title: Дело T-170/13: Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Benelli Q. J./СХВП — Demharter (MOTOBI) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Словна марка на Общността „MOTOBI“ — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/30

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Benelli Q. J./СХВП — Demharter (MOTOBI)
   (Дело T-170/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „MOTOBI“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 098/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Benelli Q. J. Srl (Пезаро, Италия) (представители: P. Lukácsi и B. Bozóki, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, впоследствие P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Demharter GmbH (Дилинген, Германия) (представител: A. Kohn, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 януари 2013 г. (преписка R 2080/2011-2), постановено в производство по отмяна със страни Demharter GmbH и Benelli Q. J. Srl

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Benelli Q. J. Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело F-59/08: Жалба, подадена на 30 юни 2008 г. — Klug/Европейска агенция по лекарствата

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/62

         Жалба, подадена на 30 юни 2008 г. — Klug/Европейска агенция по лекарствата
   (Дело F-59/08)
   (2008/C 223/119)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Bettina Klug (Wiesbaden, Германия) (представител: S. Zickgraf, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата
   Предмет на производството
   Отмяна на изготвения от ответника атестационен доклад за жалбоподателката за периода 31 декември 2004 г. до 31 декември 2006 г. и осъждане на ответника да заплати обезщетение за имуществени и неимуществени вреди
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се установи, че изготвеният от ответника атестационен доклад за жалбоподателката за периода 31 декември 2004 г. до 31 декември 2006 г. е недействителен,

               —

               да се установи, че непродължаването на трудовия договор на жалбоподателката е недействително,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателката обезщетение от 200 000 EUR,

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателката обезщетение за неимуществени вреди от 35 000 EUR.


title: Дело C-285/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 30 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Директива 2004/83/ЕО — Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила — Лице, което може да търси субсидиарна закрила — Член 15, буква в) — Тежки и лични заплахи срещу живота или личността на цивилно лице поради безогледно насилие в случай на въоръжен конфликт — Понятие за въоръжен вътрешен конфликт — Самостоятелно тълкуване по отношение на международното хуманитарно право — Критерии за преценка)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 30 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Дело C-285/12) (1)

   (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Лице, което може да търси субсидиарна закрила - Член 15, буква в) - Тежки и лични заплахи срещу живота или личността на цивилно лице поради безогледно насилие в случай на въоръжен конфликт - Понятие за въоръжен вътрешен конфликт - Самостоятелно тълкуване по отношение на международното хуманитарно право - Критерии за преценка)
   2014/C 93/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Aboubacar Diakite

      Ответник: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Тълкуване на член 15, буква в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Отказ да се предостави статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила — Лице, което може да се ползва от субсидиарна закрила — Понятие за въоръжен вътрешен конфликт — Специфично самостоятелно тълкуване или допустимост на тълкуване в съответствие с международното хуманитарно право — Критерии за преценка

      Диспозитив

   Член 15, буква в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила трябва да се тълкува в смисъл, че съществуването на въоръжен вътрешен конфликт трябва да бъде признато, с оглед прилагането на тази разпоредба, когато редовните въоръжени сили на дадена държава се сблъскват с една или повече въоръжени групи или когато се сблъскват две или повече въоръжени групи, без да е необходимо този конфликт да може да бъде квалифициран като въоръжен конфликт, който няма международен характер по смисъла на международното хуманитарно право, и без интензитетът на въоръжените сблъсъци, равнището на организираност на наличните въоръжени сили или продължителността на конфликта да бъдат предмет на преценка, отделна от тази за степента на насилие, съществуващо на въпросната територия.

      (1)  ОВ C 235, 4.8.2012 г.


title: Дело C-221/15: Решение на Съда (шести състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Наказателно производство срещу Etablissements Fr. Colruyt NV (Преюдициално запитване — Директива 2011/64/ЕС — Член 15, параграф 1 — Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните продажни цени на изделията от обработен тютюн — Национална правна уредба, която забранява продажбата на подобни изделия от търговците на дребно на цени, които са по-ниски от изписаните върху акцизния бандерол — Свободно движение на стоки — Член 34 ДФЕС — Условия за продажба — Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/19

         Решение на Съда (шести състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Наказателно производство срещу Etablissements Fr. Colruyt NV
   (Дело C-221/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2011/64/ЕС - Член 15, параграф 1 - Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните продажни цени на изделията от обработен тютюн - Национална правна уредба, която забранява продажбата на подобни изделия от търговците на дребно на цени, които са по-ниски от изписаните върху акцизния бандерол - Свободно движение на стоки - Член 34 ДФЕС - Условия за продажба - Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС))
   (2016/C 419/23)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel

      Страна в главното производство

   Etablissements Fr. Colruyt NV

      Диспозитив

               1)

               Член 15, параграф 1 от Директива 2011/64/ЕС на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия, доколкото тази цена е била свободно определена от производителя или вносителя.

               2)

               Член 34 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия, доколкото тази цена е била свободно определена от вносителя.

               3)

               Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Съединени дела F-27/06 и F-75/06: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 24 май 2007 г. — Lofaro/Комисия (Длъжностни лица — Срочно нает служител — Удължаване на срока за изпитване — Освобождаване в края на срока за изпитване — Актове, които засягат интереси — Срок за обжалване — Недопустимост)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/44

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 24 май 2007 г. — Lofaro/Комисия
   (Съединени дела F-27/06 и F-75/06) (1)

   (Длъжностни лица - Срочно нает служител - Удължаване на срока за изпитване - Освобождаване в края на срока за изпитване - Актове, които засягат интереси - Срок за обжалване - Недопустимост)
   (2007/C 155/81)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Alessandro Lofaro (Брюксел, Белгия) (представител: J.-L. Laffineur, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и K. Herrmann, подпомагани по дело F-27/06 от F. Longfils, avocate)
   Предмет на съединените дела
   По дело F-27/06:
   От една страна, отмяна на решенията на Комисията, с които се продължава срокът за изпитване на ищеца, а с неговото изтичане се прекратява договорът му, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
   По дело F-75/06:
   От една страна, отмяна на Решението на Комисията от 28 септември 2005 година за освобождаване на ищеца с изтичането на срока за изпитване и на оценката от срока за изпитване, на която това решение се основава, и от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1)

               Исковете се отхвърлят като недопустими.

               2)

               Всяка страна поема собствените си разноски.

      (1)  F-27/06: ОВ C 208, 6.5.2006 г. стр. 35 и F-75/06: ОВ C 212, 2.9.2006 г. стр. 48.


title: Дело C-516/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 27 септември 2013 г. — Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca/Knoll International S.p.A.

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/24

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 27 септември 2013 г. — Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca/Knoll International S.p.A.
   (Дело C-516/13)
   2013/C 367/42
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca

      Ответник: Knoll International S.p.A.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Обхваща ли правото на разпространение по член 4, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО (1) правото публично да се предлага за продажба оригинал или копие от произведението?
               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

               2.

               Обхваща ли правото публично да се предлага за продажба оригинал или копие от произведението освен офертата за сключване на договор и рекламната дейност?

               3.

               Нарушено ли е правото на разпространение и когато въз основа на офертата не се стигне до придобиване на оригинала или на копия от произведението?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело T-48/16: Жалба, подадена на 2 февруари 2016 г. — Sigma Orionis/Комисия

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/59

         Жалба, подадена на 2 февруари 2016 г. — Sigma Orionis/Комисия
   (Дело T-48/16)
   (2016/C 098/75)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Sigma Orionis SA (Валбон, Франция) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:
   да установи, че:

               —

               Европейската комисия не е изпълнила задълженията си по договорите за субсидиране FP7 и H2020, като е спряла всички дължими на жалбоподателя по тях плащания въз основа на неправомерно изготвен доклад за разследване от OLAF,

               —

               Европейската комисия не е изпълнила задълженията си по договори за субсидиране FP7 и H2020, като е прекратила спорните договори за субсидиране въз основа на неправомерно изготвен доклад за разследване от OLAF,

               —

               при условията на евентуалност, да разпореди назначаване на експерт, който да установи безспорно дължимите на жалбоподателя суми по спорните договори за субсидиране.

         С оглед на това да осъди ответника:

               —

               да заплати неправомерно спрените суми, дължими на основание договори за субсидиране FP7, а именно 607 404,49 EUR, ведно със съответните лихви за забава съгласно член II.5.5, считано от датата на падежа в определения от Европейската централна банка (ЕЦБ) за основните операции по рефинансиране размер, увеличен с 3,5 пункта,

               —

               да заплати неправомерно спрените суми, дължими на основание договори за субсидиране H2020, а именно 226 688,68 EUR, ведно със съответните лихви за забава съгласно член 21.11.1, считано от датата на падежа в определения от Европейската централна банка (ЕЦБ) за основните операции по рефинансиране размер, увеличен с 3,5 пункта,

               —

               да плати обезщетение на жалбоподателя за претърпените от него допълнителни вреди, оценени на настоящия етап на 1 500 000 EUR и подлежащи в хода производството евентуално на увеличаване или намаляване,

               —

               да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е че Комисията не можела да вземе решение за пълно спиране на плащанията, дължими на жалбоподателя, като се позове на доклад за разследване, който бил изготвен въз основа на неправомерно събрани доказателства. В това отношение жалбоподателят поддържа, че Комисията се основала на неправомерно събрани доказателства, поради което както спирането на плащанията, така и прекратяването на договорите за субсидиране било незаконосъобразно.

               2.

               Второто основание е че било допуснато нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като различните доклади за технически одит неизменно стигали до извода, че жалбоподателят е използвал средствата в съответствие с принципите на икономичност, ефикасност и добро финансово управление. Поради това Комисията не можела да претендира, че правомерно е констатирала допуснати от жалбоподателя нередности в рамките на други субсидии, за да обоснове както прекратяването на спорните договори за субсидиране, така и спирането на всички плащания по тях. Впрочем участието в споразумения за субсидиране представлявало единствен източник на финансиране за жалбоподателя и липсата на нови европейски проекти неизбежно щяла да доведе до изпадането му в несъстоятелност.

               3.

               Третото основание е че Комисията допуснала явно и сериозно нарушение на съществуващите ограничения на правото ѝ на преценка, което можело да доведе до ангажиране на извъндоговорната отговорност на Съюза. Жалбоподателят претърпял вреди, свързани с репутацията и клиентелата му, които силно намалявали и дори обезсмисляли всякакви перспективи за негово бъдещо участие в нови европейски проекти. Впрочем участието в споразумения за субсидиране представлявало единствен източник на финансиране за жалбоподателя и липсата на нови европейски проекти неизбежно щяла да доведе до изпадането му в несъстоятелност.


title: Дело C-208/14: Определение на председателя на Съда от 17 октомври 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Navarra, Sección Tercera — Испания) — Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia SA

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/24

      Определение на председателя на Съда от 17 октомври 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Navarra, Sección Tercera — Испания) — Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia SA
      (Дело C-208/14) (1)

      (2015/C 016/38)
      Език на производството: испански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело T-243/14: Жалба, подадена на 17 април 2014 г.  — The Smiley Company/СХВП (Изображение на лице)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/38

         Жалба, подадена на 17 април 2014 г. — The Smiley Company/СХВП (Изображение на лице)
   (Дело T-243/14)
   2014/C 282/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представител: A. Freitag, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 януари 2014 г. по преписка R 837/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща изображение във формата на лице, за стоки от класове 29 и 30 — заявка за марка на Общността № 1 1 1 68  861

      Решение на проверителя: отказва регистрация на заявената марка на основание на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-148/12: Определение на председателя на Съда от 13 март 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия, подпомагана от: Френска република, Румъния, Кралство Нидерландия, Словашка република

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/25

         Определение на председателя на Съда от 13 март 2013 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия, подпомагана от: Френска република, Румъния, Кралство Нидерландия, Словашка република
   (Дело C-148/12) (1)

   2013/C 156/42
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело C-214/12 P: Жалба, подадена на 8 май 2012 г. от Land Burgenland срещу Решение, постановено от Общия съд (шести състав) на 28 февруари 2012 г. по дело T-268/08 и T-281/08, Land Burgenland и Република Австрия/Европейска комисия

text:
               30.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/16

         Жалба, подадена на 8 май 2012 г. от Land Burgenland срещу Решение, постановено от Общия съд (шести състав) на 28 февруари 2012 г. по дело T-268/08 и T-281/08, Land Burgenland и Република Австрия/Европейска комисия
   (Дело C-214/12 P)
   2012/C 194/25
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Land Burgenland (представители: U. Soltész и P. Melcher, Rechtsanwälte, подпомагани от A. Egger, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Република Австрия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд от 28 февруари 2012 г. по съединени дела T-268/08 и T-281/08,

               —

               да постанови решение по съществото на спора и да отмени Решение 2008/719/ЕО на Европейската комисия от 30 април 2008 г. относно държавна помощ C 56/06 (ex NN 77/06), отпусната от Австрия при приватизацията на Bank Burgenland (ОВ L 239, стр. 32) и да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски за производството пред Общия съд и пред Съда на ЕС,

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане в частта относно второто искане, без да се произнася по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят оспорва Решение на Общия съд (шести състав), постановено на 28 февруари 2012 година по съединени дела T-268/08 и T-281/08, с което е отхвърлена жалбата му срещу Решение 2008/719/ЕО на Комисията от 30 април 2008 г. относно държавна помощ на Австрия за приватизацията на Bank Burgenland.
   Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си:
   1.   Нарушение от страна на Общия съд на правото на изслушване поради липсата на преценка на съществена част от осмото правно основание на жалбата.

   Не бил разгледан изложеният от жалбоподателя довод, че в обжалваното решение Комисията е взела предвид единствено предимството, свързано с „допълнителните дългови ценни книжа“ в размер на 380 милиона евро, без да обърне внимание на предимството, свързано с дългови ценни книжа за 320 милиона евро, които водели до премахването на всички елементи, които могли да се окачествят като помощ при продажбата на Bank Burgenland на Grazer Wechselseitige Versicherung.
   В становището си за доклада за съдебното заседание жалбоподателят повторно изрично насочил вниманието на Общия съд към това обстоятелство, тъй като то не било отразено в доклада за съдебното заседание, но независимо от това Общият съд не обсъдил този довод.
   2.   Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Общият съд приел, че Комисията не е допуснала грешка, независимо че при оценяване на офертите не е отчела риска за Land Burgenland, свързан с неговата отговорност като поръчител.

   Във връзка с това Общият съд неправилно се основал на съдебна практика, която в случая не е приложима или ако може да се приложи поне по принцип, която противоречи на съображенията на Общия съд.
   Общият съд освен това не взел предвид други случаи от съдебната практика, които били в противоречие с неговите твърдения.
   На последно място Общият съд неправилно приел, че рискът, свързан с отговорността на поръчителя не трябвало да се взима предвид, при положение че тази отговорност била съществуваща и следователно законосъобразна помощ.
   3.   Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Общият съд приел, че Комисията правилно се е основала на офертата на консорциума, за да определи пазарната стойност на Bank Burgenland.

   Обшият съд неправилно приел, че няма грешка в преценката на Комисията при избора и прилагането на метода за определяне на пазарната стойност на Bank Burgenland.
   Общият съд освен това приел, че процедурата за възлагане на обществената поръчка за продажбата на Bank Burgenland била безусловна, в разрез с ясните изводи на Комисията, и се основал без да провери на неправилния извод на Комисията, че „недостатъците“ на условията не се отразили на стойността на офертите.
   Общият съд приел освен това, че Комисията не е допуснала грешка като се основала на офертата на консорциума, независимо от нейната очевидна несъразмерност, при положение че твърдението за тази несъразмерност се основавало на факта, че поръчителската отговорност не била необходима и свързаните с нея рискове не трябвало да се взимат предвид.
   4.   Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Общият съд приел, че Комисията не е допуснала грешка, приемайки че нито изходът от процедурата пред надзорния орган на финансовите пазари, нито нейната продължителност оправдавали продажбата на Bank Burgenland на Grazer Wechselseitige Versicherung.

   Общият съд приел, че Комисията не е допуснала грешка, като приела, че липсват данни, че надзорният орган на финансовите пазари няма да разреши придобиването от консорциума, като същевременно все пак неправилно приела, че представените от жалбоподателя доказателства във връзка с процедурата за разрешение пред Надзорния орган на финансовите пазари, били без значение и не ги взела предвид.
   Впрочем, като приел, че няма данни, че продължителността на процедурата пред надзорния орган на финансовите пазари би имала много отрицателни последици за шансовете за приватизация на Bank Burgenland, Общият съд не взел предвид представени от жалбоподателя конкретни доказателства.
   Накрая, Общият съд приложил неправилен критерий за контрол.


title: Дело T-72/08: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Travel Service/СХВП — Eurowings Luftverkehrs (smartWings) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността smartWings — По-ранни национални и международни словни и фигуративни марки EUROWINGS и EuroWings — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Задължение за мотивиране — Член 73 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент № 207/2009) — Член 79 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 83 от Регламент № 207/2009)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/25

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Travel Service/СХВП — Eurowings Luftverkehrs (smartWings)
   (Дело T-72/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността smartWings - По-ранни национални и международни словни и фигуративни марки EUROWINGS и EuroWings - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Задължение за мотивиране - Член 73 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент № 207/2009) - Член 79 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 83 от Регламент № 207/2009)
   2010/C 301/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Travel Service a.s. (Прага, Чешка република) (представители: S. Hejdová и R. Charvát, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Eurowings Luftverkehrs AG (Нюрнберг, Германия) (представител: J. Schmidt, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 21 ноември 2007 г. (преписка № R 1515/2006-2), свързано с производство по възражение между Eurowings Luftverkehrs AG и Travel Service a.s.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Travel Service a.s. да понесе освен собствените си съдебни разноски и тези, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Eurowings Luftverkehrs AG.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело T-409/13: Жалба, подадена на 2 август 2013 г. — Companhia Previdente и Socitrel/Комисия

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/30

         Жалба, подадена на 2 август 2013 г. — Companhia Previdente и Socitrel/Комисия
   (Дело T-409/13)
   2013/C 367/53
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподатели: COMPANHIA PREVIDENTE — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Лисабон, Португалия) и SOCITREL — Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (Трофа, Португалия) (представители: D. Proença de Carvalho, J. Caimoto Duarte, F. Proença de Carvalho и T. Luísa Faria, advogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени Решение D/2013/048425 от 24 май 2013 г., с което генерална дирекция „Конкуренция“ на Европейската комисия отказва да намали на основание невъзможност за плащане глобата, която е наложена на SOCITREL в производство, образувано поради нарушаване на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, и за чието заплащане COMPANHIA PREVIDENTE отговаря солидарно,

               —

               да намали глобата на жалбоподателите поради невъзможността им да я заплатят.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               Първо основание — неизпълнение от страна на Комисията на задължението ѝ за мотивиране съгласно член 296 ДФЕС, доколкото тя не е взела предвид представените от групата COMPANHIA PREVIDENTE данни за невъзможността на тази група да заплати глобата

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила член 296 ДФЕС, тъй като не е мотивирала надлежно отказа си да уважи искането за намаляване на глобата поради невъзможност същата да бъде заплатена, доколкото не е анализирала конкретно условията, които — съгласно практиката ѝ по вземане на решения (в частност съгласно точка 35 от Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (1), наричани по-нататък „Насоките“) и съгласно съдебната практика на Европейския съюз във връзка с невъзможността за заплащане на глоби — следва да са налице, за да се предостави намаление на съответната глоба, и доколкото не е преценила надлежно доводите на CP, що се отнася до изпълнението на въпросните условия от страна на групата COMPANHIA PREVIDENTE.

               2.

               Второ основание — фактическа грешка, явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото Комисията не е намалила глобата въпреки невъзможността на COMPANHIA PREVIDENTE да я заплати

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че е допусната фактическа грешка, явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото не са взети надлежно предвид всички релевантни обстоятелства, доколкото не са преценени правилно доказателствата, представени от групата COMPANHIA PREVIDENTE при преразглеждането, съгласно точка 35 от Насоките, на размера на глобата поради невъзможността същата да бъде заплатена, и доколкото въпросната глоба надхвърля финансовите възможности на групата COMPANHIA PREVIDENTE.

         Жалбоподателите освен това искат на основание член 261 ДФЕС глобата, наложена на SOCITREL, за чието заплащане COMPANHIA PREVIDENTE отговаря солидарно, да бъде намалена поради невъзможност да бъде заплатена.

      (1)  ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264.


title: Дело C-261/15: Решение на Съда (десети състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Vredegerecht te Ieper — Белгия) — Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey (Железопътен транспорт — Регламент (ЕО) № 1371/2007 — Права и задължения на пътниците — Липса на документ за превоз — Неотстраняване на нередовностите в срок — Престъпление)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/20

         Решение на Съда (десети състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Vredegerecht te Ieper — Белгия) — Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey
   (Дело C-261/15) (1)

   ((Железопътен транспорт - Регламент (ЕО) № 1371/2007 - Права и задължения на пътниците - Липса на документ за превоз - Неотстраняване на нередовностите в срок - Престъпление))
   (2016/C 419/25)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Vredegerecht te Ieper

      Страни в главното производство

      Ищец: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV

      Ответник: Gregory Demey

      Диспозитив

   Член 6, параграф 2, последно изречение от допълнение А към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола за изменение на Конвенцията за международни железопътни превози от 3 юни 1999 г., от приложение I към Регламент (ЕО) № 1371/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно правата и задълженията на пътниците, използващи железопътен транспорт, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национални разпоредби, които предвиждат, че лице, което извършва пътуване с влак, без да притежава документ за превоз за тази цел, и което не е отстранило нередовностите на положението си в предвидените от тези разпоредби срокове, няма договорно правоотношение с железопътното предприятие.

      (1)  ОВ C 270, 17.8.2015 г.


title: Дело T-512/09: Решение на Общия съд от 5 ноември 2013 г. — Rusal Armenal/Съвет (Дъмпинг — Внос на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китай — Присъединяване на Армения към СТО — Третиране като предприятие, работещо в условията на пазарна икономика — Член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 384/96 — Съвместимост с антидъмпинговото споразумение — Член 277 ДФЕС)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/27

         Решение на Общия съд от 5 ноември 2013 г. — Rusal Armenal/Съвет
   (Дело T-512/09) (1)

   (Дъмпинг - Внос на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китай - Присъединяване на Армения към СТО - Третиране като предприятие, работещо в условията на пазарна икономика - Член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 384/96 - Съвместимост с антидъмпинговото споразумение - Член 277 ДФЕС)
   2013/C 367/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rusal Armenal ZAO (Ереван, Армения) (представител: адв. Б. Евтимов)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално J.-P. Hix, подпомаган от адв. G. Berrisch и адв. G. Wolf, впоследствие J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани от G. Berrisch, и накрая J.-P. Hix и B. Driessen)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и C. Clyne)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 925/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китайската народна република (ОВ L 262, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Регламент (ЕО) № 925/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китайската народна република, в частта, която се отнася до Rusal Armenal ZAO.

               2.

               Съветът на Европейския съюз понася съдебните разноски на Rusal Armenal.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-580/14: Определение на Съда (шести състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Sandra Bitter, в качеството ѝ на синдик на Ziegelwerk Höxter GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Директива 2003/87/EО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Санкция за извънредно количество емисии — Пропорционалност)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/19

         Определение на Съда (шести състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Sandra Bitter, в качеството ѝ на синдик на Ziegelwerk Höxter GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-580/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2003/87/EО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Санкция за извънредно количество емисии - Пропорционалност))
   (2016/C 068/24)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sandra Bitter, в качеството ѝ на синдик на Ziegelwerk Höxter GmbH

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Диспозитив

   След разглеждане на поставения въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат, с оглед на принципа на пропорционалност, валидността на член 16, параграф 3, второ изречение от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., доколкото той предвижда санкция в размер на 100 EUR за тон еквивалент на въглероден диоксид, за който операторът не е възстановил квоти.

      (1)  ОВ C 96, 23.3.2015 г.


title: Дело C-340/09: Решение на Съда (пети състав) от 9 декември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 1999/22/ЕО — Член 4, параграфи 2 — 5 — Държане на диви животни — Зоологически градини)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/12

         Решение на Съда (пети състав) от 9 декември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-340/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 1999/22/ЕО - Член 4, параграфи 2 — 5 - Държане на диви животни - Зоологически градини)
   2011/C 55/20
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и D. Recchia)

      Ответник: Кралство Испания (представители: B. Plaza Cruz и N. Díaz Abad)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 4, параграфи 2, 3, 4 и 5 от Директива 1999/22/ЕО на Съвета от 29 март 1999 година относно държането на диви животни в зоологически градини (ОВ L 94, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 27)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело в предвидения срок всички необходими мерки относно зоологическите градини, предмет на настоящия иск, намиращи се в автономните области Арагон, Астурия, Балеарски острови, Канарски острови, Кантабрия, Кастилия и Леон, Екстремадура и Галисия, в областта на инспектирането, лицензирането и, ако е необходимо, затварянето на посочените учреждения в съответствие с член 4, параграфи 2—5 от Директива 1999/22/ЕО на Съвета от 29 март 1999 година относно държането на диви животни в зоологически градини, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело C-308/13 P: Жалба, подадена на 5 юни 2013 г. от Società Italiana Calzature SpA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 9 април 2013 г. по дело T-336/11 — Società Italiana Calzature SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

text:
               10.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/2

         Жалба, подадена на 5 юни 2013 г. от Società Italiana Calzature SpA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 9 април 2013 г. по дело T-336/11 — Società Italiana Calzature SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
   (Дело C-308/13 P)
   2013/C 233/03
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Società Italiana Calzature SpA (представители: A. Rapisardi и C. Ginevra, avvocati)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), VICINI SpA

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № 564 397 на Общия съд на Европейския съюз от 9 април 2013 г. по дело Т-336/11, нотифицирано на същата дата, и като се уважат исканията на Società Italiana Calzature SpA (наричано по-нататък „SIC“), формулирани в първоинстанционнта жалба, да се отмени решението на втори апелативен състав от 8 април 2011 г. по преписка № R 634/2010-2 и в съответствие с решенето на отдела по споровете от 5 март 2010 г. по възражение № В 1 350 711 да се констатира и обяви, че се отказва регистрация на марка на Общността „VICINI“ № 6 513 386 поради липсата на новост, тъй като тази марка е сходна, до степен че да бъде объркана, с по-ранния словен знака „ZANOTTI“, предмет на общностна регистрация № 244 277 и на италианска регистрация № 452 869, и двете притежание на SIC,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски и такси по двете производства,

               —

               да се осъди VICINI S.p.A. да заплати на SIC всички съдебни разноски относно производствата пред отдела по споровете и пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

   Решението на Общия съд било опорочено от непълни и противоречиви мотиви. Визуалното предимство на графичния пред словния елемент на заявената марка и добавянето към думата „ZANOTTI“ на думите „Giuseppe“ и „Design“ не било достатъчно, за да се изключи наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки предвид присъщите на въпросните елементи характеристики и по-специално това, че те нямат отличителен характер.
   Общият съд бил допуснал грешка като приел, че думата „ZANOTTI“ — словният елемент на заявената марка, няма самостоятелна отличителна позиция, и по този начин бил изключил и от тази гледна точка наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело T-464/16 P: Жалба, подадена на 22 август 2016 г. от HI срещу решението, постановено на 10 юни 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-133/15, HI/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/24

         Жалба, подадена на 22 август 2016 г. от HI срещу решението, постановено на 10 юни 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-133/15, HI/Комисия
   (Дело T-464/16 P)
   (2016/C 371/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: HI (Брюксел, Белгия) (представител: M. Velardo, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решение от 10 юни 2016 г. по дело F-133/15 и сам да се произнесе по делото,

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото на Съда на публичната служба,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производствата пред двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдение за нарушение на правото на Европейския съюз във връзка със задължението за мотивиране и правото на защита, тъй като органът по назначаването в рамките на Европейската комисия не е изложил подробно мотивите, на които се основава решението му да наложи като дисциплинарна мярка на жалбоподателя понижаване с две степени в същата функционална група.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдение за нарушения на правото на Европейския съюз, които Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) извършил във връзка с спазването на разумния срок, на правото на защита и на задължението за мотивиране. СПС освен това изопачил фактите и доказателствата.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдение за изопачаване на фактите и доказателствата и за нарушения на правото на Европейския съюз и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, които извършил СПС.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдение за извършено от СПС нарушение на принципа на пропорционалност.


title: Дело C-390/12: Решение на Съда (трети състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (преди Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich) — Австрия) — производство, образувано по искане на Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner (Член 56 ДФЕС — Свободно предоставяне на услуги — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 15 — 17, 47 и 50 — Свобода при избор на професия и право на труд, свобода на стопанска инициатива, право на собственост, право на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, принцип ne bis in idem — Член 51 — Приложно поле — Прилагане на правото на Съюза — Хазартни игри — Ограничителна правна уредба на държава членка — Административни и наказателни санкции — Императивни съображения от общ интерес — Пропорционалност)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/3

         Решение на Съда (трети състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (преди Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich) — Австрия) — производство, образувано по искане на Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner
   (Дело C-390/12) (1)

   ((Член 56 ДФЕС - Свободно предоставяне на услуги - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 15 — 17, 47 и 50 - Свобода при избор на професия и право на труд, свобода на стопанска инициатива, право на собственост, право на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, принцип ne bis in idem - Член 51 - Приложно поле - Прилагане на правото на Съюза - Хазартни игри - Ограничителна правна уредба на държава членка - Административни и наказателни санкции - Императивни съображения от общ интерес - Пропорционалност))
   2014/C 194/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (преди Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich)

      Страни в главното производство

   Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner

      Предмет

   Преюдициално запитване — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Тълкуване на член 56 ДФЕС, както и на членове 15 — 17, 47 и 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Хазартни игри — Нормативна уредба на държава членка, която под страх от налагане на санкции по наказателното право забранява експлоатацията на игрални автомати за хазартни игри с възможност за ограничена печалба („kleines Glücksspiel“), в случай че компетентните органи не са издали концесионно разрешение — Принцип на пропорционалност

      Диспозитив

   Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, когато в действителност тази правна уредба не преследва целта за защита на участниците в игрите или за борба срещу престъпността и не отговаря реално на стремежа за намаляване на възможностите за игра или за борба срещу свързаната с тези игри престъпност по последователен и систематичен начин.

      (1)  ОВ C 343, 10.11.2012 г.


title: Дело C-523/16: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 12 октомври 2016 г. — MA.T.I. SUD SpA/Società Centostazioni SpA

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/4

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 12 октомври 2016 г. — MA.T.I. SUD SpA/Società Centostazioni SpA
   (Дело C-523/16)
   (2017/C 022/07)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: MA.T.I. SUD SpA

      Ответник: Società Centostazioni SpA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Въпреки че държавите членки могат да предвидят, че институтът на изпращане на указания до страните за отстраняване на нередностите със саниращо действие има възмезден характер, противоречи ли на общностното право член 38, алинея 2-bis от Законодателен декрет № 163 от 2006 г., в редакцията му в сила към момента на разглежданото обявление за обществена поръчка […], доколкото предвижда плащането на „имуществена санкция“ в размер, който трябва да бъде определен от възлагащия орган („не по-малко от един промил и не повече от един процент от стойността на обществената поръчка, но при всички положения не повече от 50 000 EUR, чието плащане се гарантира с временно обезпечение“), като се има предвид прекалено големият размер и предварително определеното естество на самата санкция, която не може да се индивидуализира в зависимост от конкретното положение, което трябва да бъде уредено, или в зависимост от тежестта на нередността, която трябва да бъде санирана?

               2)

               Обратно, противоречи ли същият член 38, алинея 2-bis от Законодателен декрет № 163 от 2006 г. (отново в редакцията му в сила към посочения по-горе момент) на общностното право, доколкото може да се счете, че възмездният характер на института на изпращане на указания до страните за отстраняване на нередностите противоречи на принципа за отваряне на пазара към конкуренцията във възможно най-голяма степен, на който съответства посоченият институт, като дейността, наложена на възлагащия орган в това отношение, е последица от задълженията, наложени със закон на същия този орган с оглед на обществения интерес от постигане на горепосочената цел?


title: Дело C-341/16: Преюдициално запитване от Oberlandesgerichts Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 юни 2016 г. — Hanssen Beleggingen BV/Tanja Prast-Knipping

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/14

         Преюдициално запитване от Oberlandesgerichts Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 юни 2016 г. — Hanssen Beleggingen BV/Tanja Prast-Knipping
   (Дело C-341/16)
   (2016/C 326/24)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hanssen Beleggingen BV

      Ответник: Tanja Prast-Knipping

      Преюдициален въпрос

   Обхваща ли понятието за спор „във връзка с регистрацията или действителността на […] марки“ по смисъла на член 22, точка 4 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, също и иск, предявен срещу вписания в регистъра на марките на Бенелюкс формален притежател на марка на Бенелюкс с цел подаването на декларация до службата за марките на Бенелюкс, че ответникът няма права върху въпросната марка и се отказва от регистрацията си като неин притежател?

      (1)  ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


               19.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/35

         Дело, заведено на 21 януари 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-1/15)
   (2015/C 92/09)
   На 21 януари 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Øyvind Bø, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че като не е приела в предписания срок и/или не е уведомила Надзорния орган за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 1а, седмо тире от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2010/26/ЕС на Комисията от 31 март 2010 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, в рамките на предписания срок, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 3 от акта и по член 7 от Споразумението.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в установения срок до 18 февруари 2014 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 18 декември 2013 г., отнасящо се до невъвеждането в националния правен ред на тази държава на Директива 2010/26/ЕС на Комисията от 31 март 2010 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника, посочена в точка 1а, седмо тире от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиранаа към Споразумението с Протокол 1 към него (наричана по-нататък „актът“).

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела и/или не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 3 от акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


title: Дело C-486/06: Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Hof van beroep te Antwerpen (Белгия) на 27 ноември 2006 г. — BVBA Van Landeghem срещу Кралство Белгия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/11

         Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Hof van beroep te Antwerpen (Белгия) на 27 ноември 2006 г. — BVBA Van Landeghem срещу Кралство Белгия
   (Дело C-486/06)
   (2007/C 20/16)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hop van beroep te Antwerpen.
   Страни в главното производство

      Ищец: BVBA Van Landeghem.

      Ответник: Кралство Белгия
   Преюдициален въпрос

      „Следвало ли е моторни превозни средства тип „пикап“ — състоящи се, от една страна, от затворена кабина, предназначена за превоз на пътници, в която зад седалката или седалката тип пейка на водача се намират сгъващи се или подвижни седалки с триточкови обезопасителни колани, и, от друга страна, от отделено от кабината товарно пространство, не по-високо от 50 см, на което само задната част е отваряема и което няма приспособления за прикрепване на товара — с луксозно вътрешно оборудване с всички екстри (включително с електрически регулиращи се седалки, с кожени седалки, с електрически регулиращи се огледала и прозорци, със стерео-уредба и CD-устройство и т.н…), със спирачна система ABS, с бензинов двигател от 4 до 8 литра с автоматична предавателна кутия с много висок разход на гориво, с четириколесно задвижване и с луксозни джанти за спортна кола — при пускането им в употреба и за свободно движение на пазара в периода между 10.04.1995 и 04.12.1997 г., да бъдат класифицирани под позиция 8703 на тогава действащата комбинирана номенклатура (първоначално приета с Регламент (ЕИО) на Съвета № 2658/87 (1) от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура), като автомобили и други моторни превозни средства, основно предназначени за превоз на хора (различни от тези от позиция 8702), включително товаро-пътническите и състезателните автомобили, или е следвало да бъдат класифицирани под позиция 8704 от тогава действащата комбинирана номенклатура като автомобили за превоз на стоки, или под позиция, различна от позиции 8703 или 8704 от тогава действащата комбинирана номенклатура?“

      (1)  OB L 256, стр. 1.


title: Дело C-144/08: Иск, предявен на 8 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/14

         Иск, предявен на 8 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
   (Дело C-144/08)
   (2008/C 171/24)
   Език на производството: фински
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: I. Koskinen и D. Triantafyllou)

      Ответник: Република Финландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Финландия е нарушила задълженията си по член 7, параграф 1 от Директива 83/182/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 година за освобождаване от данъчно облагане в Общността при временен внос на някои превозни средства от една държава-членка в друга (1), като при определянето на евентуалното освобождаване от данъчно облагане във връзка с временния внос на някои превозни средства от една държава-членка в друга е използвала непълна дефиниция за обичайно местоживеене,

               —

               да се осъди Република Финландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   За целите на евентуалното освобождаване от данъчно облагане, член 7, параграф 1 от Директива 83/182/ЕИО включвал разпоредби относно обичайното местоживеене, според които се определяла държавата-членка, под чиито разпоредби попадал временният внос на някои превозни средства от една държава-членка в друга, както и държавата-членка, която е оправомощена да облага с данъци въпросните превозни средства. Член 7, параграф 1 от Директива 83/182/ЕИО уреждал някои изключения от правилото, според което обичайното местоживеене е мястото, където едно лице живее не по-малко от 185 дни през годината. По-конкретно съгласно член 7, параграф 1, алинея 2 от Директива 83/182/ЕИО за обичайно местоживеене на едно лице, чиито професионални връзки са с място, различно от мястото, с което са личните му връзки, вследствие на което лицето живее последователно на различни места, разположени в две или повече държави-членки, се смятало мястото, с което то има лични връзки, при условие че указаното лице постоянно се връща там. Все пак изрично се пояснява, че не било необходимо последното условие да бъде удовлетворено, ако лицето живее в една от държавите-членки с цел изпълнение на задача с определена продължителност.
   Финландските разпоредби обаче предвиждали такова условие за постоянно завръщане и в случай, когато лицето живее във Финландия с цел изпълнение на задача с определена продължителност. Така Финландия не е транспонирала надлежно член 7, параграф 1 от Директива 83/182/ЕИО в своите разпоредби.

      (1)  ОВ L 105, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 66.


title: Дело C-165/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/29

      Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno
      (Дело C-165/10)
      (2010/C 161/39)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cosima Barberio

         Ответник: Ministero dell’Interno

         Преюдициален въпрос

      Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон № 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон № 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

                  а)

                  съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

                  б)

                  са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

                  в)

                  се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?


title: Дело T-36/12: Жалба, подадена на 20 януари 2012 г. — Athens Resort Casino/Комисия

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/25

         Жалба, подадена на 20 януари 2012 г. — Athens Resort Casino/Комисия
   (Дело T-36/12)
   2012/C 80/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Гърция) (представители: N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis и K. Spyropoulos, lawyers и F. Carlin, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               отмяна на Решение на Комисията 2011/716/ЕС от 24 май 2011 г. относно държавна помощ, предоставена от Гърция за някои гръцки казина C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) (ОВ L 285, 1.11.2011 г., стp. 25) (наричано по-нататък „обжалваното решение“); или

               —

               при условията на евентуалност, отмяна на обжалваното решение в частта, в която се отнася до жалбоподателя; или

               —

               при условията на евентуалност по отношение на предходното искане, отмяна на обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на суми от жалбоподателя; и

               —

               да осъди ответника да плати направените от него разноски и разноските на жалбоподателя, понесени във връзка с настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че:

                           —

                           ответникът е нарушил член 107, параграф 1 от ДФЕС, като е постановил, че разглежданата мярка представлява държавна помощ, тъй като:

                                       а)

                                       приема, че жалбоподателят е ползвал икономическо предимство под формата на „данъчна дискриминация“ в размер на 7,20 евро (EUR) на билет;

                                       б)

                                       приема, че разглежданата мярка включва загуба на държавни ресурси;

                                       в)

                                       приема, че въпросната мярка е селективна в полза на жалбоподателя;

                                       г)

                                       приема, че мярката нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите членки.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че:

                           —

                           ответникът е нарушил член 296 ДФЕС, като не е обосновал надлежно своето решение, така че да позволи на жалбоподателя да узнае, а на Съда да осъществи контрол относно мотивите, поради които Комисията е приела, че жалбоподателят е ползвал селективно предимство, че всяко такова предимство означава загуба на държавни ресурси и може да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че:

                           —

                           ако Съдът приеме, че на жалбоподателя е предоставена несъвместима държавна помощ, той трябва да отмени обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяване на суми от жалбоподателя, тъй като това възстановяване би нарушило:

                                       а)

                                       член 14, параграф 1, първо изречение от Регламент № 659/1999 (1), съгласно който възстановяването трябва да бъде свързано с помощта, получена от получателя, доколкото в обжалваното решение ответникът не е изчислил правилно стойността на помощта, която жалбоподателят евентуално е получил;

                                       б)

                                       член 14, параграф 1, второ изречение от Регламент № 659/1999 на Съвета, тъй като възстановяването нарушава общите принципи на правото на ЕС, а именно: принципа на оправданите правни очаквания, принципа на правната сигурност и принципа на пропорционалността.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем член 108) (ОВ L 83, 1999 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г, глава 8, том 1, стр. 41).


title: Поправка на известието в Официален вестник за дело T-396/15 (ОВ C 283, 28.8.2017 г.)

text:
               9.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 338/23

         Поправка на известието в Официален вестник за дело T-396/15
   (
         Официален вестник на Европейския съюз C 283от 28 август 2017 г.
      )
   (2017/C 338/26)
   Известието в ОВ за дело T-396/15, Herm. Sprenger/EUIPO — web2get (Форма на чупещо се стреме) трябва да се чете, както следва

      Определение на Общия съд от 30 май 2017 г. — Herm. Sprenger/EUIPO — web2get (форма на чупещо се стреме)
      (Дело T-396/15) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
      (2017/C 283/74)
      Език на производството: немски

         Страни

         Ищец/Жалбоподател: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Изерлон, Германия) (представител: V. Schiller, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Söder и A. Schifko)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: web2get GmbH & Co. KG (Дюлмен, Германия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 22 април 2015 г. (преписка R 520/2014-1) във връзка с производството по възражение между web2get GmbH & Co. KG и Herm. Sprenger GmbH & Co. KG

         Диспозитив

                  1)

                  Основанието за произнасяне по жалбата е отпаднало.

                  2)

                  Осъжда Herm. Sprenger GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело T-13/15: Жалба, подадена на 13 януари 2015 г. — Deutsche Post/СХВП — Media Logistik (PostModern)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/30

      Жалба, подадена на 13 януари 2015 г. — Deutsche Post/СХВП — Media Logistik (PostModern)
      (Дело T-13/15)
      (2015/C 107/39)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: K. Hamacher и C. Giersdorf, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Media Logistik GmbH (Дрезден, Германия)

         Данни за производството пред СХВП

         Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Общността „PostModern“ — заявка за регистрация № 4 276 821

         Производство пред СХВП: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 3 ноември 2014 г. по преписка R 2063/2013-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди ответника и евентуално другата страна в производството да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-261/09 P: Жалба, подадена на 6 юли 2009 г. от Комисия на Европейските общности срещу решение, постановено на 28 април 2009 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-5/05, Violetti и др./Комисия и F-7/05, Schmit/Комисия

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/35

         Жалба, подадена на 6 юли 2009 г. от Комисия на Европейските общности срещу решение, постановено на 28 април 2009 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-5/05, Violetti и др./Комисия и F-7/05, Schmit/Комисия
   (Дело T-261/09 P)
   2009/C 220/75
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и J.-P. Keppenne)

      Други страни в производството: Antonello Violetti (Cittiglio, Италия), Nadine Schmit (Ispra, Италия), Съвет на Европейския съюз, Anna Bassi Perucchini (Reno di Leggiuno, Италия), Marco Basso (Varano Borghi, Италия), Ernesto Brognieri (Barasso, Италия), Sergio Brusorio (Sesto Calende, Италия), Natale Cao (Ispra), Renato Cazzaniga (Ispra), Elvidio Flammini (Varеse, Италия), Luigi Magistri (Ispra), Reginella Molinari Canale (Ispra), Giuseppe Morelli (Besozzo, Италия), Nadia Valentini (Varеse) и Giuseppe Zara (Ispra)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени Решение на Съда на публичната служба от 28 април 2009 г. по съединени дела Violetti и др./Комисия, F-5/05 и F-7/05, доколкото са приети за допустими жалбите за отмяна, подадени срещу решението на OLAF да предаде сведения на италианските власти;

               —

               да се произнесе по настоящите дела като обяви да недопустими жалбите за отмяна на жалбоподателите в първоинстанционното производство;

               —

               да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят съдебните разноски, включително направените в производството пред Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Комисията иска да се отмени Решение на Съда на публичната служба (СПС) от 28 април 2009 г., постановено по съединени дела Violetti и др./Комисия, F-5/05 и F-7/05, с което СПС отменя решението на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) да предаде на италианските съдебни органи сведения, отнасящи се до жалбоподателите в първоинстанционното производство, и осъжда Комисията да заплати на всеки от жалбоподателите обезщетение в размер на 3 000 EUR.
   В подкрепа на жалбата си Комисията изтъква едно-единствено правно основание, изведено от нарушение на член 90а от Правилника за длъжностните лица на европейските общности, доколкото СПС бил нарушил общностното право и допуснал грешки при излагането на мотиви като не се съобразил с постоянната съдебна практика, според която подготвителните актове като започването на разследване от OLAF, окончателният доклад на OLAF и започването на дисциплинарно производство не са увреждащи. Комисията изтъква, че тази съдебна практика може да бъде приложена към член 90а от Правилника за длъжностните лица на европейските общности относно възможността за подаване на жалба срещу актовете на OLAF.


title: Дело T-403/10: Решение на Общия съд от 27 септември 2011 г. — Brighton Collectibles/СХВП — Felmar (BRIGHTON) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността BRIGHTON — По-ранни национални словни и фигуративни марки BRIGHTON и други по-ранни знаци BRIGHTON — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009)

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/20

         Решение на Общия съд от 27 септември 2011 г. — Brighton Collectibles/СХВП — Felmar (BRIGHTON)
   (Дело T-403/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „BRIGHTON“ - По-ранни национални словни и фигуративни марки „BRIGHTON“ и други по-ранни знаци „BRIGHTON“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009)
   2011/C 331/37
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Brighton Collectibles, Inc. (Dover, Delaware, САЩ) (представител: R. Delorey, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Felmar (Париж, Франция) (представител: D. Monégier du Sorbier, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 юни 2010 г. (преписка R 408/2009-4), постановено в производство по възражение между Brighton Collectibles, Inc. и Felmar

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Brighton Collectibles, Inc. да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

               3.

               Осъжда Felmar да заплати направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело T-252/07: Иск, предявен на 17 юли 2007 г. — Sungro/Съвет и Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/49

         Иск, предявен на 17 юли 2007 г. — Sungro/Съвет и Комисия
   (Дело T-252/07)
   (2007/C 211/90)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Sungro S.A. (Córdoba, Испания) (представител: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се уважи настоящия иск за обезщетение на вредите, предявен в съответствие с член 288 ЕО и да се обяви правото на ищеца да получи солидарно от Съвета и Комисията парично обезщетение в общ размер от тридесет и седем хиляди сто осемдесет и осем еуро (37 188 EUR), и

               —

               да се осъдят ответните институции да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основни доводи са същите като вече посочените по дело T-217/07, Las Palmeras/Съвет и Комисия.


title: Дело T-250/08: Решение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Batchelor/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, разменени при преценката на съвместимостта с правото на Общността на мерки, приети в областта на телевизионната дейност — Отказ на достъп — Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения — Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/20

         Решение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Batchelor/Комисия
   (Дело T-250/08) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, разменени при преценката на съвместимостта с правото на Общността на мерки, приети в областта на телевизионната дейност - Отказ на достъп - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения - Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит)
   2011/C 204/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Edward William Batchelor (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално F. Young, solicitor, A. Barav, barrister, и D. Reymond, avocat, впоследствие A. Barav, D. Reymond и F. Carlin, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Docksey, C. O'Reilly и P. Costa de Oliveira, впоследствие C. O’Reilly и P. Costa de Oliveira)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Кралство Дания (представители: B. Weis Fogh и S. Juul Jørgensen)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално S. Behzadi-Spencer, L. Seeboruth и I. Rao, впоследствие I. Rao, подпомаган от G. Facenna и T. de la Mare, barristers)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на генералния секретар на Комисията от 16 май 2008 г., с което се отказва достъп до някои документи, разменени в рамките на преценката на съвместимостта с правото на Общността на мерките, взети от Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия въз основа на член 3а от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език, глава 6, том 1, стр. 215), и от друга страна, искане за отмяна на мълчаливия отказ на достъп до тези документи, който се счита за приет 9 април 2008 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля като недопустима жалбата срещу мълчаливия отказ, който се счита за приет на 9 април 2008 г.

               2.

               Отменя решението на генералния секретар на Комисията от 16 май 2008 г., освен в частта относно данните, включени в първите две приложения към писмото от 19 февруари 2007 г., по отношение на които данни е направено позоваване на предвиденото в член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001 изключение.

               3.

               Комисията понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на г-н Edward William Batchelor.

               4.

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на г-н Batchelor поради встъпването на тази държава членка.

               5.

               Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


title: Дело T-877/16: Жалба, подадена на 9 декември 2016 г. — Verschuur/Комисия

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/34

         Жалба, подадена на 9 декември 2016 г. — Verschuur/Комисия
   (Дело T-877/16)
   (2017/C 053/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Steven Verschuur (Барн, Нидерландия) (представител: P. Kreijger, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2016) 6455 окончателен на Комисията от 3 октомври 2016 г., с което се отхвърля подаденото от жалбоподателя потвърдително заявление (1) за достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 (2) (GESTDEM 2015/3732), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: Комисията е нарушила член 4, параграф 2, трето тире от Регламент № 1049/2001, отнасящ се до защитата на целите на дейностите по разследване, като освен това е допуснала явна фактическа грешка.

               2.

               Второ основание: Комисията е нарушила член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1049/2001, отнасящ се до защитата на процеса ѝ на вземане на решение, като освен това не е изложила пълни мотиви.

               3.

               Трето основание: Комисията е нарушила член 4, параграф 2, първо тире от Регламент № 1049/2001, отнасящ се до защитата на търговските интереси на юридическо лице, и член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, отнасящ се до задължението на институцията да предостави частичен достъп, когато едно или няколко изключения се прилагат само за части от даден документ, като освен това не е изложила пълни мотиви.

      (1)  Заявление за достъп до някои документи, свързани с решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. по дело SA.38374 относно държавна помощ, предоставена от Нидерландия на Starbucks.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-322/10: Определение на Общия съд от 18 февруари 2013 г. — Clasado/Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/37

         Определение на Общия съд от 18 февруари 2013 г. — Clasado/Комисия
   (Дело T-322/10) (1)

   2013/C 108/87
   Език на производството: английски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 260, 25.9.2010 г.


title: Дело C-507/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2010 г. — Европейска комисия/Словашка република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи — Частично опрощаване на данъчно задължение на дружество в рамките на производство по сключване на предпазен конкордат — Решение на Комисията, с което се установява, че тази помощ е несъвместима с общия пазар, и се разпорежда нейното възстановяване — Неизпълнение)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2010 г. — Европейска комисия/Словашка република
   (Дело C-507/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Частично опрощаване на данъчно задължение на дружество в рамките на производство по сключване на предпазен конкордат - Решение на Комисията, с което се установява, че тази помощ е несъвместима с общия пазар, и се разпорежда нейното възстановяване - Неизпълнение)
   2011/C 63/03
   Език на производството: словашки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Giolito, J. Javorský и K. Walkerová)

      Ответник: Словашка република (представител: B Ricziová)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Решение C(2006) 2082 окончателен на Комисията от 7 юни 2006 г., с което се установява несъвместимостта с общия пазар на помощта, отпусната от Словашката република в полза на Frucona Košice под формата на отмяна на данъчно задължение от данъчната служба в рамките на производство по предпазен конкордат с кредиторите, и се разпорежда нейното възстановяване (държавна помощ № C-25/2005, ex NN/2005) (ОВ L 112, стр. 14)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в предвидения срок всички необходими мерки за възстановяване на неправомерната помощ, посочена в Решение 2007/254/ЕО на Комисията от 7 юни 2006 г. относно държавна помощ C-25/05 (ex NN 21/05) приведена в действие от Словашката република за Frucona Košice a.s., Словашката република не е изпълнила задълженията си по член 249, четвърта алинея ЕО и по член 2 от посоченото решение.

               2.

               Осъжда Словашката република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело C-203/12: Преюдициално запитване, отправено от Högsta domstolen (Швеция) на 30 април 2012 г. — Billerud Karlsborg Aktiebolag, Billerud Skärblacka Aktiebolag/Naturvårdsverket

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/7

         Преюдициално запитване, отправено от Högsta domstolen (Швеция) на 30 април 2012 г. — Billerud Karlsborg Aktiebolag, Billerud Skärblacka Aktiebolag/Naturvårdsverket
   (Дело C-203/12)
   2012/C 184/12
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta domstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: 1. Billerud Karlsborg Aktiebolag, 2. Billerud Skärblacka Aktiebolag

      Ответник: Naturvårdsverket

      Преюдициални въпроси

               1.

               От член 16, параграфи 3 и 4 от Директива 2003/87 (1) следва ли, че оператор, който не е върнал достатъчен брой квоти за емисии към 30 април трябва да заплати глоба независимо от причината за пропуска, например, тъй като поради недоглеждане, административна грешка или технически проблем операторът не е върнал квоти за емисии до 30 април, въпреки че към тази дата е имал достатъчен брой от тях?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е положителен, означава ли това, че съгласно член 16, параграфи 3 и 4 от Директива 2003/87 глобата следва или може да бъде опростена или намалена, например при обстоятелства като описаните в първия въпрос?

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).


title: Дело C-398/08 P: Решение на Съда (първи състав) от 21 януари 2010 г. — Audi AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграф 1, буква б) и член 63 — Словна марка Vorsprung durch Technik — Марки, които се състоят от рекламни лозунги — Отличителен характер — Заявка за марка за множество стоки и услуги — Съответни потребители — Преценка и общи мотиви — Нови документи)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/10

         Решение на Съда (първи състав) от 21 януари 2010 г. — Audi AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-398/08 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 7, параграф 1, буква б) и член 63 - Словна марка „Vorsprung durch Technik“ - Марки, които се състоят от рекламни лозунги - Отличителен характер - Заявка за марка за множество стоки и услуги - Съответни потребители - Преценка и общи мотиви - Нови документи)
   2010/C 63/15
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Audi AG (представители: S. O. Gillert и F. Schiwek, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 9 юли 2008 г. по дело Audi/СХВП (T-70/06), с което този съд отхвърля жалбата за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 декември 2005 г., с което частично се отхвърля жалбата срещу решението на проверителя за отказ да регистрира словната марка „VORSPRUNG DURCH TECHNIK“ за стоки и услуги от класове 9, 12, 14, 25, 28, 37—40 и 42 — Марки, които се състоят от рекламни лозунги — Отличителен характер — Прилагане на специфични критерии за преценка — Непълни мотиви относно определянето на потребителите, които трябва да бъдат взети предвид — Отчитане на правните основания, изтъкнати за първи път в производството пред Общия съд

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 9 юли 2008 г. по дело Audi/СХВП (Vorsprung durch Technik) (T-70/06), доколкото Първоинстанционният съд на Европейските общности приема, че втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) не е нарушил член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, в редакцията след изменение с Регламент (ЕО) № 3288/94 на Съвета от 22 декември 1994 година, като е приел решението си от 16 декември 2005 г. (преписка R 237/2005-2).

               2.

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 декември 2005 г. (преписка R 237/2005-2) в частта, в която на основание член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, в редакцията след изменение с Регламент № 3288/94, частично се отхвърля заявката за регистрация на марката „Vorsprung durch Technik“.

               3.

               Осъжда Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) да заплати съдебните разноски по двете съдебни производства.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело T-199/16: Жалба, подадена на 2 май 2016 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/26

         Жалба, подадена на 2 май 2016 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия
   (Дело T-199/16)
   (2016/C 232/35)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Kohrener Landmolkerei GmbH (Пениг, Германия) и DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Фробург, Германия) (представител: A. Wagner, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/304 на Комисията от 2 март 2016 година за вписване на наименование в регистъра на храните с традиционно специфичен характер [Heumilch/Haymilk/Latte fieno/Lait de foin/Leche de heno (ХТСХ)].

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Жалбоподателите твърдят, че ответникът не взел предвид тяхното възражение при приемането на обжалвания регламент, макар то да е било подадено в срок пред компетентния национален орган съгласно Регламент (ЕС) № 1151/2012 (1), който впоследствие не препратил навреме възражението до Комисията.

               2.

               Освен това жалбоподателите твърдят, че ответникът приел регламент за изпълнение още преди окончателното решение на Общия съд по подадената жалба по дело T-178/15, Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия във връзка с неправилното решение на ответника да отхвърли възражението като просрочено.

               3.

               На последно място, приемането на обжалвания регламент за изпълнение поставило жалбоподателите в твърде неблагоприятно положение. По този начин се нарушавали разпоредбите на Европейския съюз, с които се гарантира свободна и лоялна конкуренция.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1).


title: Дело T-399/16: Жалба, подадена на 25 юли 2016 г. — CK Telecoms UK Investments/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/10

         Жалба, подадена на 25 юли 2016 г. — CK Telecoms UK Investments/Комисия
   (Дело T-399/16)
   (2016/C 371/12)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CK Telecoms UK Investments Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: T. Wessely и O. Brouwer, lawyers, и A. Woods, J. Aitken и M. Davis, Solicitors)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Европейската комисия от 11 май 2016 г., C (2016) 2796 по дело COMP/M.7612 — Hutchison 3G UK Investments Limited/Telefónica (Europe plc), нотифицирано на Hutchison на 13 май 2016 г., с което предложеното придобиване на Telefónica Europe plc от Hutchison е обявено за изцяло несъвместимо с вътрешния пазар и Споразумението за ЕИП в съответствие с член 8, параграф 3 от Регламент № 139/2004 на Съвета, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, в това число разноските на всяка евентуално встъпила страна.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото, явни грешки в преценката и нарушение на съществени процесуални правила при тълкуването и прилагането на правния критерий за преценката на хоризонталните некоординирани последици за пазара на дребно на мобилни телекомуникационни услуги в Обединеното кралство. В частност, Комисията е допуснала грешка по отношение на квалификацията на жалбоподателя като „значителна конкурентна сила“ и при оценката за близост на конкуренцията. Комисията е допуснала и явни грешки в преценката при анализа на предвижданите ценови последици и вероятните предимства на полученото в резултат на концентрацията образувание.

               2.

               С второто основание се твърдят явни грешки в преценката и изопачаване на доказателствата що се отнася до анализа на съпоставителния сценарий. В частност, Комисията не е оценила капацитета на мрежата на Hutchison в сравнение с този на неговите конкуренти и ненадлежно се е основала на твърдяната способност на Hutchison да приема инициативи за „управление на търсенето“, като увеличение на цените, за да мотивира отхвърлянето на доказателствата на Hutchison относно бъдещия капацитет на мрежата.

               3.

               С третото основание се твърдят фактически грешки, грешки при прилагане на правото, явни грешки в преценката и нарушение на съществени процесуални правила по отношение на хоризонталните некоординирани последици, произтичащи от съвместното използване на мрежа. В частност, Комисията е допуснала грешка във връзка с новите ѝ предложения относно необходимостта и степента на „съответствие“ между конкурентите в споразуменията за съвместно използване на мрежи. Комисията е допуснала грешка и при прилагане на правото и явни грешки в преценката, като е основала заключенията си по-скоро върху потенциалната вреда за конкурентите на полученото в резултат на концентрацията образувание, отколкото върху засягането на конкуренцията. Комисията е допуснала и други грешки, като е отхвърлила предложените от Hutchison ангажименти, които биха разсеяли напълно всичките ѝ опасения относно съвместното използване на мрежите.

               4.

               С четвъртото основание се твърдят явни грешки в преценката, грешки при прилагане на правото и нарушение на съществени процесуални правила по отношение на хоризонталните некоординирани последици, възникващи в пазара на едро за достъп и генериране на повиквания в обществените мобилни мрежи в Обединеното кралство. В частност, Комисията е допуснала грешка, като е заключила неправилно, че Hutchison е „значителна конкурентна сила“ в пазара на едро, въпреки много малкия му пазарен дял (по-малко от 3 %), и като е основала заключенията си становищата на трети страни, вместо да извърши свой анализ.

               5.

               С петото основание се твърдят грешки при прилагане на правото, явни грешки в преценката, липса на мотиви и нарушение на съществени процесуални правила по отношение на оценката на предложените от Hutchison ангажименти в отговор на опасенията във връзка с пазарите на дребно и едро на мобилни телекомуникационни услуги в Обединеното кралство. В частност, Комисията е изтъкнала неправилно възражения срещу предложените ангажименти, твърдейки че привеждането им в действие не е сигурно. Комисията е допуснала явна грешка при преценката на способността на нови и по-силни конкуренти да се конкурират ефективно въз основа на предложените ангажименти. Комисията е допуснала грешка и при преценката на цялостната пригодност на предложените ангажименти за компенсиране на твърдяното в решението намаляване на конкуренцията.