рамките на една година и да се повтаря в продължение на много години (от 2002 г. до 2010 г.),

               3)

               Може ли по смисъла на посочения член 4 — тълкуван с оглед на съображенията, в които се посочва основната цел на мерките за контрол върху цените на лекарствени продукти, определена като „издигане на равнището на общественото здраве чрез осигуряване наличието на достатъчни количества лекарствени продукти на приемливи цени и изискването да се избягват различията в мерките, които могат да възпрепятстват или нарушат търговията с лекарствени продукти в рамките на Общността“ — да се счита за съвместимо с общностната уредба приемането на мерки, които се позовават само на „приблизителната“, а не на „установената“ икономическа стойност на разходите (това запитване се отнася до двата настоящи случая)?

               4)

               Трябва ли изискванията, свързани с горните граници на разходите за лекарствени продукти, които всяка държава-членка е компетентна да определя, да се свързват изрично само с разходите за лекарствени продукти или може да се счита, че правомощията на държавите-членки включват и правото на преценка дали да се взимат предвид и сведенията относно други разходи по здравеопазване?

               5)

               Трябва ли произтичащите от директивата принципи на прозрачност и участие на заинтересованите предприятия в мерките относно предвиденото замразяване или общо намаление на цените на лекарства да се тълкуват в смисъл, че е необходимо винаги и непременно да се предвиди възможност за изключения от наложената цена (член 4, параграф 2 от директивата) и конкретното участие на предприятието заявител, с последващата от това необходимост администрацията да мотивира евентуалния отказ?

      (1)  Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84).


title: Дело C-142/14 P: Определение на Съда (девети състав) от 3 юни 2015 г. —Sunrider Corporation/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Nannerl GmbH & Co. KG (Обжалване — Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словната марка „SUN FRESH“ — Възражение от притежателя на по-ранната словна марка на Общността „SUNNY FRESH“ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките, обхванати от конфликтните марки — Право на изслушване — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б), членове 75 и 76)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/6

         Определение на Съда (девети състав) от 3 юни 2015 г. —Sunrider Corporation/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Nannerl GmbH & Co. KG
   (Дело C-142/14 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словната марка „SUN FRESH“ - Възражение от притежателя на по-ранната словна марка на Общността „SUNNY FRESH“ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките, обхванати от конфликтните марки - Право на изслушване - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б), членове 75 и 76))
   (2015/C 320/08)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sunrider Corporation (представители: N. Dontas и K. Markakis, dikogoroi)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock), Nannerl GmbH & Co. KG (представител: A. Thünken, Rechtsanwalt)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sunrider Corporation да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело F-105/05: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юли 2007 г. — Dieter Wils/Eвропейски парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Повишаване размера на вноските в пенсионноосигурителната схема съгласно разпоредбите на Правилника за персонала в редакцията му в сила от 1 май 2004 г. )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/46

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юли 2007 г. — Dieter Wils/Eвропейски парламент
   (Дело F-105/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Повишаване размера на вноските в пенсионноосигурителната схема съгласно разпоредбите на Правилника за персонала в редакцията му в сила от 1 май 2004 г.)
   (2007/C 199/88)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Dieter Wils (Altrier, Люксембург) (представители: G. Vandersanden и C. Ronzi, avocats)

      Ответник: Eвропейски парламент (представители: J. F. De Wachter и M. Mustapha Pacha, avocats)
   Предмет
   Публична служба — Отмяна на фишовете за заплата на ищеца, считано от месец юли 2004 г., в частта относно увеличение на размера на вноската в пенсионноосигурителната схема до 9,75 % съгласно разпоредбите на новия Правилник за персонала (предишно дело T-399/05).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски и половината от съдебните разноски на г-н Wils.

               3)

               Г-н Wils понася половината от направените от него съдебни разноски.

               4)

               Съветът на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 10, 14 януари 2006 г., стр. 28.


title: Дело C-620/16: Иск, предявен на 29 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/15

         Иск, предявен на 29 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-620/16)
   (2017/C 038/20)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls, L. Havas, J. Hottiaux)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда да постанови следното:

               —

               Федерална република Германия е нарушила Решение 2014/699/ЕС на Съвета (1), тъй като в рамките на двадесет и петата сесия на Ревизионната комисия на OTIF гласувала против установената с това решение позиция и публично изразила възражения както срещу тази позиция, така и срещу предвиденото с нея упражняване на правото на глас от страна на Съюза;

               —

               да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкeрпа на иска си ищецът посочва следното:
   Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF), в която освен двадесет и шестте държави членки членува и Европейският съюз, администрира Конвенцията за международните железопътни превози (COTIF).
   В рамките на двадесет и петата сесия на Ревизионната комисия на OTIF са гласувани някои изменения на конвенцията и на притурките към нея. По отношение на някои от тези въпроси Съветът закрепил позицията на Съюза в Решение 2014/699/ЕС.
   В рамките на посочената сесия по два от въпросите Германия гласувала различно от установената в посоченото решение позиция, изразила публично възражение срещу тази позиция и веднъж — и срещу предвидения в решението ред за упражняване на правото на глас от страна на Съюза.
   Това поведение било несъвместимо с посоченото Решение 2014/699/EСя както и с член 4, параграф 3 ДЕС.

      (1)  Решение 2014/699/ЕС на Съвета от 24 юни 2014 година за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз на 25-ата сесия на Ревизионната комисия на Междуправителствената организация за международни железопътни превози по отношение на някои изменения на Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) и на притурките към нея (ОВ L 293, стр. 26).


title: Дело T-300/14: Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Fricopan Back/Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне — Жалба за отмяна — Искане за изменение на исканията — Липса на нови обстоятелства — Недопустимост)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/26

         Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Fricopan Back/Комисия
   (Дело T-300/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне - Жалба за отмяна - Искане за изменение на исканията - Липса на нови обстоятелства - Недопустимост))
   (2015/C 245/31)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Fricopan Back GmbH Immekath (Кльотце, Германия) (представители: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Отхвърля като недопустимо искането за изменение на исканията на настоящата жалба, така че да обхващат Решение C (2014) 8786 окончателен на Комисията от 25 ноември 2014 година относно държавна помощ SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               4)

               Fricopan Back GmbH Immekath понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.

               5)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-2/14: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 3 януари 2014 г. — Наказателно производство срещу Thi Bich Ngoc Nguyen и Nadine Schönherr

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/12

      Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 3 януари 2014 г. — Наказателно производство срещу Thi Bich Ngoc Nguyen и Nadine Schönherr
      (Дело C-2/14)
      (2014/C 71/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

      Thi Bich Ngoc Nguyen
      Nadine Schönherr

         Друга страна в производството: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof (Генерален прокурор към Федералния върховен съд)

         Преюдициални въпроси

      Следва ли лекарствените продукти според дефиницията на Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (1), които съдържат „включени в списък вещества“ по Регламент (ЕО) № 273/2004 (2) и Регламент (ЕО) № 111/2005 (3) — съгласно член 2, буква а) от всеки от тези регламенти — да се считат винаги за изключени от тяхното приложно поле, или това следва да се приеме само тогава, когато лекарствените продукти са съставени по такъв начин, че по смисъла на посочените регламенти тези вещества не могат лесно да се използват или извличат чрез лесно приложими или икономически достъпни средства?

         (1)  OB L 311, стр. 67 (Специално издание на български език, глава 13, том 33, стр. 3).

         (2)  Регламент (ЕО) № 273/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно прекурсорите на наркотичните вещества (ОВ L 47, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 183).

         (3)  Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (ОВ L 22, стр. 1, поправка в ОВ L 61, 2.03.2006 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 13, стр. 114).


title: Дело C-400/12: Решение на Съда (втори състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Обединеното кралство) — Secretary of State for the Home Department/M. G. (Преюдициално запитване — Директива 2004/38/ЕО — Член 28, параграф 3, буква a) — Защита срещу експулсиране — Начин на изчисляване на десетгодишния период — Отчитане на периодите на лишаване от свобода)

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/7

         Решение на Съда (втори състав) от 16 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Обединеното кралство) — Secretary of State for the Home Department/M. G.
   (Дело C-400/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Директива 2004/38/ЕО - Член 28, параграф 3, буква a) - Защита срещу експулсиране - Начин на изчисляване на десетгодишния период - Отчитане на периодите на лишаване от свобода)
   2014/C 85/11
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department

      Ответник: M. G.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Тълкуване на член 28, параграф 3, буква а) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стp. 77, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Решение за експулсиране, взето на основания, свързани с обществената сигурност, срещу европейски гражданин, който е пребивавал през последните десет години в приемащата държава членка и е бил осъден на лишаване от свобода — Понятие за пребиваване в продължение на десет години на територията на приемащата държава членка — Възможност да се вземе предвид престоят в затвора — Изчисляване на изискваната за пребиваването продължителност било от началото на пребиваването, било, с обратно действие, от момента на експулсирането — Последици в последния случай на предходно лишаване от свобода

      Диспозитив

               1.

               Член 28, параграф 3, буква a) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в тази разпоредба десетгодишен период на пребиваване трябва по принцип да е непрекъснат и да се изчислява, като се брои обратно, считано от датата на решението за експулсиране на съответното лице.

               2.

               Член 28, параграф 3, буква a) от Директива 2004/38 трябва се тълкува в смисъл, че периодът, през който съответното лице е било лишено от свобода, по принцип може да наруши непрекъснатостта на пребиваването по смисъла на тази разпоредба и да повлияе на предоставянето на предвиденото в нея високо ниво на защита, включително когато това лице е пребивавало в приемащата държава членка през последните десет години преди лишаването му от свобода. Последното обстоятелство обаче може да бъде взето предвид при общата преценка, необходима за да се определи дали са били прекъснати връзките на интегриране, създадени преди това с приемащата държава членка.

      (1)  ОВ C 331, 27.10.2012 г.


title: Дело C-439/12: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hamburg (Германия) на 2 октомври 2012 г. — Karin Gawelczyk/Generali Lebensversicherung AG

text:
               15.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/3

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hamburg (Германия) на 2 октомври 2012 г. — Karin Gawelczyk/Generali Lebensversicherung AG
   (Дело C-439/12)
   2012/C 389/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищец и жалбоподател в производството по обжалване: Karin Gawelczyk

      Ответник, включително в производството по обжалване: Generali Lebensversicherung AG

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 15, параграф 1, първо изречение от Втора директива 90/619/ЕИО на Съвета от 8 ноември 1990 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане, относно предвиждането на разпоредби за улесняване на ефективното осъществяване на свободно предоставяне на услуги и за изменение на Директива 79/267/ЕИО (Втора директива за животозастраховането) (1), с оглед на член 31, параграф 1 от Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане и за изменение на Директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (Трета директива за животозастраховането) (2), да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба като член 5а, параграф 2, четвърто изречение от VVG, в редакцията му с Drittes Gesetz zur Durchführung versicherungsrechtlicher Richtlinien des Rates der Europäischen Gemeinschaften vom 21. Juli 1994 (Drittes Durchführungsgesetz/EWG zum VAG), съгласно която правото на отказ или на възражение се погасява не по-късно от една година след плащането на първата застрахователна премия, дори ако застрахованият не е бил уведомен за правото на отказ или на възражение?

      (1)  ОВ L 330, стр. 50.

      (2)  ОВ L 360, стр 1.


title: Дело C-569/07: Решение на Съда (втори състав) от 1 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Special Commissioners of Income Tax, London, Обединено кралство) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Косвени данъци — Набиране на капитал — Облагане с данък в размер на 1,5 % на прехвърлянето или емитирането на акции на клирингова служба ( clearance service ))

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/6

         Решение на Съда (втори състав) от 1 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Special Commissioners of Income Tax, London, Обединено кралство) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-569/07) (1)

   (Косвени данъци - Набиране на капитал - Облагане с данък в размер на 1,5 % на прехвърлянето или емитирането на акции на клирингова служба („clearance service“))
   2009/C 282/10
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Special Commissioners of Income Tax, London

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

      Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Предмет

   Преюдициално запитване — Special Commissioners of Income Tax, London — Тълкуване на членове 10 и 11 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стp. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9), изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г. (ОВ L 156, стp. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75), както и на член 43 ЕО, 49 ЕО или 56 ЕО — Оферта от дружество („A“), установено в държава членка, за придобиване на акциите на дружество („Б“), установено в друга държава членка, срещу издаване на акции на дружество А на фондовата борса на втората държава членка — Облагане с данък в размер на 1,5 % на прехвърлянето или емитирането на акции на клирингова служба („clearance service“)

      Диспозитив

   Член 11, буква a) от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г., следва да се тълкува в смисъл, че той не допуска облагането с данък като разглеждания по главното производство при емитирането на акции в клирингова служба.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело T-584/16: Решение на Общия съд от 24 април 2017 г. — HF/Парламент (Публична служба — Договорно наети служители със спомагателни функции — Член 3б от УРДС — Последователни назначавания в качеството на служител — Срочни договори — Решение за неподновяване — Злоупотреба с власт — Искане за съдействие — Право на изслушване — Извъндоговорна отговорност)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/14

         Решение на Общия съд от 24 април 2017 г. — HF/Парламент
   (Дело T-584/16) (1)

   ((Публична служба - Договорно наети служители със спомагателни функции - Член 3б от УРДС - Последователни назначавания в качеството на служител - Срочни договори - Решение за неподновяване - Злоупотреба с власт - Искане за съдействие - Право на изслушване - Извъндоговорна отговорност))
   (2017/C 178/17)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: HF (представител: A. Tymen, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент (представители: L. Deneys и S. Alves)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Парламента да не поднови договора на жалбоподателката за наемане на работа като договорно нает служител със спомагателни функции и от друга страна, за обезщетение за вредата, която жалбоподателката твърди, че е претърпяла вследствие основно на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа HF да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165 от 10.5.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-14/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз)


title: Дело C-3/16: Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2017 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Lucio Cesare Aquino/Belgische Staat. (Преюдициално запитване — Право на Съюза — Права, предоставени на частноправните субекти — Нарушаване от юрисдикция — Преюдициални въпроси — Сезиране на Съда — Национална юрисдикция, която се произнася като последна инстанция)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/10

         Решение на Съда (първи състав) от 15 март 2017 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Lucio Cesare Aquino/Belgische Staat.
   (Дело C-3/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Право на Съюза - Права, предоставени на частноправните субекти - Нарушаване от юрисдикция - Преюдициални въпроси - Сезиране на Съда - Национална юрисдикция, която се произнася като последна инстанция))
   (2017/C 151/14)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lucio Cesare Aquino

      Ответник: Belgische Staat

      Диспозитив

               1.

               Член 267, трета алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че юрисдикция, чиито решения подлежат на обжалване съгласно националното право, не може да се счита за юрисдикция, действаща като последна инстанция, в случаите, когато касационната жалба, подадена срещу решение на тази юрисдикция, не е била разгледана поради оттеглянето ѝ от жалбоподателя.

               2.

               Не следва да се отговаря на втория въпрос.

               3.

               Член 267, трета алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че юрисдикция, която се произнася като последна инстанция, може да не постави преюдициален въпрос на Съда, когато касационна жалба е отхвърлена поради основания за недопустимост, присъщи на производството пред тази юрисдикция, при условие че са спазени принципите на равностойност и на ефективност.

      (1)  ОВ C 136, 18.4.2016 г.


title: Дело T-259/12: Определение на Общия съд от 11 декември 2014 г . — Alban Giacomo/Комисия

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/30

         Определение на Общия съд от 11 декември 2014 г. — Alban Giacomo/Комисия
   (Дело T-259/12) (1)

   (2015/C 056/41)
   Език на производството: италиански
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г.


title: Дело T-58/10: Жалба, подадена на 11 февруари 2010 г. — Phoenix-Reisen и DRV/Комисия

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/49

         Жалба, подадена на 11 февруари 2010 г. — Phoenix-Reisen и DRV/Комисия
   (Дело T-58/10)
   2010/C 113/79
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Phoenix-Reisen GmbH (Бон, Германия) и Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Берлин, Германия) (представител: Rechtsanwalt R. Gerharz)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               отмяна на решението на ответника от 20 ноември 2009 г., съобщено с писмо от 11 декември 2009 г., за отказ да се предприемат действия по отношение на държавните помощи, предоставени от Федерална република Германия под формата на обезщетения при неплатежоспособност;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите обжалват Решение C(2009) 8707 окончателен на Комисията от 19 ноември 2009 г. относно държавна помощ NN 55/2009 — Германия, свързано с предполагаема държавна помощ, предоставена чрез изплащане на обезщетения при неплатежоспособност. В това решение Комисията заключава, че разглежданата мярка не е държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват, че субсидирането на неплатежоспособни предприятия не може да бъде обосновано от Директива 80/987/ЕИО (1), тъй като цел на последната е изключително закрилата на работниците и служителите на неплатежоспособните предприятия, а не самите предприятия. Според жалбоподателите практиката по прилагане на правото във Федерална република Германия е такава, че неплатежоспособните предприятия ползват преки обезщетения при неплатежоспособност. Освен това жалбоподателите твърдят, че примерите от други страни от Общността показват, че е възможно да се транспонира Директива 80/987/ЕИО без при това да се субсидират неправомерно конкурентите.

      (1)  Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стp. 23, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197).


title: Дело T-437/08: Решение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — CDC Hydrogene Peroxide/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Опис към административната преписка по производство в областта на картелите — Отказ на достъп — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице — Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/18

         Решение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — CDC Hydrogene Peroxide/Комисия
   (Дело T-437/08) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Опис към административната преписка по производство в областта на картелите - Отказ на достъп - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице - Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит)
   2012/C 32/34
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално R. Wirtz, впоследствие R. Wirtz и S. Echement, и накрая T. Funke, A. Kirschstein и D. Stein, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis и O. Weber, впоследствие A. Bouquet, P. Costa de Oliveira и A. Antoniadis)

      Встъпила страна, подпомагаща жалбоподателя: Кралство Швеция (представители: A. Falk, K. Petkovska и S. Johannesson)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Evonik Degussa GmbH (Есен, Германия) (представители: първоначално C. Steinle, впоследствие C. Steinle и M. Holm-Hadulla, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 на Комисията от 8 август 2008 година за отказ на пълен достъп до описа към преписката по производство COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 на Комисията от 8 август 2008 година за отказ на пълен достъп до описа към преписката по производство COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат.

               2.

               Европейската комисия понася както направените от нея съдебни разноски, така и съдебните разноски, направени от CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide).

               3.

               Кралство Швеция и Evonik Degussa GmbH понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело T-17/09: Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на информационни услуги във връзка със система за електронен обмен на данни за социалното осигуряване (система EESSI) в областта на координирането на социалното осигуряване на лицата, които се придвижват в Европа — Отхвърляне на офертата на оферент — Възлагане на поръчката — Задължение за мотивиране — Прозрачност — Равно третиране — Явна грешка в преценката — Липса на правен интерес — Извъндоговорна отговорност)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/15

         Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-17/09) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на информационни услуги във връзка със система за електронен обмен на данни за социалното осигуряване (система EESSI) в областта на координирането на социалното осигуряване на лицата, които се придвижват в Европа - Отхвърляне на офертата на оферент - Възлагане на поръчката - Задължение за мотивиране - Прозрачност - Равно третиране - Явна грешка в преценката - Липса на правен интерес - Извъндоговорна отговорност)
   2012/C 258/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и P. Katsimani, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: N. Bambara и E. Manhaeve, подпомагане първоначално от W. Sparks, solicitor, след това от E. Petritsi, avocat, и накрая от O. Graber-Soudry, solicitor)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията, с което отхвърля представената от жалбоподателя оферта в рамките на тръжна процедура VT/2008/019 EMPL EESSI, относно доставка на електронни продукти и услуги в рамките на системата EESSI (ОВ 2008/S 111-148 213), както и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент и, от друга страна, искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело C-521/13 P: Жалба, подадена на 1 октомври 2013 г. от Think Schuhwerk GmbH срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 11 юли 2013 г. по дело Think Schuhwerk GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), T-208/12

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/52

         Жалба, подадена на 1 октомври 2013 г. от Think Schuhwerk GmbH срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 11 юли 2013 г. по дело Think Schuhwerk GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), T-208/12
   (Дело C-521/13 P)
   2013/C 344/90
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Think Schuhwerk GmbH (представител: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. по дело T-208/12,

               —

               да уважи исканията, предявени в първоинстанционното производство,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   По същество се изтъкват следните основания.
   1.   Нарушение на правото на изслушване от съд

   В производството по обжалване ответникът не представил отговора си на жалбата в предвидения срок. Поради тази причина жалбоподателят поискал неприсъствено производство. Общият съд обаче нито взел решение по това искане, нито се произнесъл по искането за постановяване на решение в отсъствие на ответника. Освен това на жалбоподателя не била предоставена никаква възможност да поиска да се проведе съдебно заседания.
   2.   Несъобразяване на липсата на мотиви

   Общият съд не съобразил, че липсата на мотиви се състои в това, че апелативният състав се позовал на факти, които са резултат от практическия опит най-общо в търговията със стоки за общо потребление като обувките, които факти са известни на всички, най-вече на потребителите на тези стоки. Какви факти са резултат от практическия опит в търговията с тези стоки апелативният състав не посочил. Службата не обосновала как така тази позиционна марка в червен цвят няма отличителен характер, въпреки че на пазара за обувки съществуват различни дизайни и цветове за обувки и за връзки за обувки.
   3.   Несъобразяване на значението на принципа за служебна преценка на фактите

   Общият съд не съобразил, че с решението си апелативният състав нарушил принципа за служебна проверка на фактите. Службата се позовала само на това, че жалбоподателят не представил никакви доказателства, от които да се направи изводът, че марките ще бъдат възприети от съответните потребители като наименование за произход.
   4.   Неправилно тълкуване и прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността

   Общият съд не съобразил, че Службата разтълкувала и приложила погрешно член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, поради което той също допуснал погрешно тълкуване и прилагане на тази разпоредба.
   Противно на твърдението на Общия съд червените краища на връзките за обувки, които се различават в цветово отношение от останалата част на връзките за обувки, като цяло можели да изпълняват съществена функция за произход. Във всеки случай Общият съд приложил по-строг критерий за въпросната марка от този за фигуративните и словни марки. Освен това Общият съд не съобразил, че по отношение на отличителния характер не става въпрос за това марките, за които е подадено искане за регистрация, съществено да се различават от обичайните норми в бранша.


title: Дело T-36/13: Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г.  — Erreà Sport/СХВП — Facchinelli (ANTONIO BACIONE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заяﾲка за фигуративна марка на Общността „ANTONIO BACIONE“  — По-ранна фигуративна марка на Общността „erreà“ и по-ранна национална фигуративна марка, представляваща два преплетени ромба — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Неоснователна полза от отличителния характер и репутацията на по-ранната марка — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/40

         Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Erreà Sport/СХВП — Facchinelli (ANTONIO BACIONE)
   (Дело T-36/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „ANTONIO BACIONE“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „erreà“ и по-ранна национална фигуративна марка, представляваща два преплетени ромба - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Неоснователна полза от отличителния характер и репутацията на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009))
   2014/C 292/49
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Erreà Sport SpA (Ториле, Италия) (представители: D. Caneva и G. Fucci, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Antonio Facchinelli (Даланг, Китай)

      Предмет

   Жалба против решението на първи апелативен състав на СХВП от 24 октомври 2012 г. (дело R 1561/2011-1) във връзка с производство по възражение между Erreà Sport SpA и г-н Antonio Facchinelli

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Erreà Sport SpA понася съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело T-421/12: Определение на Общия съд от 27 юни 2014 г. — Württembergische Gemeinde-Versicherung/Комисия

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/59

         Определение на Общия съд от 27 юни 2014 г. — Württembergische Gemeinde-Versicherung/Комисия
   (Дело T-421/12) (1)

   2014/C 292/76
   Език на производството: немски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 373, 1.12.2012 г.


title: Дело T-403/07: Определение на Първоинстанционния съд от 3 ноември 2008 г.  — Union nationale de l'apiculture française и др./Комисия (Жалба за отмяна — Директива 91/414/ЕИО — Продукти за растителна защита — Директива 2007/52/ЕО — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/30

         Определение на Първоинстанционния съд от 3 ноември 2008 г. — Union nationale de l'apiculture française и др./Комисия
   (Дело T-403/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 91/414/ЕИО - Продукти за растителна защита - Директива 2007/52/ЕО - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   (2009/C 6/62)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподатели: Union nationale de l'apiculture française (Париж, Франция); Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Utting am Ammersee, Германия); Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel Sanpietro Terme, Италия) и Asociación Galega de Apicultura (AGA) (Saint-Jacques-de-Compostelle, Испания) (представител: B. Fau, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin и B. Doherty)
   Предмет
   Искане за отмяна на Директива 2007/52/ЕО на Комисията от 16 август 2007 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на етопрофос, пиримифос-метил и фипронил като активни вещества (ОВ L 214, стр. 3).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване.

               3)

               Union nationale de l'apiculture française, Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Unione nazionale associazioni apicoltori italiani и Asociación Galega de Apicultura понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 8, 12.1.2008 г.


title: Дело C-280/09: Определение на председателя на Съда от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/45

         Определение на председателя на Съда от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-280/09) (1)

   2010/C 63/78

      Език на производството: португалски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 256, 24.10. 2009 г.