title: Дело C-235/11 P: Определение на Съда от 29 ноември 2011 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Обществени поръчки, възлагани от институциите на Съюза за тяхна сметка — Процедура за възлагане на обществена поръчка, свързана с предоставянето на услуги за ИТ и на помощ за потребителите във връзка с общностната схема за търговия с емисии (НРТО и РО) — Отхвърляне на офертата — Задължение за мотивиране — Принцип на равно третиране — Явно недопустима и явно неоснователна жалба)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/5

         Определение на Съда от 29 ноември 2011 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
   (Дело C-235/11 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Обществени поръчки, възлагани от институциите на Съюза за тяхна сметка - Процедура за възлагане на обществена поръчка, свързана с предоставянето на услуги за ИТ и на помощ за потребителите във връзка с общностната схема за търговия с емисии (НРТО и РО) - Отхвърляне на офертата - Задължение за мотивиране - Принцип на равно третиране - Явно недопустима и явно неоснователна жалба)
   2012/C 109/08
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, dikigoroi)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: D. Calciu)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (осми състав) от 3 март 2011 г. по дело T-589/08 (Evropaïki Dynamiki/Комисия, с което се отхвърля жалбата, с която се иска, от една страна, отмяната на Решение на Комисията от 13 октомври 2008 г. за отхвърляне на подадената от жалбоподателя оферта в рамките на процедура за представяне на оферти ENV.C2/FRA/2008/0017 за сключването на рамков договор за предоставянето на услуги за ИТ (информационни технологии) и помощ за потребителите във връзка с общностната схема за търговия с емисии [Независим регистър на транзакциите на Общността (НРТО) и Регистър на Общността (РО)] (ОВ S 72-096229, 2008 г.), както и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент, а от друга страна, искане за обезщетение за вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело T-60/16 P: Жалба, подадена на 13 февруари 2016 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 18 декември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-55/13, De Nicola/ЕИБ

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/37

         Жалба, подадена на 13 февруари 2016 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 18 декември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-55/13, De Nicola/ЕИБ
   (Дело T-60/16 P)
   (2016/C 111/45)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: G. Ferabecoli, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и да измени частично обжалваното решение като отмени точки 2 и 3 от диспозитива, както и точки 59 — 64 от същото решение,

               —

               за тази цел, да отмени или да обяви за неприложими насоките, приети за 2011 г.; да осъди ЕИБ да заплати на г-н De Nicola обезщетение за претърпените вреди, в съответствие с първоначалното искане пред първата инстанция или, при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от друг състав на СПС, така че други съдии да се произнесат отново по отменените точки.

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 18 декември 2015 г., De Nicola/Европейска инвестиционна банка (F-55/13).
   Основанията и основните доводи са същите като изложените по дело T-55/16 P, De Nicola/Европейска инвестиционна банка.


title: Дело C-514/17: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège (Белгия), постъпило на 23 август 2017 г. — Ministère public/Marin-Simion Sut

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/23

         Преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège (Белгия), постъпило на 23 август 2017 г. — Ministère public/Marin-Simion Sut
   (Дело C-514/17)
   (2017/C 347/31)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Liège

      Страни в главното производство

      Молител: Ministère public

      Искано лице: Marin-Simion Sut

      Преюдициалeн въпрос

   Може ли член 4, точка 6 от Рамково решение 2002/584 (1) да се тълкува в смисъл, че не е приложим за деяния, за които съд на издаваща държава е наложил наказание лишаване от свобода, когато за същите деяния на територията на изпълняващата държава се предвижда само наказание глоба, поради което вътрешното ѝ право не допуска наказанието лишаване от свобода да се изпълни в нея и това е в ущърб на социалната реинтеграция на осъденото лице и на неговите семейни, социални, икономически и други връзки?

      (1)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело C-609/14: Преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu (Румъния), постъпило на 23 декември 2014 г. — Nicolae Ilie Nicula/Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/18

      Преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu (Румъния), постъпило на 23 декември 2014 г. — Nicolae Ilie Nicula/Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu
      (Дело C-609/14)
      (2015/C 107/25)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Sibiu

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Nicolae Ilie Nicula

         Ответник: Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

         Встъпила страна: Cristina Lenuța Stoica

         Преюдициални въпроси

      Следва ли член 110 от Договора за функционирането на Европейския съюз, член 6 от Договора за Европейския съюз, членове 17, 20, 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и прогласените в правото на Съюза и в практиката на СЕС принцип на правната сигурност и принцип non reformatio in peius, да се тълкуват в смисъл, че те не допускат правна уредба като OUG 9/2013?


title: Дело C-659/15: Преюдициално запитване от Hanseatischen Oberlandesgericht in Bremen (Германия), постъпило на 9 декември 2015 г. — Наказателно производство срещу Robert Caldararu

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/9

         Преюдициално запитване от Hanseatischen Oberlandesgericht in Bremen (Германия), постъпило на 9 декември 2015 г. — Наказателно производство срещу Robert Caldararu
   (Дело C-659/15)
   (2016/C 059/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Страни в главното производство

   Robert Caldararu
   Друга страна: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1, параграф 3 от Рамковото решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (1) (2002/584/ПВР) да се тълкува в смисъл, че екстрадиция с цел изпълнение на наказание е недопустима, когато са налице сериозни индиции, че условията на задържане в издаващата държава членка нарушават основните права на засегнатото лице и основните правни принципи, които са залегнали в член 6 от Договора за Европейския съюз, или трябва да се тълкува в смисъл, че в тези случаи изпълняващата държава членка може или трябва да постави решението за екстрадиция в зависимост от предоставянето на гаранция за спазване на условията на задържане? Дали за тази цел изпълняващата държава членка може или трябва да определи конкретни минимални изисквания към условията за задържане, които следва да бъдат гарантирани?

               2)

               Трябва ли член 5 и член 6, параграф 1 от Рамковото решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (2002/584/ПВР) да се тълкуват в смисъл, че съдебният орган, издал европейската заповед за арест, има и правото да предоставя гаранции за спазване на условията на задържане, или в това отношение остава приложима националната уредба относно компетентността в издаващата държава?

      (1)  ОВ L 190, стр. 1.


title: Дело F-87/13: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 9 април 2014 г.  — Colart и др./Парламент (Публична служба — Представяне на персонала — Рамково споразумение между Парламента и синдикалните или професионалните организации на институцията — Изпълнителен съвет на синдикат — Вътрешно оспорване в синдиката на законосъобразността и самоличността на лицата, от които е съставен изпълнителният съвет — Право на достъп до електронните съобщения, предоставени на разположение на даден синдикат от институцията — Отказ на институцията да възстанови права и/или да откаже право на достъп до електронните съобщения — Процесуална легитимация — Явна недопустимост)

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/39

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 9 април 2014 г. — Colart и др./Парламент
   (Дело F-87/13) (1)

   ((Публична служба - Представяне на персонала - Рамково споразумение между Парламента и синдикалните или професионалните организации на институцията - Изпълнителен съвет на синдикат - Вътрешно оспорване в синдиката на законосъобразността и самоличността на лицата, от които е съставен изпълнителният съвет - Право на достъп до електронните съобщения, предоставени на разположение на даден синдикат от институцията - Отказ на институцията да възстанови права и/или да откаже право на достъп до електронните съобщения - Процесуална легитимация - Явна недопустимост))
   2014/C 159/54
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Philippe Colart и др. (Бастон, Белгия) (представители: A. Salerno и B. Cortese, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: O. Caisou-Rousseau и M. Ecker)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Европейския парламент относно новото разпределяне на правата на достъп до електронната поща на синдиката SAFE

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Colart, г-н Bras, г-н Corthout, г-н Decoutere, г-н Dony, г-н Garzone, г-жа Kemmerling-Linssen, както и г-н Manzella и г-н Vienne да понесат направените от тях съдебни разноски и разноските на Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г., стр. 69.


title: Дело F-78/05: Определение на Съда на публичната служба от 27 февруари 2007 г. — Rounis/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/57

         Определение на Съда на публичната служба от 27 февруари 2007 г. — Rounis/Комисия
   (Дело F-78/05) (1)

   (2007/C 82/121)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 271, 29.10.2005 г., стр. 22.


title: Дело C-506/16: Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 26 септември 2016 г. — José Joaquim Neto de Sousa/Португалската държава

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/19

      Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 26 септември 2016 г. — José Joaquim Neto de Sousa/Португалската държава
      (Дело C-506/16)
      (2016/C 454/34)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal da Relação do Porto

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: José Joaquim Neto de Sousa

         Ответник: Португалската държава

         Преюдициален въпрос

      Допускат ли Втора (1) и Трета (2) директива за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства национална правна уредба, която предвижда обезщетяване на имуществените вреди на водача, виновно причинил пътнотранспортното произшествие, в случай на смърт на съпруга/та, който/която е пътувал/а в моторното превозно средство като пътник, съобразно предвиденото в член 7, параграф 3 от Наредба-закон 522/85 от 31 декември 1985 г. в редакцията ѝ, изменена с Наредба-закон 130/94 от 19 май 1994 г.?

         (1)  Директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година, Втора директива относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104).

         (2)  Директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 г., Трета директива за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, 1990 г., стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240).


title: Дело C-241/08: Решение на Съда (втори състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 92/43/ЕИО — Член 6, параграфи 2 и 3 — Неправилно транспониране — Специални защитени зони — Значително въздействие на проект върху околната среда — Необезпокояващ характер на определени дейности — Оценка на въздействието върху околната среда)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/7

         Решение на Съда (втори състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-241/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 92/43/ЕИО - Член 6, параграфи 2 и 3 - Неправилно транспониране - Специални защитени зони - Значително въздействие на проект върху околната среда - „Необезпокояващ“ характер на определени дейности - Оценка на въздействието върху околната среда)
   2010/C 113/10
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Recchia и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и A.-L. During)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неправилно транспониране на разпоредбите на член 6, параграфи 2 и 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109)

      Диспозитив

               1.

               От една страна, като предвижда общо, че риболовът, дейностите в аквакултурата, ловът и другите ловни дейности, практикувани в условия и в зони, разрешени от действащите закони и подзаконови актове, не съставляват обезпокояващи дейности или дейности с такова въздействие, и

                           —

                           от друга страна, като освобождава системно от процедурата за оценка на въздействието върху зоната предвидените в договорите по Натура 2000 строително-ремонтни и благоустройствени дейности, и

                           —

                           като освобождава системно от тази процедура подлежащите на режим на деклариране програми и проекти за строително-ремонтни и благоустройствени дейности,

                     Френската република не е изпълнила задълженията си съответно по член 6, параграф 2 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна и по член 6, параграф 3 от тази директива.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Осъжда Френската република да понесе две трети от съдебните разноски. Осъжда Европейската комисия да понесе останалата една трета.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело C-4/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 12 януари 2015 г. —Staatssecretaris van Financiën, друга страна Argos Supply Trading BV

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/19

      Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 12 януари 2015 г. —Staatssecretaris van Financiën, друга страна Argos Supply Trading BV
      (Дело C-4/15)
      (2015/C 107/26)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

         Друга страна: Argos Supply Trading BV

         Преюдициални въпроси

      С оглед на преценката дали са изпълнени икономическите условия за ползване на митническия режим пасивно усъвършенстване следва ли понятието „[преработватели от Общността]“ в член 148, буква в) от МКО (1), да се тълкува в смисъл, че обхваща установените в Общността производители на суровини или полуготови продукти, които са идентични със стоките, преработени като извънобщностни в рамките на операцията по обработка?

         (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело T-422/12: Определение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Kappa Filter Systems/СХВП (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS) (Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Просрочие — Липса на случайно събитие — Явна недопустимост)

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/18

         Определение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Kappa Filter Systems/СХВП (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)
   (Дело T-422/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Липса на случайно събитие - Явна недопустимост)
   2013/C 141/31
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Kappa Filter Systems GmbH (Steyr-Gleink, Австрия) (представител: адв. C. Hadeyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП (марки, дизайни и модели) от 10 юли 2012 г. по преписка R 817/2012-4 относно регистрацията на словната марка „THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS“.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело C-83/07: Иск, предявен на 14 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/16

         Иск, предявен на 14 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-83/07)
   (2007/C 69/38)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: Μ. Kostantinidis и J.-B. Laignelot)

      Ответник:Република Гърция
   Искания

               —

               да се установи, че Република Гърция, като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/12/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година за изменение на Директива 94/62/ЕО относно опаковките и отпадъците от опаковки, и във всеки случай, като не е уведомила Комисията за приемането им, не е изпълнила задълженията си, произтичащи от тази директива.

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2004/12/ЕО във вътрешното право е изтекъл на 18 август 2005 г.

      (1)  ОВ L 47, 18.2.2004 г., стр. 26.


title: Дело T-184/11 P: Жалба, подадена на 28 март 2011 г. от Bart Nijs срещу решението, постановено на 13 януари 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-77/09 — Nijs/Сметна палата

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/16

         Жалба, подадена на 28 март 2011 г. от Bart Nijs срещу решението, постановено на 13 януари 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-77/09 — Nijs/Сметна палата
   (Дело T-184/11 P)
   2011/C 179/29
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представител: F. Rollinger, avocat)

      Друга страна в производството: Сметна палата на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 13 януари 2011 г.;

               —

               главно искане: да отмени решението на ad hoc комисията на Европейската сметна палата от 15 януари 2009 г., с което считано от 1 февруари 2009 г. жалбоподателят се освобождава от длъжност, без да се намалява пенсията му;

               —

               да отмени решение 81-2007 на Сметната палата от 20 септември 2007 г., с което правомощията на орган по назначаването се предоставят на ad hoc комисия;

               —

               да отмени всички подготвителни актове, приети от ad hoc комисията, и по-специално тези от 22/29 октомври, от 23 ноември 2007 г. и от 12 юни 2008 г. за започване на административно разследване;

               —

               искане при условията на евентуалност: ако Общият съд не уважи посочените като главно искане жалби за отмяна, да установи, че поради изложените по-горе съображения санкцията, постановена от ad hoc комисията на Европейската сметна палата на 15 януари 2009 г., е прекалено строга предвид член 10 от Правилника за длъжностните лица;

               —

               да върне делото за ново разглеждане пред различен състав на органа по назначаването на Европейската сметна палата или, ако действително счита за необходимо, да постанови санкция, която да е в значително по-голяма степен съобразена с фактическите обстоятелства;

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното искане, да приеме изрично, че видно от изложеното по-горе в случая не е спазен принципът на разумния срок на производството, което да бъде евентуално взето предвид при определянето на санкцията;

               —

               да уважи исканията, посочени в жалбата;

               —

               да осъди Европейската сметна палата да заплати съдебните разноски, свързани с настоящото производство;

               —

               да отложи произнасянето по всички други права на жалбоподателя, и по-специално по правото му да представи реплика на писменото становище на Европейската сметна палата;

               —

               да осъди ответната страна да заплати съдебните разноски по производствата пред двете инстанции;

               —

               да отложи произнасянето по всички други права, претенции, основания и искове на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага 9 правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от изменение на предмета на спора от СПС, тъй като същият тълкувал казаното от жалбоподателя по време на съдебното заседание като оттегляне на жалбата за отмяна на решение № 81-2007.

               2.

               Второто правно основание е изведено от изопачаване на фактическите обстоятелства от СПС в точки 40, 58 и 94 от обжалваното решение.

               3.

               Третото правно основание е изведено от изопачаване на първото правно основание от жалбата на жалбоподателя, тъй като СПС не взел предвид параграфите от член 22а и член 22б от Статута на длъжностните лица на Европейския съюз, на които той се позовал.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от неприлагането от СПС на принципа на разместване на доказателствената тежест.

               5.

               Петото правно основание е изведено от неправилно от правна гледна точка решение на СПС по второто правно основание на жалбоподателя и от обстоятелството, че не били направени заключения от поведението на Генералния секретариат във връзка с член 11а от Правилника за длъжностните лица.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от пропуска на СПС да вземе предвид нарушението на принципа на равно третиране.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от довелото до неблагоприятни последици за жалбоподателя пристрастно отношение от страна на длъжностното лице, на което било възложено разследването.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от неправилното прилагане на член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи поради отказа да се провери пропорционалността между фактическите обстоятелства и приетите впоследствие санкции.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от неправилно прилагане на принципа на разумния срок.


title: Дело T-491/11 P: Жалба, подадена на 19 септември 2011 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено от Съда на публичната служба на 30 юни 2011 г. по дело F-14/10, Marcuccio/Комисия

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/27

         Жалба, подадена на 19 септември 2011 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено от Съда на публичната служба на 30 юни 2011 г. по дело F-14/10, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-491/11 P)
   2011/C 331/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло и без изключения обжалваното определение,

               —

               като главно искане, да уважи изцяло и без изключения исканията, направени в първоинстанционното производство,

               —

               да осъди Европейската комисия да възстанови на жалбоподателя всички разходи, разноски и хонорари, направени от последния в производствата пред всички досегашни инстанции по настоящото дело,

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Съда на публичната служба, който да се произнесе отново, в различен състав, по съществото на делото.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу определението на Съда на публичната служба от 30 юни 2011 г., с което се отхвърля като явно неоснователен иск с предмет осъждането на ответника да поправи претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди поради претендирания неразумно дълъг срок на процедурата, целяща признаване на частична трайна инвалидност.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, от липса на мотиви и от нарушение на задължението за надлежно събиране на доказателства, доколкото винаги и при всяко положение системно се изключва деликтната отговорност на институция на Европейския съюз в случай на нарушаване на нейното задължение да мотивира всяко свое решение и доколкото се приема за ирелевантен доводът на жалбоподателя в този смисъл.

               2.

               Второто правно основание е изведено от неправилно, неточно и нелогично тълкуване и прилагане на понятието за задължение за мотивиране.

               3.

               Третото правно основание е изведено от пълна липса на мотиви, от липса на събиране на доказателства и от процесуална грешка, тъй като насрещното искане на ответника не е обявено за явно просрочено и поради това недопустимо.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 44 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба и на правата на жалбоподателя на състезателност и на защита.

               5.

               Петото правно основание е изведено от неправилно, неточно и нелогично тълкуване и прилагане на член 94 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


title: Дело F-88/10: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 юни 2011 г. — Van Asbroeck/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Решение за класиране в междинна степен — Искане за преразглеждане — Съществено ново обстоятелство — Липса — Явно недопустима жалба)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/42

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 юни 2011 г. — Van Asbroeck/Комисия
   (Дело F-88/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Решение за класиране в междинна степен - Искане за преразглеждане - Съществено ново обстоятелство - Липса - Явно недопустима жалба)
   2011/C 232/76
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marc Van Asbroeck (Дилбек, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално G. Berscheid и D. Martin, впоследствие J. Currall и G. Berscheid)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя частично да не се приложи решението на Комисията от 22 октомври 2008 г. за въвеждане на компенсаторна надбавка в полза на длъжностните лица, които са преминали в нова категория преди 1 май 2004 г., да бъде прекласиран в степен D*4/8 със задна дата, считано от 1 май 2004 г., и развитието на кариерата му да бъде адаптирано в съответствие с повишенията, годишните индексации на заплатите и повишенията в стъпка след тази дата.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               Г-н Van Asbroeck понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г., стр. 50.


title: Дело C-613/14: Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited (Преюдициално запитване — Член 267 ДФЕС — Компетентност на Съда — Понятие за „разпоредба от правото на Съюза“ — Директива 89/106/ЕИО — Сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти — Стандарт, одобрен от Европейския комитет по стандартизация (CEN) по силата на възлагане от Европейската комисия — Публикуване на стандарта в Официален вестник на Европейския съюз — Хармонизиран стандарт EN 13242:2002 — Национален стандарт, транспониращ хармонизиран стандарт EN 13242:2002 — Съдебен спор с договорен характер между частноправни субекти — Метод за установяване на (не-) съответствието на продукт с национален стандарт, транспониращ хармонизиран стандарт — Момент на установяване на (не-) съответствието на продукт с този стандарт — Директива 98/34/ЕО — Процедура за предоставяне на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти — Приложно поле)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/9

         Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited
   (Дело C-613/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 267 ДФЕС - Компетентност на Съда - Понятие за „разпоредба от правото на Съюза“ - Директива 89/106/ЕИО - Сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти - Стандарт, одобрен от Европейския комитет по стандартизация (CEN) по силата на възлагане от Европейската комисия - Публикуване на стандарта в Официален вестник на Европейския съюз - Хармонизиран стандарт EN 13242:2002 - Национален стандарт, транспониращ хармонизиран стандарт EN 13242:2002 - Съдебен спор с договорен характер между частноправни субекти - Метод за установяване на (не-) съответствието на продукт с национален стандарт, транспониращ хармонизиран стандарт - Момент на установяване на (не-) съответствието на продукт с този стандарт - Директива 98/34/ЕО - Процедура за предоставяне на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти - Приложно поле))
   (2017/C 006/10)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: James Elliott Construction Limited

      Ответник: Irish Asphalt Limited

      Диспозитив

               1)

               Член 267 ДФЕС, първа алинея, трябва да се тълкува в смисъл, че Съдът на Европейския съюз е компетентен да се произнесе въз основа на преюдициално запитване по тълкуването на хармонизиран стандарт по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти, изменена с Директива 93/68/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 г., отпратките за който са били публикувани от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз, серия „С“.

               2)

               Хармонизиран стандарт EN 13242:2002, озаглавен „Скални материали за несвързани и хидравлично свързани смеси за използване в строителни съоръжения и пътно строителство“, трябва да се тълкува в смисъл, че не обвързва националния съд, сезиран със спор във връзка с изпълнението на частноправен договор, задължаващ едната страна да достави строителен продукт, съответстващ на национален стандарт, транспониращ хармонизирания стандарт, както относно начина на установяване на съответствието на този строителен продукт със спецификациите в договора, така и относно момента, в който това съответствие трябва да бъде установено.

               3)

               Член 4, параграф 2 от Директива 89/106, изменена с Директива 93/68, разглеждан във връзка с единадесето съображение от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че националният съд не е обвързан от презумпцията за годност за употреба на строителен продукт, произведен в съответствие с хармонизиран стандарт, при определянето на търговското качество или годност за употреба на такъв продукт, когато национални правни разпоредби от общ характер, уреждащи продажбата на стоки, каквито са разглежданите в главното производство, изискват строителните продукти да притежават такива характеристики.

               4)

               Член 1, точка 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, изменена последно с Директива 2006/96/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че националните разпоредби като тези, разглеждани в главното производство, съдържащи, освен при наличието на противна воля на страните, имплицитни договорни условия относно търговското качество и годността за употреба или качеството на продаваните продукти, не представляват „технически регламент“ по смисъла на тази разпоредба, проектите за който трябва да бъдат предварително съобщени, съгласно член 8, параграф 1, първа алинея от Директива 98/34, изменена с Директива 2006/96.

      (1)  ОВ C 96, 23.3.2015 г.


title: Дело T-367/15: Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. Renfe-Operadora/СХВП (AVE)

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/31

         Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. Renfe-Operadora/СХВП (AVE)
   (Дело T-367/15)
   (2015/C 346/37)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Renfe-Operadora, Entidad Pública Empresarial (Мадрид, Испания) (представители: J.-B. Devaureix, abogado и M. Hernández Sandoval, abogada)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „AVE“ — искане за restitutio in integrum — заявка за регистрация № 5.640.198

      Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на СХВП от 24.4.2015 г. по преписка R 712/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да отмени обжалваното решение, да уважи искането за restitutio in integrum и, като последица от това, да разпореди да се разгледа жалбата, подадена от жалбоподателя срещу решение от 4.2.2014 г. на отдела по отмяна и по която след надлежно проведено производство трябва да се произнесе пети апелативен състав на СХВП,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Непълно изложение на фактите в обжалваното решение, процесуални нарушения, водещи до липса на защита и неизпълнение на задължението за полагане на грижа от жалбоподателя,

               —

               Неправилна преценка на доказателствата, несъответствие между твърдяното формално нарушение, допуснато от жалбоподателя, и неговите последици, като жалбоподателят е лишен от правото да обжалва решение, накърняващо неговите интереси, и прекомерна строгост на взетото решение.

               —

               Оставяне на жалбоподателя без защита поради невъзможността да обжалва мотивите по същество за обявяване на частична недействителност на марката „AVE“.


title: Дело T-524/17: Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — Folch Torrela и др./ЕСП

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/21

         Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — Folch Torrela и др./ЕСП
   (Дело T-524/17)
   (2017/C 357/28)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Ángel Folch Torrela (Terrassa, Испания) (представители: V. Clavell Hernández, C. de Santiago Álvarez и J. Redondo Martín, abogados)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви нарушението на европейското право от Единния съвет за преструктуриране с приемането на Решение SRB/EES/2017/08 на изпълнителната сесия от 7 юни 2017 г., с което се одобрява процедурата за преструктуриране на финансовата институция Banco Popular Español, S.A.;

               —

               вследствие на това да отмени посочения акт, както и последващите актове за изпълнение, които ЕСП е приел, с действие ex tunc.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело C-41/12: Определение на председателя на трети състав на Съда от 25 септември 2013 г. — Monster Cable Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Live Nation (Music) UK Ltd

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/9

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 25 септември 2013 г. — Monster Cable Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Live Nation (Music) UK Ltd
   (Дело C-41/12) (1)

   2013/C 377/18
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 73, 10.03.2012 г.


title: Дело C-86/12: Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — Adzo Domenyo Alokpa, Jarel Moudoulou, Eja Moudoulou/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration (Гражданство на Съюза — Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС — Директива 2004/38/ЕО — Право на пребиваване на гражданин на трета страна, възходящ на граждани на Съюза, които са малки деца — Граждани на Съюза, които са родени в държава членка, различна от тази, на която са граждани, и които не са упражнявали правото си на свободно движение — Основни права)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/21

         Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour administrative — Люксембург) — Adzo Domenyo Alokpa, Jarel Moudoulou, Eja Moudoulou/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Дело C-86/12) (1)

   (Гражданство на Съюза - Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС - Директива 2004/38/ЕО - Право на пребиваване на гражданин на трета страна, възходящ на граждани на Съюза, които са малки деца - Граждани на Съюза, които са родени в държава членка, различна от тази, на която са граждани, и които не са упражнявали правото си на свободно движение - Основни права)
   2013/C 344/35
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Adzo Domenyo Alokpa, Jarel Moudoulou, Eja Moudoulou

      Ответник: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour administrative — Тълкуване на член 20 ДФЕС и членове 20, 21, 24, 33 и 34 от Хартата на основните права — Отказ на държава членка да предостави право на пребиваване на гражданин на трета държава, родител, който сам полага грижите за своите малки деца, граждани на Съюза и на друга държава членка — Липса на общ семеен живот с другия родител на тези деца, пребиваващ в друга държава членка — Обхват на отказа на пребиваване и на отказа за издаване на разрешение за пребиваване и разрешително за работа — Последици за възможността действително да се ползват правата, свързани със статута на гражданин на Съюза.

      Диспозитив

   В случаи като разглеждания в главното производство членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държава членка да откаже право на пребиваване на нейна територия на гражданин на трета страна, въпреки че той издържа сам малки деца, граждани на Съюза, които пребивават заедно с него в тази държава членка от раждането си, без да са нейни граждани и без да са упражнявали правото си на свободно движение, при положение че тези граждани на Съюза не отговарят на условията, предвидени в Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, и при положение че отказът не лишава посочените граждани на Съюза от възможността действително да упражняват най-съществената част от правата, които им предоставя статутът на граждани на Съюза, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело C-231/10: Иск, предявен на 10 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/27

         Иск, предявен на 10 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-231/10)
   2010/C 179/43
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán, E. Randvere)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/118/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година (за опазване на подземните води от замърсяване и влошаване на състоянието им), и във всички случаи като не е съобщила посочените разпоредби на Комисията, Република Естония е нарушила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на тази директива във вътрешното право е изтекъл на 16 януари 2009 г.

      (1)  ОВ L 372, стр. 19, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 209.


title: Дело T-191/14: Жалба, подадена на 21 март 2014 г.  — Lubrizol France/Съвет

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/31

         Жалба, подадена на 21 март 2014 г. — Lubrizol France/Съвет
   (Дело T-191/14)
   2014/C 151/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lubrizol France SAS (Руан, Франция) (представители: R. MacLean, Solicitor, и B. Hartnett, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени членове 1 и 4 от Регламент (EС) № 1387/2013 (1) на Съвета от 17 декември 2013 година за суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени селскостопански, рибни и промишлени продукти и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1344/2011, доколкото лишава жалбоподателя от правата му да се възползва от трите суспендирания на мита под действието на предишните кодове по ТАРИК 2918.2900.80, 3811.2900.10 и 3811.9000.30, поради това че той съдържа явни грешки при прилагане на правото и по същество, както и че е бил приет в нарушение на съществени процесуални изисквания и гаранции,

               —

               да осъди ответника и всяка встъпила страна да заплатят съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът е допуснал явни грешки при прилагане на правото и по същество, като е приел, че приложимите условия за преустановяване на трите суспендирания на автономни мита са били изпълнени, като не е приложил надлежно теста за установяване на съществуването на достатъчни количества сходни или заместими количества от продукти, произведени в Европейския съюз, както и критерия за идентични, еквивалентни или заместими продукти.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че ответникът е нарушил съществени процесуални изисквания и гаранции, установени с цел да се обезпечи надлежното прилагане и изпълнение на процесуалните правила, изискващи противопоставящите се предприятия да отговорят в определения срок, както и да се предотврати предоставянето на подвеждаща и неточна информация при възраженията срещу запазване действието на суспендирането на автономните мита.

      (1)  Регламент (EС) № 1387/2013 на Съвета от 17 декември 2013 година за суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени селскостопански, рибни и промишлени продукти и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1344/2011 (OВ L 354, стp. 201)


title: Дело T-495/04: Решение на Първоинстанционния съд от 21 май 2008 г. — Belfass/Съвет (Обществени поръчки за услуги — Общностна процедура за възлагане на обществена поръчка — Явна техническа грешка — Възлагане на обществена поръчка на икономически най-изгодна оферта — Оферта с необичайно ниска стойност — Член 139, параграф 1, от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 — Възражение за незаконосъобразност — Тръжни условия — Допустимост)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 21 май 2008 г. — Belfass/Съвет
   (Дело T-495/04) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществена поръчка - Явна техническа грешка - Възлагане на обществена поръчка на икономически най-изгодна оферта - Оферта с необичайно ниска стойност - Член 139, параграф 1, от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 - Възражение за незаконосъобразност - Тръжни условия - Допустимост)
   (2008/C 171/55)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Belfass SPRL (Forest, Белгия) (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и A. Vitro, agents)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на Решението на Съвета на Европейския съюз от 13 октомври 2004 година, с което се отхвърлят двете оферти, подадени от жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка UCA-033/04 и, от друга страна, искане за обезщетение на вредата, която жалбоподателят твърди, че е понесъл в резултат на поведението на Съвета.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решението на Съвета на Европейския съюз от 13 октомври 2004 г. за отхвърляне на офертите на Belfass SPRL в рамките на тръжна процедура UCA-033/04, в частта му, с която се отхвърля офертата на Belfass във връзка с партида № 2

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 57 от 5.3.2005 г.


title: Дело T-149/09: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Dover/Парламент (Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент — Контрол върху използването на надбавките — Надбавка за парламентарни сътрудници — Доказване на разходите — Възстановяване на недължимо платени суми)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/25

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Dover/Парламент
   (Дело T-149/09) (1)

   (Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Контрол върху използването на надбавките - Надбавка за парламентарни сътрудници - Доказване на разходите - Възстановяване на недължимо платени суми)
   2011/C 145/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Densmore Ronald Dover (Borehamwood, Hertfordshire, Обединеното кралство) (представители: D. Vaughan, QC, M. Lester, barrister, и M. French, solicitor)

      Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, D. Moore и M. Windisch)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение D(2009) 4639 на генералния секретар на Европейския парламент от 29 януари 2009 г. за възстановяването на суми, изплатени като надбавки за парламентарни сътрудници

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение D(2009) 4639 на генералния секретар на Европейския парламент от 29 януари 2009 г. в частта, която се отнася до възстановяването на сума в размер на 193 001 лири стерлинги.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Парламентът и г-н Densmore Ronald Dover понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело T-351/13: Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/39

         Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет
   (Дело T-351/13)
   2013/C 252/66
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Китай) и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Германия) (представители: K. Neuhaus, H.-J. Freund и B. Ecker, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима,

               —

               да отмени по отношение на жалбоподателите Регламент за изпълнение (ЕС) № 372/2013 (1) на Съвета от 22 април 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) № 1008/2011 от 10 октомври 2011 година и

               —

               да осъди ответника да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдение за нарушение на член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (2) или на член 296, параграф 2 ДФЕС, тъй като Съветът е допуснал явна грешка в преценката или е нарушил задължението си за излагане на мотиви, избирайки Бразилия като страна аналог за нуждите на определянето на нормалната стойност. Съветът неправилно е приел или не е мотивирал приетото, че на бразилския пазар е налице достатъчна конкуренция по-специално с оглед на равнището на конкуренцията между местните производители и с оглед на равнището на конкуренцията под натиска на вноса.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдение за нарушение на член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета или на член 296, параграф 2 ДФЕС, тъй като Съветът е допуснал явна грешка в преценката или е нарушил задължението си за излагане на мотиви, отхвърляйки искането за корекция на нормалната стойност с цел да се отчетат последиците от вносното мито в размер на 14 % върху съответната стока в страната аналог Бразилия.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдение за нарушение на член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета, тъй като Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като при прилагане на „правилото за по-ниското мито“ е сравнил установения с обжалвания регламент дъмпингов марж с установената при първоначалното разследване през 2005 г. степен на отстраняване на вредата вместо да установи нова степен на отстраняване на вредата.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 372/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1008/2011 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република след частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (ОВ L 112, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).


title: Дело C-106/13: Определение на Съда (втори състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Tivoli — Italie) — Francesco Fierro, Fabiana Marmorale/Edoardo Ronchi, Cosimo Scocozza (Преюдициално запитване — Харта на основните права на Европейския съюз — Въвеждане на правото на Съюза — Липса — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/54

         Определение на Съда (втори състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Tivoli — Italie) — Francesco Fierro, Fabiana Marmorale/Edoardo Ronchi, Cosimo Scocozza
   (Дело C-106/13) (1)

   (Преюдициално запитване - Харта на основните права на Европейския съюз - Въвеждане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност на Съда)
   2013/C 225/101
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Tivoli

      Страни в главното производство

      Ищец: Francesco Fierro, Fabiana Marmorale

      Ответник: Edoardo Ronchi, Cosimo Scocozza

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale di Tivoli — Тълкуване на член 1 от Протокол № 1 към Европейската конвенция за защита правата на човека във връзка с член 6 ДЕС, член 17 и член 52, параграф 3 от Хартата на основните права — Право на собственост — Национална правна уредба, позволяваща на органите за местно самоуправление да забранят на собственика продажбата на част от недвижимия му имот без предварително разрешение

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз е явно некомпетентен да отговори на отправения от Tribunale di Tivoli (Италия) въпрос.

      (1)  ОВ C 141, 18.05.2013 г.


title: Дело T-285/14: Жалба, подадена на 2 май 2014 г.  — Wirtschaftsvereinigung Stahl и др./Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/36

         Жалба, подадена на 2 май 2014 г. — Wirtschaftsvereinigung Stahl и др./Комисия
   (Дело T-285/14)
   2014/C 223/40
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Wirtschaftsvereinigung Stahl (Дюселдорф, Германия), Benteler Steel/Tube GmbH (Падерборн), BGH Edelstahl Freital GmbH (Фрайтал), BGH Edelstahl Siegen GmbH (Зийген), BGH Edelstahl Lippendorf GmbH (Липендорф), Buderus Edelstahl Schmiedetechnik GmbH (Вецлар), ESF Elbe-Stahlwerke Feralpi GmbH (Рийза), Friedr. Lohmann GmbH Werk für Spezial- & Edelstähle (Витен), Outokumpu Nirosta GmbH (Крефелд), Peiner Träger GmbH (Пайне), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Дуисбург), ThyssenKrupp Rasselstein GmbH (Андернах), ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH (Гелзенкирхен), Pruna Betreiber GmbH (Грюнвалд), ThyssenKrupp Gerlach GmbH (Хомбург), ThyssenKrupp Federn und Stabilisatoren GmbH (Хаген), Salzgitter Mannesmann Rohr Sachsen GmbH (Цайтхайн), HSP Hoesch Spundwand und Profil GmbH (Дортмунд), Salzgitter Mannesmann Grobblech GmbH (Мюлхайм на Рур), Mülheim Pipecoatings GmbH (Мюлхайм на Рур), Salzgitter Mannesmann Stainless Tubes Deutschland GmbH (Ремшайд), Salzgitter Hydroforming GmbH & Co. KG (Кримичау), Salzgitter Mannesmann Line Pipe GmbH (Зийген), Ilsenburger Grobblech GmbH (Илзенбург) (представители: A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler и T. Woltering, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на ответника от 18 декември 2013 г. за откриване на официална процедура по разследване по преписка Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители (ОВ C 37, 7.2.2014 г., стр. 73),

               —

               да обедини настоящото производство с производството по жалбата на Германия до Общия съд за отмяна на спорното решение (дата на подаване на жалбата: 21 март 2014 г.),
               при условията на евентуалност: да прибави към делото документите от преписката по споменатото производство по жалба на Германия,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат девет правни основания.

               1.

               Първо правно основание: липса на предимство

                           —

                              Жалбоподателите твърдят, че предвиденият в Закона за приоритета на възобновяемите енергийни източници (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, наричан по-нататък „EEG“) особен компенсационен режим не представлява предимство като цяло за енергоемките предприятия от стоманодобивната индустрия и в частност за жалбоподатели 2 — 24.

               2.

               Второ правно основание: липса на избирателно предимство

                           —

                           В допълнение жалбоподателите твърдят, че особеният компенсационен режим още по-малко съдържа селективно предимство за жалбоподателите по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

               3.

               Трето правно основание: неизползване на държавни ресурси

                           —

                              На следващо място, жалбоподателите посочват, че особеният компенсационен режим не представлява подкрепа, „предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

               4.

               Четвърто правно основание: липса на нарушение на конкуренцията

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията в Европейския съюз.

               5.

               Пето правно основание: липса на засягане на търговията между държавите членки

                           —

                           На следващо място жалбоподателите посочват, че особеният компенсационен режим не засяга и търговията между държавите членки.

               6.

               Шесто правно основание: премахването или същественото намаляване на обхвата на особения компенсационен режим нарушавало основните права на жалбоподателите

                           —

                           Жалбоподателите посочват, че ако особеният компенсационен режим се квалифицира като помощ или съществено се намали неговият обхват, не само биха били прекрачени ясно определените от Съда на Европейския съюз граници на член 107 ДФЕС, но би било нарушено и основното изискване за действителна справедливост при разпределение на тежестите. Поради това премахването или същественото намаляване на обхвата на особения компенсационен режим би било и в нарушение на основните права на жалбоподателите, в частност на техните права съгласно Хартата на основните права на Европейския съюз.

               7.

               Седмо правно основание: особеният компенсационен режим попада в обхвата на решението на Комисията от 22 май 2002 г.

                           —

                           На следващо място, жалбоподателите посочват, че в своето решение от 22 май 2002 г. Комисията изрично е установила, че EEG и установеният в него „компенсационен режим“ не отговарят на изискванията за помощ (1). Това решение обхващало и особения компенсационен режим.

               8.

               Осмо правно основание: явна грешка в преценката и недостатъчна предварителна проверка

                           —

                           Освен това жалбоподателите изтъкват, че Комисията не е направила достатъчна проверка и поради това не е забелязала, че режимите на изключения за енергоемките предприятия са обосновани с оглед на целта, естеството, респ. структурата на EEG, и следователно не представляват селективно предимство.

               9.

               Девето правно основание: нарушение на правото на изслушване

                           —

                           Освен това жалбоподателите твърдят, че преди постановяването на решение с такива тежки правни последици, Комисията е трябвало във всеки случай да ги изслуша.

      (1)  Писмо на Комисията от 22 май 2002 г., C (2002) 1887 окончателен/държавна помощ NN 27/2000—Германия.


title: Дело C-68/13: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия) на 8 февруари 2013 г. — Markus Weiss/Condor Flugdienst GmbH

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/25

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия) на 8 февруари 2013 г. — Markus Weiss/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-68/13)
   2013/C 114/39
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Страни в главното производство

      Ищец: Markus Weiss

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли извънредното обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1) да се отнася пряко за резервирания полет?

               2.

               В случай че на първия въпрос се отговори отрицателно: колко курса на самолета, който е определен за планирания полет са от значение за едно извънредно обстоятелство? Съществува ли ограничение във времето за взимане под внимание на извънредното обстоятелство при курсовете на самолета? Ако да, как следва то да се изчисли?

               3.

               В случай че извънредни обстоятелства, които са настъпили при осъществяване на курсове, са от значение и за по-късен полет, трябва ли необходимите мерки, които следва да се вземат от опериращия въздушен превозвач по член 5, параграф 3 от Регламента да бъдат насочени единствено към предотвратяване на извънредните обстоятелства или също и към избягване на по-голямо закъснение?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-361/17: Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. — Eco-Bat Technologies и др./Комисия

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/13

         Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. — Eco-Bat Technologies и др./Комисия
   (Дело T-361/17)
   (2017/C 318/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Eco-Bat Technologies Ltd (Матлок, Обединено кралство), Berzelius Metall GmbH (Браубах, Германия) и Société Traitements Chimiques des Métaux (STCM) (Базош-ле-Галеранд, Франция) (представители: M. Brealey, QC, I. Vandenborre и S. Dionnet, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 2, параграф 1, буква б) от Решение C(2017)900 окончателен, изменено на 6 април 2017 г. с Решение C(2017)2223 окончателен от 6 април 2017 г. по преписка AT.40018 — рециклиране на акумулатори за автомобили, да намали наложената на жалбоподателя глоба, като отчете сумата, представляваща стойността на закупените стоки за периода на нарушението, и правилната продължителност на участието на жалбоподателя в представляващите нарушение действия във Франция, както и да премахне наложеното въз основа на точка 37 от Насоките за определяне на глобите (1) увеличение от 10 % и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат седем основания.

               1.

               Първото основание е че Комисията нарушила принципа на добра администрация и правото на защита на жалбоподателя, тъй като за първи път в обжалваното решение приела стойността на закупените от жалбоподателя стоки като основа за изчисляване на глобата.

               2.

               Второто основание е че Комисията нарушила принципа на пропорционалност, като използвала стойността на закупените от жалбоподателя стоки през 2011 г. като референтна при изчисляването на глобата.

               3.

               Третото основание е че Комисията нарушила принципите на лична отговорност, на равно третиране и на пропорционалност, както и задължението за мотивиране, като не взела предвид по-ограниченото участие на жалбоподателя в проявите на картела във Франция.

               4.

               Четвъртото основание е че Комисията нарушила задължението за мотивиране и принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, като не мотивирала в достатъчна степен прилагането на точка37 от Насоките и прилаганото точно увеличение.

               5.

               Петото основание е че Комисията нарушила принципите на пропорционалност и равно третиране, като разгледала картелни споразумения, различни от търговските картели.

               6.

               Шестото основание е че Комисията нарушила правото на защита на жалбоподателя, като увеличила глобата му на основание точка 37 от Насоките, без да отбележи това в изложението на възраженията, като не представила допълнително изложение на възраженията и не организирала ново изслушване.

               7.

               Седмото основание е че Комисията нарушила принципа на добра администрация, като не заявила намерението си да приложи точка 37 от Насоките на по-ранен етап от административната процедура.

      (1)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело T-102/12: Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Sorouh/Съвет

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/31

         Жалба, подадена на 22 февруари 2012 г. — Sorouh/Съвет
   (Дело T-102/12)
   2012/C 151/54
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sorouh Joint Stock Company (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,

               —

               вследствие на това да отмени Решение 2011/782/ОВППС от 1 декември 2011 година, както и Регламент № 36/2012 (ЕС) от 18 януари 2012 година, и последващите ги актове за изпълнение в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са идентични или подобни на правните основания, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/ Съвет (1) и дело T-433/11, Makhlouf/Съвет (2).

      (1)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.

      (2)  ОВ C 290, 2011 г., стр. 14.


title: Дело C-444/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Brașov (Румъния) на 7 август 2013 г. — Imre Solyom, Luiza Solyom/Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Brașov

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/14

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Brașov (Румъния) на 7 август 2013 г. — Imre Solyom, Luiza Solyom/Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Brașov
   (Дело C-444/13)
   2013/C 325/24
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Brașov

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Imre Solyom, Luiza Solyom

      Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Brașov

      Преюдициален въпрос

   Когато с договор за продажба страните са установили окончателна и неотменима цена и впоследствие данъчната администрация счете, че тази сделка е облагаема поради преквалифицирането на продавача като данъчнозадължено лице, трябва ли членове 73 и 78 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета да се тълкуват в смисъл, че свързаният с посочената продажба данък върху добавената стойност се счита за включен в цената или се добавя към тази цена? С други думи, коя е данъчната основа за такава доставка?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправки в ОВ L 74, 19.3.2011 г., стр. 3 и в ОВ L 249, 14.9.2012 г., стр. 15).


title: Дело F-70/11: Жалба, подадена на 21 юли 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/52

         Жалба, подадена на 21 юли 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-70/11)
   2011/C 282/100
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на доклада за оценка на жалбоподателя за периода 1 януари 2008 г. — 31 декември 2008 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени докладът за оценка на жалбоподателя за периода 1 януари 2008 г. — 31 декември 2008 г.; да се отмени по-специално съставената от EUROSTAT част от този доклад за същия период.

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-264/07: Решение на Съда (седми състав) от 31 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2000/60/EО — Опазване и управление на водите — Неизвършване на предвидените анализи — Пропуск да се изпратят изискуемите обобщени доклади)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/9

         Решение на Съда (седми състав) от 31 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-264/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2000/60/EО - Опазване и управление на водите - Неизвършване на предвидените анализи - Пропуск да се изпратят изискуемите обобщени доклади)
   (2008/C 79/16)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и M. Konstantinidis)

      Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 5, параграф 1 и на член 15, параграф 2 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) — Непредставяне на обобщените доклади за анализите, изискуеми по член 5 по отношение на някои райони на речни басейни — Неизвършване на анализите и прегледите по член 5, параграф 1 от директивата
   Диспозитив

               1)

               Като не е извършила за всеки район на речен басейн, попадащ на нейна територия, анализ на характеристиките, преглед на въздействието на човешките дейности върху състоянието на повърхностните и подземни води, както и икономически анализ на водоползването в съответствие с техническите спецификации, установени с приложения II и III към Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 от тази директива и като не е представила обобщени доклади за анализите, изискуеми от същата разпоредба, тя не е изпълнила и задълженията си по член 15, параграф 2 от посочената директива.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело C-44/12: Определение на председателя на Съда от 16 ноември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Court of Session in Scotland — Обединено кралство) — Andrius Kulikauskas/Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/18

         Определение на председателя на Съда от 16 ноември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Court of Session in Scotland — Обединено кралство) — Andrius Kulikauskas/Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt
   (Дело C-44/12) (1)

   2013/C 108/43
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело C-220/10: Иск, предявен на 6 май 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/14

         Иск, предявен на 6 май 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-220/10)
   ()
   2010/C 209/22
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и S. Pardo Quintillán)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Португалската република:

               —

               не е изпълнила задълженията си по приложение II към Директива 91/271/ЕИО (1) във връзка с член 6, параграф 1 от същата Директива като е определила като по-слабо чувствителни зони всички крайбрежни води на остров Мадейра и всички крайбрежни води на остров Порту Санту без да приложи предвидените в посоченото приложение II критерии и по-специално — без да проведе задълбочени изследвания, които да показват, че съответните зауствания не вредят на околната среда;

               —

               нарушила е член 6, параграф 2 от Директива 91/271/ЕИО като е допуснала по-слабо от предвиденото в член 4 от директивата пречистване за зауствания в крайбрежните води на остров Мадейра на градски отпадъчни води, произлизащи от агломерации с еквивалент жители над 10 000, каквито са агломерациите Funchal и Câmara de Lobos, без да проведе задълбочени изследвания, които да показват, че съответните зауствания не вредят на околната среда;

               —

               нарушила е членове 3 и 5 от Директива 91/271/ЕИО като в случая с агломерация Albufeira/Armação de Pêra не е следила за наличието на канализационни системи за градските отпадъчни води в съответствие с член 3, нито за по-строго от предвиденото в член 4 пречистване в съответствие с член 5 от Директивата;

               —

               нарушила е член 5 от Директива 91/271/ЕИО като не е следила за по-строго от предвиденото в член 4 пречистване на градските отпадъчни води на агломерация Beja в съответствие с член 5 от директивата;

               —

               нарушила е член 5 от Директива 91/271/ЕИО като не е следила за по-строго от предвиденото в член 4 пречистване на градските отпадъчни води на агломерация Chaves в съответствие с член 5 от директивата;

               —

               нарушила е членове 3 и 5 от Директива 91/271/ЕИО като по отношение на пет агломерации от устието на река Тахо, а именно Barreiro/Moita, Fernão Ferro, Montijo, Quinta do Conde и Seixal не е следила за наличието на канализационни системи за градските отпадъчни води в съответствие с член 3, а по отношение на шест агломерации, чиито отпадъчни води се заустват на левия бряг на устието на река Тахо, а именно Barreiro/Moita, Corroios/Quinta da Bomba, Fernão Ferro, Montijo, Quinta do Conde e Seixal не е следила за по-строго от предвиденото в член 4 пречистване в съответствие с член 5 от Директивата;

               —

               нарушила е член 5 от Директива 91/271/ЕИО като не е следила за по-строго от предвиденото в член 4 пречистване на градските отпадъчни води на агломерация Elvas в съответствие с член 5 от директивата;

               —

               нарушила е член 5 от Директива 91/271/ЕИО като не е следила за по-строго от предвиденото в член 4 пречистване на градските отпадъчни води на агломерация Tavira в съответствие с член 5 от директивата;

               —

               нарушила е членове 3 и 5 от Директива 91/271/ЕИО като в случая с агломерация Viseu не е следила за наличието на канализационни системи за градските отпадъчни води в съответствие с член 3, нито за по-строго от предвиденото в член 4 пречистване в съответствие с член 5 от Директивата;

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Множество агломерации не се съобразяват с разпоредбите на директивата: седем от тях нарушават задълженията, наложени от член 3, а други дванадесет — задълженията, наложени от член 5.
   Някои от тези агломерации не извършават никакво пречистване на съответните си отпадъчни води.
   Във връзка със заустванията на градски отпадъчни води в чувствителни зони директивата изисква по-строго пречистване на водите от това, което се изисква за заустванията в други зони.
   Съгласно приложение II, част Б дадена маса или зона морска вода може да се идентифицира като по-слабо чувствителна зона, в случай че заустването на отпадъчни води не уврежда околната среда поради морфологията, хидрологията или специфичните хидроложки условия на съответната зона.
   Член 6, параграф 2 от директивата установява при какви условия заустванията на градски отпадъчни води в по-слабо чувствителни зони могат да се подлагат на по-слабо пречистване. Тази норма предвижда по-специално, че заустванията в крайбрежни води на градските отпадъчни води, произлизащи от агломерации с еквивалент жители между 10 000 и 150 000, могат да се подлагат на по-слабо пречистване само когато съществуват задълбочени изследвания, които показват, че съответните зауствания не вредят на околната среда, и на Комисията е предоставена цялата информация във връзка с тези проучвания.

      (1)  Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43).


title: Дело T-394/07: Иск, предявен на 25 октомври 2007 г. — Algodonera del Sur/Съвет и Комисия

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/42

         Иск, предявен на 25 октомври 2007 г. — Algodonera del Sur/Съвет и Комисия
   (Дело T-394/07)
   (2007/C 315/79)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Algodonera del Sur, S.A. (Лебриха, Испания) [представител: L. Ortiz Blanco, abogado]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение за вреди, на основание член 288 ЕО, като се установи правото на ищеца на обезщетение от страна на Съвета и Комисията солидарно общо в размер на един милион двадесет и девет хиляди осемстотин двадесет и пет евро (1 029 825 EUR), и

               —

               да се осъдят институциите ответници да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи вече са изложени по дело T-217/07, Las Palmeras/Съвет и Комисия.


title: Дело C-351/12: Преюдициално запитване, отправено от Krajský soud v Plzni (Чешка република) на 24 юли 2012 г. — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, o.s. (OSA)/Léčebné lázně Mariánské Lázně, a.s.

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/21

         Преюдициално запитване, отправено от Krajský soud v Plzni (Чешка република) на 24 юли 2012 г. — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, o.s. (OSA)/Léčebné lázně Mariánské Lázně, a.s.
   (Дело C-351/12)
   2012/C 295/38
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský soud v Plzni

      Страни в главното производство

      Ищец: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, o.s. (OSA)

      Ответник: Léčebné lázně Mariánské Lázně, a.s.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (1) да бъде тълкувана в смисъл, че изключение, според което не се допуска да се заплащат възнаграждения на авторите при радио- или телевизионно излъчване на произведенията им чрез телевизионни или радиоприемници, инсталирани в стаите на пациентите на балнеосанаториуми, осъществяващи търговска дейност, противоречи на членове 3 и 5 (член 5, параграф 2, буква д), член 5, параграф 3, буква б) и член 5, параграф 5) от тази директива?

               2.

               Достатъчно безусловни и точни ли са по своето съдържание тези разпоредби от директивата с оглед на посоченото по-горе ползване на дадено произведение, за да могат дружествата за колективно управление на авторски права да се позовават на тях пред националните съдилища в рамките на частноправни спорове, в случай че съответната държава не е транспонирала правилно директивата в националното си право?

               3.

               Трябва ли член 56 и сл. и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (или в зависимост от конкретния случай член 16 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (2)) да бъдат тълкувани в смисъл, че препятстват прилагането на разпоредбите от националното право, които запазват упражняването на дейността по колективно управление на авторски права на територията на съответната държава само за едно-единствено дружество (монополист) за колективно управление на авторски права, като по този начин не позволяват на получателите на услугите да избират свободно услугите на дружества за колективно упражнение на авторски права от други държави — членки на Европейския съюз?

      (1)  ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.

      (2)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.


title: Дело T-102/07: Иск, предявен на 5 април 2007 г. — Freistaat Sachsen/Комисия

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/18

         Иск, предявен на 5 април 2007 г. — Freistaat Sachsen/Комисия
   (Дело T-102/07)
   (2007/C 129/31)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Freistaat Sachsen [Свободна държава Саксония] (Германия) (представители: адвокати C. von Donat и G. Quardt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца(ищците)

               —

               да се отмени Решение на Комисията К(2007) 130 окончателен от 24 януари 2007 г. за държавна помощ № С 38/2005 (ех NN 52/2004), отпуснати от Германия в полза на Biria-Gruppe, в частта му относно мерки 2 и 3, както и

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията К(2007) 130 окончателен от 24 януари 2007 г., в което Комисията е решила, че трите мерки, включващи предоставени от Германия държавни помощи в полза на Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweradwerk KG, Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (понастоящем Biria AG), са несъвместими с общия пазар.
   Ищецът твърди, че е засегнат пряко и лично от въпросното решение на Комисията, тъй като чрез мерки 2 и 3 той поръчителства в полза на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (сега Biria AG) със собствени средства на основание на Инструкция за поръчителство на Свободна държава Саксония.
   В подкрепа на иска си ищецът посочва на първо място нарушение на общностното право поради неправилно тълкуване на одобрена нормативна уредба за държавните помощи. В тази връзка ищецът възразява, че според него, въз основа на неправилна оценка на съответното определение в одобрената нормативна уредба, ответникът разглежда засегнатите предприятия като предприятия в затруднено положение. Тъй като по мнението на ищеца случаят не е такъв, то при мерки 2 и 3става въпрос за разрешени помощи.
   В допълнение, ищецът смята, че ответникът неправилно е преценил фактическата обстановка, като е приел, че засегнатите предприятия са предприятия в затруднено положение.
   На последно място ищецът изтъква, че обжалваното решение е недостатъчно обосновано.


title: Дело C-344/14: Решение на Съда (седми състав) от 17 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Kyowa Hakko Europe GmbH/Hauptzollamt Hannover (Преюдициално запитване — Тарифна и статистическа номенклатура — Класиране на стоките — Смеси от аминокиселини, използвани за приготвянето на храни за кърмачета и малки деца, алергични към протеините на кравето мляко — Класиране в тарифни позиции 2106 „хранителни продукти“ или 3003 „медикаменти“)

text:
               9.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/12

         Решение на Съда (седми състав) от 17 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Kyowa Hakko Europe GmbH/Hauptzollamt Hannover
   (Дело C-344/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Тарифна и статистическа номенклатура - Класиране на стоките - Смеси от аминокиселини, използвани за приготвянето на храни за кърмачета и малки деца, алергични към протеините на кравето мляко - Класиране в тарифни позиции 2106 „хранителни продукти“ или 3003 „медикаменти“))
   (2015/C 371/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kyowa Hakko Europe GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hannover

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в редакцията му съгласно Регламент (ЕО) № 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че смеси от аминокиселини като тези по главното производство, използвани за приготвянето на храни за кърмачета и малки деца, алергични към протеините на кравето мляко, трябва да бъдат класирани в позиция 2106 от тази номенклатура като „хранителни продукти“, доколкото поради обективните им характеристики и свойства тези продукти нямат ясно изразен терапевтичен или профилактичен профил, чието действие се съсредоточава върху точно определени функции на човешкото тяло, и следователно не са годни да се прилагат за превенция или лечение на дадена болест или страдание, нито пък са естествено предназначени за медицинска употреба — нещо, което националният съд следва да провери.

      (1)  ОВ C 339, 29.9.2014 г.


title: Дело C-110/06: Определение на председателя на Съда от 30 ноември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/28

         Определение на председателя на Съда от 30 ноември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-110/06) (1)

   (2007/C 82/57)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 86, 8.4.2006 г.


title: Дело T-457/14 P: Жалба, подадена на 18 юни 2014 г. от Thierry Rouffaud срещу решението, постановено на 9 април 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-59/13, Rouffaud/ЕСВД

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/44

         Жалба, подадена на 18 юни 2014 г. от Thierry Rouffaud срещу решението, постановено на 9 април 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-59/13, Rouffaud/ЕСВД
   (Дело T-457/14 P)
   2014/C 261/70
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Thierry Rouffaud (Брюксел, Белгия) (представители: M. de Abreu Caldas, D. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска служба за външна дейност

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 9 април 2014 г. по дело F-59/13 (Thierry Rouffaud/Европейска служба за външна дейност),

               —

               да осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита, тъй като Съдът на публичната служба (СПС) привлякъл внимание на страните върху въпроса за допустимостта на жалбата едва преди последното действие в продължително производство и по този начин не дал възможност на жалбоподателя да подготви подходящи доводи.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото при преценката на правилото за съответствие, тъй като предметът и основанието на административната жалба и на жалбата за отмяна били напълно идентични.

               3.

               Третото правно основание е изведено от изопачаване на доказателствата и фактите, тъй като в решението си СПС възпроизвел само ограничена част от съдържанието на писмените становища на жалбоподателя, която не създавала вярна представа за истинското положение в края на писмената фаза на производството.


title: Дело T-204/11: Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — Испания/Комисия

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/26

         Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-204/11)
   2011/C 160/41
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 15/2011 на Комисията от 10 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 2074/2005 по отношение на признатите методи за изпитване на морски биотоксини в живи двучерупчести мекотели, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С обжалвания регламент Комисията решава да наложи метода на течна хроматография-масова спектометрия (LCMS/MS) като референтен метод за откриването на морски липофилни токсини, който да замести метода за биологично изпитване.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 168 ДФЕС и на принципа на пропорционалност, от който трябва да се ръководят институциите на Съюза в своите решения.

                           —

                           В тази връзка се твърди, че новият установен референтен метод за откриване на липофилни токсини не се оказва по-благоприятен за защитата на общественото здраве от метода за биологично изпитване.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.

                           —

                           В тази връзка се твърди, че при вземането на решението да замени биологичното изпитване с LCMS/MS като референтен метод за откриването на липофилни токсини, Комисията не е преценила всички релевантни данни и обстоятелства, тъй като не е взела предвид икономическото отражение, което тази промяна би имала върху засегнатия производствен сектор.

               3.

               Третото правно основание е изведено от неспазване на принципа на оправданите правни очаквания.

                           —

                           Според жалбоподателя производителите на живи двучерупчести мекотели са можели да очакват, че Комисията няма да одобри заместването на биологичното изпитване като референтен метод за откриването на липофилни токсини, докато не бъдат изпълнени условията, установени в точка Б, параграф 4 от глава III на Приложение III към Регламент № 2074/2005 в неговата първоначална редакция.