title: Дело T-79/18: Жалба, подадена на 9 февруари 2018 г. — Bekat/EUIPO — Borbet (ARBET)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/27

         Жалба, подадена на 9 февруари 2018 г. — Bekat/EUIPO — Borbet (ARBET)
   (Дело T-79/18)
   (2018/C 134/38)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Arif Oliver Bekat (Еслинген, Германия) (представител: P. Kohl, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Borbet GmbH (Халенберг, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ARBET“ — заявка за регистрация №. 14 320 915

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 декември 2017 г. по преписка R 1117/2017-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отхвърли жалбата на встъпилата страна от 26 май 2017 г. срещу решението на отдела по споровете от 30 март 2017 г.,

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, включително тези, направени в производството пред апелативния състав.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Съединени дела C-398/16 и C-399/16: Решение на Съда (първи състав) от 22 февруари г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС — Свобода на установяване — Данъчно законодателство — Корпоративен данък — Предимства, свързани с образуването на обща данъчна единица — Изключване на трансграничните групи)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/7

         Решение на Съда (първи състав) от 22 февруари г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)/Staatssecretaris van Financiën
   (Съединени дела C-398/16 и C-399/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС - Свобода на установяване - Данъчно законодателство - Корпоративен данък - Предимства, свързани с образуването на обща данъчна единица - Изключване на трансграничните групи))
   (2018/C 134/09)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

               1)

               Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, по силата на която дружество майка, установено в държава членка, няма право да приспадне лихвите по заем, сключен със свързано дружество с цел финансиране на капиталова вноска в дъщерно дружество, установено в друга държава членка, при положение че ако дъщерното дружество беше установено в същата държава членка, дружеството майка би могло да се възползва от такова приспадане, образувайки заедно с него обща данъчна единица.

               2)

               Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, по силата на която дружество майка, установено в държава членка, няма право да приспадне от печалбите си загубите от промените в обменния курс във връзка със сумата на участията ѝ в дъщерно дружество, установено в друга държава членка, когато тази правна уредба не предвижда симетрично данъчно облагане на печалбите, произтичащи от тези промени.

      (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г.


title: Дело C-727/17: Преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Полша), постъпило на 29 декември 2017 г. — ECO-WIND Construction S.A. z siedzibą w Warszawie/Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/14

         Преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Полша), постъпило на 29 декември 2017 г. — ECO-WIND Construction S.A. z siedzibą w Warszawie/Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach
   (Дело C-727/17)
   (2018/C 134/19)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ECO-WIND Construction S.A. z siedzibą w Warszawie

      Орган на публичната администрация: Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1, параграф 1, буква е) от Директива (ЕС) 2015/1535 на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 година установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество (1) да се тълкува в смисъл, че „техническите регламенти“, чиито проекти трябва да се предоставят на Комисията съгласно член 5, параграф 1 от посочената директива, обхващат и законова разпоредба, с която се въвежда ограничение за разполагането на вятърни електроцентрали чрез определяне на минимално отстояние между тяхното местоположение и жилищна сграда или сграда със смесени функции, включително жилищна функция, което отстояние трябва да е равно на десетократния размер на височината на вятърната електроцентрала — измерена от нивото на земята до най-високата точка на съоръжението заедно с техническите елементи, а именно ротора и лопатките — или по-голямо от него?

               2)

               Трябва ли член 15, параграф 2, буква а) от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (2) да се тълкува в смисъл, че в обхвата на разпоредбите, които обвързват започването или извършването на дейност по предоставяне на услуги с териториално ограничение, по-специално под формата на лимити във връзка с минималното географско разстояние между доставчиците, и за които държавата членка уведомява Европейската комисия съгласно член 15, параграф 7 от посочената директива, попада законова разпоредба, с която се въвежда ограничение за разполагането на вятърни електроцентрали чрез определяне на минимално отстояние между тяхното местоположение и жилищна сграда или сграда със смесени функции, включително жилищна функция, което отстояние трябва да е равно на десетократния размер на височината на вятърната електроцентрала — измерена от нивото на земята до най-високата точка на съоръжението заедно с техническите елементи, а именно ротора и лопатките — или по-голямо от него?

               3)

               Трябва ли член 3, параграф 1, първа алинея и член 13, параграф 1, първа алинея от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (3) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, с която се въвежда ограничение за разполагането на вятърни електроцентрали чрез определяне на минимално отстояние между тяхното местоположение и жилищна сграда или сграда със смесени функции, включително жилищна функция, което отстояние трябва да е равно на десетократния размер на височината на вятърната електроцентрала — измерена от нивото на земята до най-високата точка на съоръжението заедно с техническите елементи, а именно ротора и лопатките — или по-голямо от него?

      (1)  ОВ L 241, стр. 1

      (2)  ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.

      (3)  ОВ L 140, стр. 16.


title: Дело T-82/18: Жалба, подадена на 13 февруари 2018 г. — Husky CZ/EUIPO — Husky of Tostock (HUSKY)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/27

         Жалба, подадена на 13 февруари 2018 г. — Husky CZ/EUIPO — Husky of Tostock (HUSKY)
   (Дело T-82/18)
   (2018/C 134/39)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Husky CZ s.r.o. (Прага, Чешка република) (представител: L. Lorenc, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „HUSKY“ в синьо, черно и бяло — Заявка за регистрация № 4 442 431

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 18 януари 2018 г. по преписка R 812/2017-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Апелативният състав не разгледал надлежно наведените доводи и представените доказателства от жалбоподателя и поради това извършил неправилна преценка по по-ранните права, на които се основава възражението.


title: Дело C-9/18: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Karlsruhe (Германия), постъпило на 4 януари 2018 г. — Strafverfahren/Detlef Meyn

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/15

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Karlsruhe (Германия), постъпило на 4 януари 2018 г. — Strafverfahren/Detlef Meyn
   (Дело C-9/18)
   (2018/C 134/20)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Karlsruhe

      Страни в главното производство

      Подсъдим: Detlef Meyn

      Преюдициален въпрос

   Съществува ли задължение за признаване по член 2, параграф 1 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (1) (наричана по-нататък: „Директива 2006/126“) и след подмяна на свидетелството за управление на превозно средство без изпит за проверка на годността за управление, извършена от държава — членка на Европейския съюз, когато към предходното свидетелство за управление на превозно средство не се прилага задължението за признаване (в случая предходното издадено от друга държава — членка на Европейския съюз, свидетелство за управление на превозно средство от своя страна се основава на подмяна на свидетелство за управление, издадено от трета държава, член 11, параграф 6, трето изречение от Директива 2006/126)?

      (1)  ОВ L 403, 2006 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216.


title: Дело T-51/18: Жалба, подадена на 30 януари 2018 г. — Kleani/Съд

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/22

         Жалба, подадена на 30 януари 2018 г. — Kleani/Съд
   (Дело T-51/18)
   (2018/C 134/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Efterpi Kleani (Берлин, Германия) (представител: S. Tassi, lawyer)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на Европейския съюз от 23 ноември 2017 г. (референтен номер 20172046), с което се отхвърля офертата на жалбоподателя по обявление 2017/S 002-001564 за сключване на договори за превод на гръцки език.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че към обжалваното решение не са приложени определени критерии за оценка дали качеството на изпитния превод отговаря на изискванията на процедурата за възлагане на обществената поръчка, нито има приложен някакъв контролен лист или протокол, в който да се обяснява защо представеният изпитен превод не е достигнал изисквания минимум. В това отношение жалбоподателят твърди, че решението не е надлежно мотивирано и че процедурата за подбор не е прозрачна.


title: Дело T-83/18: Жалба, подадена на 9 февруари 2018 г. — CH/Парламент

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/28

         Жалба, подадена на 9 февруари 2018 г. — CH/Парламент
   (Дело T-83/18)
   (2018/C 134/40)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CH (представители: C. Bernard-Glanz и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима,

               —

               да разпореди на ответника да представи заключенията на Комитета относно АПС, протоколите от изслушванията на свидетели от този комитет и преписката, предоставена на председателя на Европейския парламент съгласно член 10 от Вътрешния правилник за дейността на Комитета относно АПС,

               —

               да отмени обжалваното решение и при необходимост решението, с което се отхвърля жалбата по административен ред,

               —

               да осъди ответника да заплати сума в размер на 68 500 EUR като обезщетение за различните неимуществени вреди, претърпени от жалбоподателя,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), на член 25 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) и на задължението за мотивиране, на принципа на добра администрация, на правото на изслушване и на правото на защита и на задължението за полагане на грижа, поради което било опорочено обжалваното в случая решение, а именно решението на Европейския парламент да отхвърли искането на жалбоподателя за съдействие.

               2.

               Второ основание: явна грешка в преценката, нарушение на член 31 от Хартата, на член 12а от Правилника, на член 24 от Правилника и на задължението за полагане на грижа.


title: Дело T-61/18: Иск, подаден на 5 февруари 2018 г. — Rodriguez Prieto/Комисия

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/23

         Иск, подаден на 5 февруари 2018 г. — Rodriguez Prieto/Комисия
   (Дело T-61/18)
   (2018/C 134/32)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Amador Rodriguez Prieto (Щайнсел, Люксембург) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               като главно искане — да осъди Комисията да заплати на ищеца обезщетение за имуществени вреди в размер на 68 831 EUR и за неимуществени вреди в размер на 100 000 EUR,

               —

               като искане при условията на евентуалност — да отмени решението от 28 март 2017 г., с което се отказва да се предостави съдействие, и

               —

               във всички случаи да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът твърди, главно, че Комисията е извършила служебно нарушение, като не му е признала статут на лице, подало сигнал за нередности, и като му е причинила по този начин имуществени и неимуществени вреди, които би трябвало да обезщети. При условията на евентуалност ищецът поддържа, че посочената институция не е спазила член 24 от Правилника, като е отказала да му предостави предвиденото в тази разпоредба съдействие след приключване на наказателната процедура.


title: Дело C-545/16: Решение на Съда (шести състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Тарифни позиции — Автомобилни превозни средства за транспорт на стоки — Подпозиции 8704 10 10 и 8704 21 91 — Регламент (ЕС) 2015/221 — Валидност)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/8

         Решение на Съда (шести състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-545/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифни позиции - Автомобилни превозни средства за транспорт на стоки - Подпозиции 8704 10 10 и 8704 21 91 - Регламент (ЕС) 2015/221 - Валидност))
   (2018/C 134/10)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Диспозитив

   При разглеждането на поставените въпроси не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/221 на Комисията от 10 февруари 2015 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура.

      (1)  ОВ C 14, 16.1.2017 г.


title: Дело C-572/16: Решение на Съда (първи състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Околна среда — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз — Директива 2003/87/ЕО — Член 10а — Решение 2011/278/ЕС — Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии — Период 2013 — 2020 г. — Заявление за разпределяне — Непълни данни — Коригиране — Преклузивен срок)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/9

         Решение на Съда (първи състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Дело C-572/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Директива 2003/87/ЕО - Член 10а - Решение 2011/278/ЕС - Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии - Период 2013 — 2020 г. - Заявление за разпределяне - Непълни данни - Коригиране - Преклузивен срок))
   (2018/C 134/11)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: INEOS Köln GmbH

      Ответник: Bundesrepublik Deutschland

      Диспозитив

   Член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година, както и Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която предвижда по отношение на подаването на заявление за разпределяне на безплатни квоти за емисии за периода 2013—2020 г. преклузивен срок, след изтичането на който заявителят не разполага с никаква възможност да коригира или да допълва заявлението си, след като този срок не е от естество да направи практически невъзможно или прекомерно трудно подаването на такова заявление.

      (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело C-533/16: Решение на Съда (втори състав) от 21 март 2018 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Volkswagen AG/Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Членове 167 — 171 — Право на приспадане на ДДС — Право на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, които не са установени в държавата членка по възстановяване — Член 178, буква а) — Подробни правила за упражняване на правото на приспадане на ДДС — Директива 2008/9/ЕО — Подробни правила за възстановяване на ДДС — Преклузивен срок — Принцип на данъчен неутралитет — ДДС, платен и фактуриран няколко години след доставката на разглежданите стоки — Отричане на право на възстановяване поради изтичане на преклузивен срок, започнал да тече, считано от датата на доставката на стоките)

text:
               14.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 166/11

         Решение на Съда (втори състав) от 21 март 2018 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Volkswagen AG/Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Дело C-533/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Членове 167 — 171 - Право на приспадане на ДДС - Право на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, които не са установени в държавата членка по възстановяване - Член 178, буква а) - Подробни правила за упражняване на правото на приспадане на ДДС - Директива 2008/9/ЕО - Подробни правила за възстановяване на ДДС - Преклузивен срок - Принцип на данъчен неутралитет - ДДС, платен и фактуриран няколко години след доставката на разглежданите стоки - Отричане на право на възстановяване поради изтичане на преклузивен срок, започнал да тече, считано от датата на доставката на стоките))
   (2018/C 166/13)
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Volkswagen AG

      Ответник: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Диспозитив

   Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която при обстоятелства като разглежданите в главното производство, при които на данъчнозадълженото лице е фактуриран данък върху добавената стойност (ДДС), платен от него няколко години след доставката на разглежданите стоки, правото на възстановяване на ДДС е отказано с мотива, че преклузивният срок според посочената правна уредба за упражняване на това право започнал да тече, считано от датата на доставката, и изтекъл преди подаването на заявлението за възстановяване.

      (1)  ОВ C 22, 23.1.2017 г.


title: Дело T-194/18: Жалба, подадена на 16 март 2018 г. — Rewe-Beteiligungs-Holding International/EUIPO — Wessanen Benelux (BonNatura)

text:
               14.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 166/42

         Жалба, подадена на 16 март 2018 г. — Rewe-Beteiligungs-Holding International/EUIPO — Wessanen Benelux (BonNatura)
   (Дело T-194/18)
   (2018/C 166/54)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rewe-Beteiligungs-Holding International GmbH (Кьолн, Германия) (представители: S. Brandstätter, M. Kinkeldey и J. Rosenhäger, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Wessanen Benelux BV (Амстердам, Нидерландия).

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „BonNatura“ — заявка за регистрация № 14 038 491

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 8 януари 2018 г. по преписка R 949/2017-5.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 46 от Регламент № 2017/1001.


title: Дело T-137/18: Жалба, подадена на 2 март 2018 г. — Chrome Hearts/EUIPO — Shenzhen Van St. Lonh Jewelry (Изображение на кръст)

text:
               14.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 166/35

         Жалба, подадена на 2 март 2018 г. — Chrome Hearts/EUIPO — Shenzhen Van St. Lonh Jewelry (Изображение на кръст)
   (Дело T-137/18)
   (2018/C 166/45)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Chrome Hearts LLC (Холивуд, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. de Justo Bailey, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Shenzhen Van St. Lonh Jewelry Co. Ltd (Шенжен, Китай)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на кръст) –— заявка за регистрация № 13 845 871

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 19 декември 2017 г. по преписка R 766/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени частично обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO (и встъпилата страна, ако се яви по делото) да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент № 2017/1001,

               —

               Нарушение на член 95, параграф 1 от Регламент № 2017/1001,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 2017/1001,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001 по отношение на оспорваните стоки „препарати за ароматизиране на въздуха“ и „пасти за зъби“.


title: Дело T-806/16: Решение на Общия съд от 22 март 2018 г. — Agricola J.M./EUIPO — Miguel Torres (CLOS DE LA TORRE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „CLOS DE LA TORRE“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „TORRES“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Вероятност от объркване)

text:
               14.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 166/28

         Решение на Общия съд от 22 март 2018 г. — Agricola J.M./EUIPO — Miguel Torres (CLOS DE LA TORRE)
   (Дело T-806/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „CLOS DE LA TORRE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „TORRES“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Вероятност от объркване))
   (2018/C 166/36)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Agricola J.M., SL (Жирона, Испания) (представител: J. Clos Creus, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Miguel Torres, SA (Вилафранка дел Пенедес, Испания) (представител: J. Güell Serra, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 28 юли 2016 г. (преписка R 2099/2015-5) относно производство по възражение между Miguel Torres и Agricola J.M.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Agricola J.M., SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 14, 16.1.2017 г.


201806080251931402018/C 221/217212016TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180508181922Дело T-721/16: Решение на Общия съд от 8 май 2018 г. — Luxottica Group/EUIPO — Chen (BeyBeni) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „BeyBeni“ — По-ранна национална фигуративна марка „Ray-Ban“ — Относително основание за отказ — Увреждане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2212018BG1820120180508BG0021182192Решение на Общия съд от 8 май 2018 г. — Luxottica Group/EUIPO — Chen (BeyBeni)
   (Дело T-721/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „BeyBeni“ — По-ранна национална фигуративна марка „Ray-Ban“ — Относително основание за отказ — Увреждане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2018/C 221/21Език на производството: испански
      Страни

      Жалбоподател: Luxottica Group SpA (Милано, Италия) (представители: E. Ochoa Santamaría и I. Aparicio Martínez, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Xian Chen (Wenzhou, Китай)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 8 юни 2016 г. (преписка R 675/2015-5) относно производство по възражение между Luxottica Group и г-н Chen

      Диспозитив

            1)

            Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 8 юни 2016 г. (преписка R 675/2015-5) относно производство по възражение между Luxottica Group SpA и г-н Xian Chen.

            2)

            Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 454, 5.12.2016 г.


201806080351931392018/C 221/251882017TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180504212222Дело T-188/17: Решение на Общия съд от 4 май 2018 г. — Bernard Krone Holding/EUIPO (Coil Liner) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Coil Liner“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Задължение за мотивиране — Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2212018BG2120120180504BG0025212222Решение на Общия съд от 4 май 2018 г. — Bernard Krone Holding/EUIPO (Coil Liner)
   (Дело T-188/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Coil Liner“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Задължение за мотивиране — Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001)“2018/C 221/25Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Bernard Krone Holding SE & Co. KG (Шпеле, Германия) (представители: T. Weeg и K. Lüken, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer и W. Schramek)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на EUIPO от 9 януари 2017 г. (преписка R 443/2016-1) относно заявка за регистрация на словна марка „Coil Liner“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отменя точка 2 от диспозитива на решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 9 януари 2017 г. (преписка R 443/2016–1).

            2)

            EUIPO понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Bernard Krone Holding SE & Co. KG, направени в производството пред Общия съд.

      (
         1
      )	ОВ C 161, 22.5.2017 г.


201806150531955352018/C 231/502712018TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180503394021Дело T-271/18: Жалба, подадена на 3 май 2018 г. — Mauritsch/INEA
 ---documentbreak--- C2312018BG3910120180503BG0050391402Жалба, подадена на 3 май 2018 г. — Mauritsch/INEA
   (Дело T-271/18)2018/C 231/50Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Walter Mauritsch (Виена, Австрия) (представители: S. Rodrigues и A. Champetier, адвокати)

      Ответник: Изпълнителна агенция за иновации и мрежи (INEA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени, първо, решението на ответника от 24 януари 2018 г., с което е отхвърлена жалбата, подадена от жалбоподателя по административен ред на 4 октомври 2017 г., и второ, решението на ответника от 2 август 2017 г., с което е отхвърлено искането на жалбоподателя за обезщетение, предявено на 10 април 2017 г.,

            —

            да осъди ответника да изплати на жалбоподателя обезщетение за имуществените вреди, които същият твърди, че е претърпял в резултат от противоправното поведение на ответника, представляващи неполучено обезщетение за безработица за максимум три години, заедно със съответните лихви; и

            —

            да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Като основание за жалбата си жалбоподателят посочва това, че ответникът не му предоставил подходяща и ясна информация какви са осигурителните му права в случай, че откаже да подпише споразумение за подновяване на договора. Жалбоподателят твърди, че е нямало как да знае, че отказът му да подпише договора ще се разглежда като заявление за напускане. Така жалбоподателят бил лишен от информация, а ответникът не изпълнил задължението си за полагане на грижа и нарушил принципа на добра администрация, закрепен в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


201806150321954852018/C 231/091752018CJC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL201803068921Дело C-175/18 P: Жалба, подадена на 6 март 2018 г. от PTC Therapeutics International Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 5 февруари 2018 г. по дело T-718/15, PTC Therapeutics International Ltd/Европейска агенция по лекарствата (EMA)
 ---documentbreak--- C2312018BG810120180306BG00098192Жалба, подадена на 6 март 2018 г. от PTC Therapeutics International Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 5 февруари 2018 г. по дело T-718/15, PTC Therapeutics International Ltd/Европейска агенция по лекарствата (EMA)
   (Дело C-175/18 P)2018/C 231/09Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: PTC Therapeutics International Ltd (представители: G. Castle, Solicitor, B. Kelly, Solicitor, K. Ewert, Rechtsanwalt, M. Demetriou QC, C. Thomas, Barrister)

      Други страни в производството: Европейска агенция по лекарствата, European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

            —

            да уважи жалбата на PTC и да отмени решението на Общия съд,

            —

            да отмени решението да се оповестят някои сведения съгласно Регламента относно прозрачността (
                  1
               ), съобщено от EMA на PTC на 25 ноември 2015 г.,

            —

            да върне посоченото решение на EMA за ново разглеждане във връзка със заличаването на поверителните пасажи съгласувано с PTC и

            —

            да осъди EMA да заплати съдебните и други разноски на PTC във връзка с настоящото дело.

      Основания и основни доводи

   Съдебното решение следва да се отмени по следните причини:

            —

            Общият съд не е установил, че спорните документи са защитени от обща презумпция за поверителност,

            —

            Общият съд не е установил, че спорните документи в тяхната цялост представляват поверителна търговска информация, защитена с член 4, параграф 2 от Регламента относно прозрачността,

            —

            Общият съд не е установил, че спорните документи трябва да бъдат защитени от член 4, параграф 3 от Регламента относно прозрачността, и

            —

            EMA не е претеглила интересите, както изисква законодателството.

      (
         1
      )	Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията
   (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


201806150651955232018/C 231/582962018TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180507454622Дело T-296/18: Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Polskie Linie Lotnicze „LOT“/Комисия
 ---documentbreak--- C2312018BG4520120180507BG0058452462Жалба, подадена на 7 май 2018 г. — Polskie Linie Lotnicze „LOT“/Комисия
   (Дело T-296/18)2018/C 231/58Език на производството: полски
      Страни

      Жалбоподател: Polskie Linie Lotnicze „LOT“ S.A. (Варшава, Полша) (представител: M. Jeżewski, adwokat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени решението на Европейската комисия,

            —

            да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

            1.

            С първото основание се твърди, че Комисията е нарушила разпоредбите на Договора, доколкото засягат и уреждат пряко или непряко условията за изразяване на съгласие за сливането на предприятия, и по-специално членове 101 и 102 от Договора и разпоредбите за тяхното прилагане, включително член 6, параграф 1, буква б), член 2, параграф 1 и член 2, параграф 2 от Регламент 139/2004 посредством непровеждането на пълна оценка на неблагоприятните последици от концентрацията от гледна точка на конкуренцията, и по-специално на последиците от нея за съответните пазари, определени по модела „начална точка — крайна точка“. Оценката на концентрацията по модела „начална точка — крайна точка“ водела до установяването на редица нарушения на конкуренцията, произтичащи от нея.

            2.

            С второто основание се твърди, че Комисията неправилно е оценила последиците от концентрацията относно възможността за предоставяне на услуги за въздушен пътнически транспорт и относно летищата, засегнати от концентрацията, с което е допуснала сериозна и очевидна грешка в оценката. Надлежният анализ на концентрацията трябвало да доведе до извода, че осъществяването ѝ ще породи редица отрицателни последици за конкуренцията, включително възникване на господстващо положение за Lufthansa на определени летища.

            3.

            С третото основание се твърди, че Комисията е нарушила Регламент 95/93 поради нарушение на принципите на неутралитет, прозрачност и недопускане на дискриминация при определянето на слотовете на някои летища.

            4.

            С четвъртото основание се твърди, че Комисията е нарушила Насоките относно оценката на хоризонталните сливания, тъй като не е проверила дали твърдяното увеличаване на ефективността в резултат от сделката противодейства на отрицателните последици от нея за конкуренцията.

            5.

            С петото основание се твърди, че Комисията е нарушила разпоредбите на Договора и разпоредбите за тяхното прилагане поради наложените на Lufthansa задължения, които не противодействат на същественото нарушение на конкуренцията в резултат от сделката.

            6.

            С шестото основание се твърди, че Комисията е нарушила разпоредбите на Договора, и по-специално член 107, параграф 1 ДФЕС, и разпоредбите за тяхното прилагане, тъй като не е взела предвид нарушението на конкуренцията на вътрешния пазар в резултат от сделката в контекста на предоставената на Air Berlin държавна помощ.

            7.

            Със седмото основание се твърди, че Комисията е нарушила член 296 ДФЕС поради изложените недостатъчни мотиви за нейното решение.


201806150871955082018/C 231/308602016TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180515252511Дело T-860/16: Решение на Общия съд от 15 май 2018 г. — Wirecard/EUIPO (mycard2go)/EUIPO (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mycard2go“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
 ---documentbreak--- C2312018BG2510120180515BG0030251251Решение на Общия съд от 15 май 2018 г. — Wirecard/EUIPO (mycard2go)/EUIPO
   (Дело T-860/16) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „mycard2go“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001])“2018/C 231/30Език на производството: немски
      Страни

      Жалбоподател: Wirecard AG (Ашхайм, Германия) (представител: A. Bayer, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 октомври 2016 г. (преписка R 281/2016-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „mycard2go“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Wirecard AG да понесе съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 38, 6.2.2017 г.


201806290691986822018/C 249/452742018TC24920180716BG01BGINFO_JUDICIAL20180430353622Дело T-274/18: Жалба, подадена на 30 април 2018 г. — Klymenko/Съвет
 ---documentbreak--- C2492018BG3520120180430BG0045352362Жалба, подадена на 30 април 2018 г. — Klymenko/Съвет
   (Дело T-274/18)2018/C 249/45Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Москва, Русия) (представител: M. Phelippeau, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да обяви за допустима жалбата на Oleksandr Viktorovych Klymenko,

            —

            да отмени Решение (ОВППС) 2018/333 на Съвета от 5 март 2018 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна,

            —

            да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/326 на Съвета от 5 март 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна,

            —

            да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски в съответствие с членове 87 и 91 от Процедурния правилник на Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

            1.

            Първото основание е изведено от обстоятелството, че обжалваните актове не са мотивирани в достатъчна степен.

            2.

            Второто основание е изведено от нарушение на правото на защита и на правото на ефективни правни средства за защита, гарантирани от основните принципи на европейското право, и в частност от член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, и от членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи.

            3.

            Третото основание е изведено от липсата на правно основание, тъй като член 29 от Договора за Европейския съюз не може да бъде правно основание за ограничителната мярка, постановена по отношение на г-н Klymenko.

            4.

            Четвъртото основание е изведено от наличието на фактическа грешка, тъй като г-н Klymenko представя доказателства за липсата на достатъчно фактически основания за образуване на каквото и да е наказателно производство.

            5.

            Петото основание е изведено от нарушение на основното право на зачитане на собствеността, основен принцип на правото на Съюза, защитен от член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и от член 1 от Допълнителен протокол № 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи.


title: Решение на Съда от 21 март 2018 година по дело E-4/17 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Директива 2004/18/ЕО — Обществени поръчки — Договор за обществена поръчка — Концесия за строителство)

text:
               26.7.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 264/16

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА
      от 21 март 2018 година
      по дело E-4/17
      Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия

         (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Директива 2004/18/ЕО — Обществени поръчки — Договор за обществена поръчка — Концесия за строителство)

      (2018/C 264/10)
      По дело E-4/17, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСК да се установи, че като е класифицирало неправилно договор за обществена поръчка, който е имал за предмет изграждането и експлоатацията на подземен паркинг под площада Torvet в град Kristiansand, като „концесия за услуги“, а не като „концесия за строителство“, и като е провело тръжна процедура, която не отговаря на изискванията на правилата на ЕИП за обществените поръчки, Кралство Норвегия е нарушило разпоредбите на акта, посочен в точка 2 от приложение XVI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги) във връзка с акта, посочен в точка 6а от приложение XVI към Споразумението (Регламент (ЕО) № 2195/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно Общия терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV), Съдът в състав Páll Hreinsson, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Nicole Kaiser (ad hoc), съдии, постанови на 21 март 2018 г. решение, чийто диспозитив гласи:
      Съдът реши:

                  1.

                  Във връзка с тръжна процедура, проведена от община Kristiansand през 2015 г. за изграждането и експлоатацията на подземен паркинг под площада Torvet в град Kristiansand, Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си по Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, посочена в точка 2 от приложение XVI към Споразумението за Европейското икономическо пространство, тъй като:

                              i)

                              не е публикувало обявление за поръчката в цялото ЕИП в съответствие с изискванията, предвидени в член 58, параграф 3 от директивата;

                              ii)

                              не е използвало пълен и достатъчно точен набор от кодове по Общия терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV), в нарушение на член 58, параграф 2 от директивата във връзка с член 1, точка 14 от същата директива и Регламент (ЕО) № 2195/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно Общия терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV), посочен в точка 6а от приложение XVI към Споразумението за ЕИП; и

                              iii)

                              не е спазило минималния срок за подаване на заявления за участие в процедура за възлагане на обществена поръчка, както се изисква съгласно член 59 от Директивата.

                  2.

                  Осъжда Кралство Норвегия да заплати съдебните разноски.


201808030102050042018/C 294/064512016CJC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL201806265622Дело C-451/16: Решение на Съда (голям състав) от 26 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — MB/Secretary of State for Work and Pensions (Преюдициално запитване — Директива 79/7/ЕИО — Равно третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване — Национална държавна пенсионна схема — Условия за признаване на промяна на пола — Национална правна уредба, изискваща унищожаване на брака, предхождащ промяната на пола, като условие за нейното признаване — Отказ да се предостави държавна пенсия за осигурителен стаж и възраст на лице, което е променило пола си, при навършване на пенсионната възраст, установена за лица от придобития пол — Пряка дискриминация, основана на пола)
 ---documentbreak--- C2942018BG520120180626BG00065262Решение на Съда (голям състав) от 26 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — MB/Secretary of State for Work and Pensions
   (Дело C-451/16) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Директива 79/7/ЕИО — Равно третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване — Национална държавна пенсионна схема — Условия за признаване на промяна на пола — Национална правна уредба, изискваща унищожаване на брака, предхождащ промяната на пола, като условие за нейното признаване — Отказ да се предостави държавна пенсия за осигурителен стаж и възраст на лице, което е променило пола си, при навършване на пенсионната възраст, установена за лица от придобития пол — Пряка дискриминация, основана на пола)“2018/C 294/06Език на производството: английски
      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court of the United Kingdom

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: MB

      Ответник: Secretary of State for Work and Pensions

      Диспозитив

   Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване, и по-специално член 4, параграф 1, първо тире във връзка с член 3, параграф 1, буква а), трето тире и член 7, параграф 1, буква а) от същата, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която изисква от лице, което е променило пола си, да отговаря не само на физически, социални и психологически критерии, а и на условието да няма сключен брак с лице от придобития от него пол в резултат от тази промяна, за да може да получи право на държавна пенсия за осигурителен стаж и възраст при навършване на пенсионната възраст, установена по закон за лица от придобития пол.
   (
         1
      )	ОВ C 383, 17.10.2016 г.


title: Дело T-443/18: Жалба, подадена на 16 юли 2018 г. — Peek & Cloppenburg/EUIPO — Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)

text:
               3.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/17

      Жалба, подадена на 16 юли 2018 г. — Peek & Cloppenburg/EUIPO — Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)
      (Дело T-443/18)
      (2018/C 311/17)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Дюселдорф, Германия) (представител: P. Lange, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Хамбург, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Vogue Peek & Cloppenburg“ — заявка за регистрация № 2 700 847

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 20 април 2018 г. по преписка R 1362/2005-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 15, параграф 2 от Markengesetz (Закон за марките),

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 15, параграф 3 от Markengesetz (Закон за марките),

                  —

                  нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 63 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета във връзка с правило 20, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията.


title: Дело C-88/17: Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited (Преюдициално запитване — Сътрудничество по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Съдебна компетентност — Член 5, точка 1, буква б), второ тире — Компетентност на съда по мястото на изпълнение на задължението — Място на доставка на услугите — Договор за превоз на стоки между две държави членки — Маршрут, който се състои от няколко етапа и се изминава с различни превозни средства)

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/8

      Решение на Съда (трети състав) от 11 юли 2018 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited
      (Дело C-88/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Сътрудничество по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Съдебна компетентност - Член 5, точка 1, буква б), второ тире - Компетентност на съда по мястото на изпълнение на задължението - Място на доставка на услугите - Договор за превоз на стоки между две държави членки - Маршрут, който се състои от няколко етапа и се изминава с различни превозни средства))
      (2018/C 319/09)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy

         Ответник: Abnormal Load Services (International) Limited

         Диспозитив

      Член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че в рамките на договор като процесния по главното производство относно превоза на стока между държави членки на няколко етапа, с междинни спирания и с различни превозни средства, както мястото на изпращане, така и мястото на доставка на стоката представляват места на предоставяне на услугата по превоз, по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 112, 10.4.2017 г.


title: Дело C-440/17: Определение на Съда (шести състав) от 14 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — GS/Bundeszentralamt für Steuern (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Пряко данъчно облагане — Свобода на установяване — Директива 2011/96/ЕС — Член 1, параграф 2 — Дружество майка — Холдинг — Удържане на данък при източника върху печалбите, разпределени на чуждестранно дружество майка, което е холдингово дружество — Освобождаване — Измами, избягване на данъци и злоупотреби с данъци — Презумпция)

text:
               17.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/24

      Определение на Съда (шести състав) от 14 юни 2018 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — GS/Bundeszentralamt für Steuern
      (Дело C-440/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Пряко данъчно облагане - Свобода на установяване - Директива 2011/96/ЕС - Член 1, параграф 2 - Дружество майка - Холдинг - Удържане на данък при източника върху печалбите, разпределени на чуждестранно дружество майка, което е холдингово дружество - Освобождаване - Измами, избягване на данъци и злоупотреби с данъци - Презумпция))
      (2018/C 328/30)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: GS

         Ответник: Bundeszentralamt für Steuern

         Диспозитив

      Член 1, параграф 2 от Директива 2011/96/ЕС на Съвета от 30 ноември 2011 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки, изменена с Директива 2013/13/ЕС на Съвета от 13 май 2013 г., и член 49 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат данъчно законодателство на държава членка като приложимото в главното производство, съгласно което дивидентите, разпределяни от местно дъщерно дружество на чуждестранното му дружество майка, се облагат с данък при източника, а дружеството майка няма право на възстановяване на данъка или освобождаване от данъка, при положение че, от една страна, в това дружество майка притежават дялово участие лица, които не биха имали право на възстановяване или на освобождаване, ако получаваха пряко дивиденти от такова дъщерно дружество, и дружеството майка не е реализирало брутните си приходи през съответната стопанска година от собствена стопанска дейност, и от друга страна, изпълнено е едно от двете предвидени в това законодателство условия, а именно или липсват икономически или други съществени причини, които да оправдават включването на дружеството майка в съответната структура, или то не участва в общия икономически обмен чрез предприятие, организирано в съответствие с неговия предмет на дейност, без да се отчитат организационните, икономическите и другите съществени характеристики на свързаните с това дружество майка предприятия.

         (1)  ОВ C 374, 6.11.2017 г.


title: Дело T-469/18: Жалба, подадена на 26 юли 2018 г. — Battelle Memorial Institute/EUIPO (HEATCOAT)

text:
               24.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 341/26

      Жалба, подадена на 26 юли 2018 г. — Battelle Memorial Institute/EUIPO (HEATCOAT)
      (Дело T-469/18)
      (2018/C 341/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Battelle Memorial Institute (Кълъмбъс, Охайо, Съединени щати) (представител: B. Brandreth QC)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „HEATCOAT“ — заявка за регистрация № 16 865 263

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 16 май 2018 г. по преписка R 36/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати направените от жалбоподателя разноски, включително разноските в производството пред апелативния състав.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 95 от Регламент (ЕС) № 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-425/18: Жалба, подадена на 5 юли 2018 г. — Altice Europe/Комисия

text:
               24.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 341/20

      Жалба, подадена на 5 юли 2018 г. — Altice Europe/Комисия
      (Дело T-425/18)
      (2018/C 341/31)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Altice Europe NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: R. Allendesalazar Corcho и H. Brokelmann, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени членове 1, 2, 3 и 4 от Решение C(2018) 2418 final на Комисията от 24 април 2018 година за налагане на глоба във връзка с привеждането в действие на концентрация в нарушение на член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (1) (преписка M.7993 — Altice/PT Portugal, производство по член 14, параграф 2),

                  —

                  при условията на евентуалност, да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол, за да намали съществено размера на глобите, наложени в членове 3 и 4 от решението, и

                  —

                  във всички случаи да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

                  1.

                  В рамките на първото основание се твърди, че са нарушени член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламента за сливанията на ЕО, както и принципите за законност и презумпцията за невиновност, тъй като в обжалваното решение понятието за „извършване“ на концентрация се използва извън неговия обхват и значение.
                  Жалбоподателят твърди, че за целите на член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламента за сливанията на ЕО за „извършването“ на концентрация било необходимо нещо повече от „възможността за упражняване на решаващо влияние“ по отношение на дадено предприятие и че нито едно от обстоятелствата, въз основа на които е прието обжалваното решение, не съставлявало извършване. По-нататък жалбоподателят посочва, че като разширява неправомерно обхвата на понятието „извършване“, обжалваното решение нарушавало принципа на законност, установен в член 49, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 7 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, както и презумпцията за невиновност, гарантирана в член 48, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 6, параграф 2 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи.

                  2.

                  В рамките на второто основание се твърди, че Комисията е допуснала фактическа грешка и грешка при прилагането на правото като приела в обжалваното решение, че жалбоподателят е придобил едноличен контрол върху PT Portugal.
                  В обжалваното решение били допуснати фактическа грешка и грешка при прилагането на правото, тъй като било установено, че жалбоподателят придобил едноличен контрол върху PT Portugal и извършил концентрацията като придобил едноличен контрол върху PT Portugal.

                  3.

                  В рамките на третото основание се твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и фактическа грешка като установила наличието на нарушения на член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламента за сливанията на ЕО.
                  Предварителните договорености, за които се твърди, че се съдържат в договора за продажба, имали акцесорен характер и не съставлявали преждевременно извършване на концентрацията. Освен това жалбоподателят всъщност не е упражнявал никакво решаващо влияние върху PT Portugal преди сключването на договора. Комисията не можела основателно да се позовава на седем обстоятелства, изложени в раздел 4.2.1 от обжалваното решение, за да установи упражняването на действителен контрол от жалбоподателя върху PT Portugal. На последно място, обжалваното решение съдържало грешки при прилагането на правото и фактически грешки, тъй като в него се приемало, че предаването на информация на жалбоподателя допринася за констатирането на упражняването на контрол.

                  4.

                  В рамките на четвъртото основание се твърди, че Комисията нарушила принципа ne bis in idem, принципа на пропорционалност, принципа на забрана на двойното наказване и се прави възражение за незаконност по отношение на член 4, параграф 1 и член 14, параграф 2, буква а) от Регламента за сливанията на ЕО.
                  Твърди се, че като налага на един и същи нарушител две глоби за едно и също поведение на основание на две законодателни разпоредби, с които се защитава един и същи правен интерес, обжалваното решение нарушавало принципа ne bis in idem, установен в член 50 от Хартата за основните права на Европейския съюз и член 4, параграф 1 от Протокол № 7 към Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, принципа на пропорционалност, установен в член 49, параграф 3 от Хартата за основните права на Европейския съюз, и забраната за двойно наказване, основана на основните принципи, общи за правните системи на държавите членки. Прави се възражение за незаконност на основание член 277 ДФЕС по отношение на членове 4, параграф и член 14, парагумираф 2, буква a) от Регламента за сливанията на ЕО, които давали право на Комисията да санкционира един и същи нарушител два пъти за едно и също поведение, което вече е било санкционирано по член 7, параграф 1 и член 14, параграф 2, буква б) от Регламента за сливанията на ЕО.

                  5.

                  В рамките на петото основание се твърди, че глобите са незаконосъобразни и са в нарушение на принципа за пропорционалност.
                  Обжалваното решение нарушавало член 14, параграф 2 от Регламента за сливанията на ЕО, тъй като налагало глоби на жалбоподателя, независимо от липсата на небрежност или умисъл и накърняване на целите на разпоредбите на ЕС за контрол върху сливанията. Обжалваното решение било в нарушение на член 296 ДФЕС и на член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като не били посочени мотиви по отношение на размера на глобите. Обжалваното решение освен това нарушавало принципа на пропорционалност, като налагало втора глоба по член 14, параграф 2, буква а) от Регламента за сливанията на ЕО за същото поведение, което вече е било санкционирано по член 14, параграф 2, буква б) от Регламента за сливанията на ЕО. На последно място, глобите били в нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като в обжалваното решение не били надлежно взети предвид всички релевантни обстоятелства при определянето на техния размер.

         (1)  Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО); Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело T-773/15: Определение на Общия съд от 13 юли 2018 г. — BBY Solutions/EUIPO — Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/31

      Определение на Общия съд от 13 юли 2018 г. — BBY Solutions/EUIPO — Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)
      (Дело T-773/15) (1)

      (2018/C 381/37)
      Език на производството: английски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 78, 29.2.2016 г.


title: Дело C-453/18: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia Vigo (Испания), постъпило на 11 юли 2018 г. — Bondora AS/Carlos V. C.

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/3

      Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia Vigo (Испания), постъпило на 11 юли 2018 г. — Bondora AS/Carlos V. C.
      (Дело C-453/18)
      (2018/C 381/04)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de Primera Instancia Vigo

         Страни в главното производство

         Ищец: Bondora AS

         Ответник: Carlos V. C.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) и съдебната практика, в която тя е тълкувана, да се разбират в смисъл, че този член от директивата не допуска национална правна норма като двадесет и третата заключителна разпоредба [точка 2] от Ley 1/2000, de 7 de enero, de Enjuiciamiento Civil [Граждански процесуален закон], съгласно която в рамките на молба за издаване на европейска заповед за плащане не е задължително да се представят документи, а ако такива бъдат представени, те ще са недопустими?

                  2)

                  Трябва ли член 7, параграф 2, буква д) от Регламент № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година (2) да се тълкува в смисъл, че този член не забранява от дружеството кредитор да бъде поискано да представи документите, на които основава своето искане, произтичащо от потребителски заем, сключен между продавач или доставчик и потребител, ако съдът счете, че е необходимо да разгледа тези документи, за да прецени дали евентуално са налице неравноправни клаузи в сключения между страните договор и по този начин да се съобрази с разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и със съдебната практика, в която тя е тълкувана?“

         (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.

         (2)  Регламент (ЕО) № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане (OB L 399, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 9, стр. 108).


title: Дело T-905/16: Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — Chefaro Ireland/EUIPO — Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „NUIT PRECIEUSE“ — По-ранна национална словна марка „EAU PRECIEUSE“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/21

      Решение на Общия съд от 12 септември 2018 г. — Chefaro Ireland/EUIPO — Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
      (Дело T-905/16) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „NUIT PRECIEUSE“ - По-ранна национална словна марка „EAU PRECIEUSE“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
      (2018/C 381/24)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Chefaro Ireland DAC (Дъблин, Ирландия) (представители: P. Maeyaert и J. Muyldermans, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė, D. Walicka и D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Laboratoires M&L SA (Маноск, Франция) (представител: F. Cordt, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 октомври 2016 г. (преписка R 2596/2015-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Chefaro Ireland и Laboratoires M&L

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Chefaro Ireland DAC да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 53, 20.2.2017 г.


title: Дело C-460/18 P: Жалба, подадена на 12 юли 2018 г. от HK срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2018 г. по дело T-574/16, HK/Комисия

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/4

      Жалба, подадена на 12 юли 2018 г. от HK срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2018 г. по дело T-574/16, HK/Комисия
      (Дело C-460/18 P)
      (2018/C 381/05)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: HK (представители: A. Champetier, S. Rodrigues, адвокати)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се обяви жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да се отмени решение на Общия съд от 3 май 2018 г. (дело T-574/16),

                  —

                  Съдът да се произнесе окончателно по делото като уважи исканията на жалбоподателя, формулирани на първа инстанция, включително искането за осъждане на ответника да заплати съдебните разноски, или

                  —

                  при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд за постановяване на решение, като в този случай съдебните разноски по производството по обжалване трябва да бъдат определени в съответствие с член 184 от Процедурния правилник на Съда.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания. Първото основание е изведено от нарушение на член 17, първа алинея от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица и от двусмисленост, непоследователност и противоречивост на мотивите. Второто основание е изведено от нарушение на принципа на недопускане на дискриминация и от непълнота на мотивите.


title: Дело T-417/18 R: Определение на председателя на Общия съд от 20 юли 2018 г. — CdT/EUIPO (Обезпечително производство — Институционално право — Преводачески услуги, необходими за функционирането на EUIPO — Използване на външни изпълнители — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/26

      Определение на председателя на Общия съд от 20 юли 2018 г. — CdT/EUIPO
      (Дело T-417/18 R)
      ((Обезпечително производство - Институционално право - Преводачески услуги, необходими за функционирането на EUIPO - Използване на външни изпълнители - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност))
      (2018/C 381/31)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Център за преводи за органите на Европейския съюз (CdT) (представители: J. Rikkert и M. M. Garnier)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: N. Bambara и D. Hanf)

         Предмет

      Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС, с която е поискано, от една страна, спиране на изпълнението на решенията на EUIPO във връзка с прилагането на мерки, които да позволят използването на изпълнители, различни от CdT, за осигуряване на преводаческите услуги, необходими за нейното функциониране, и от друга страна, на EUIPO да се разпореди да публикува в притурката към Официален вестник на Европейския съюз уведомление за спиране на обявената обществена поръчка за предоставяне на преводачески услуги, както и да не подписва договори по тази обществена поръчка.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечителни мерки.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-72/16: Определение на Общия съд от 13 юли 2018 г. — BBY Solutions/EUIPO — Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/31

      Определение на Общия съд от 13 юли 2018 г. — BBY Solutions/EUIPO — Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)
      (Дело T-72/16) (1)

      (2018/C 381/38)
      Език на производството: английски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.


title: Дело C-468/18: Преюдициално запитване от Judecătoria Constanţa (Румъния), постъпило на 18 юли 2018 г. — R/P

text:
               22.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/5

      Преюдициално запитване от Judecătoria Constanţa (Румъния), постъпило на 18 юли 2018 г. — R/P
      (Дело C-468/18)
      (2018/C 381/06)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Judecătoria Constanţa

         Страни в главното производство

         Ищец: R

         Ответник: P

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Когато пред съд от държава членка е предявен иск, в който са формулирани три петитума, съответно искане за прекратяване на брака между родителите на ненавършило пълнолетие дете, за определяне на родителската отговорност за това дете, и за определяне на задължението за издръжка по отношение на това дете, следва ли разпоредбите на член 3, буква a), на член 3, буква г) и на член 5 от Регламент № 4/2009 (1)
                     да се тълкуват в смисъл, че съдът по делото за развод, който едновременно е и съдът по обичайното местопребиваване на ответника и съдът, пред който се е явил ответникът, може да реши иска за издръжка на детето, макар и да е приел, че не е компетентен в областта на родителската отговорност относно това дете, или искането за издръжка може да бъде решено само от съда, компетентен да разгледа иска за родителската отговорност относно това дете?

                  2)

                  В същата хипотеза на сезиране на националния съд запазва ли искът за издръжка на детето своя акцесорен характер спрямо иска за родителската отговорност по смисъла на член 3, буква г) от същия регламент?

                  3)

                  Ако отговорът на втория въпрос е отрицателен, в интерес на ли е на ненавършилото пълнолетие дете компетентният съд от държава членка, на основание член 3, буква a) от Регламент (ЕО) № 4/2009, да реши иска относно задължението на родителя за издръжка по отношение на ненавършилото пълнолетие дете, родено в брака, чието прекратяване се иска, ако същият съд е обявил, че не е компетентен по отношение на упражняването на родителските права и задължения, като е постановил с решение, придобило силата на пресъдено нещо, че не са изпълнени условията, предвидени в член 12 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (2)?

         (1)  Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (ОВ L 7, стр. 1).

         (2)  ОВ 2003, L 338, стр. 1.


title: Дело T-710/17: Определение на Общия съд от 28 септември 2018 г. — Lux-Rehab Non-Profit/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Помощ, приведена в действие от Унгария в полза на предприятия, наели на работа работници с увреждания — Предварителна процедура по разследване — Предполагаеми решения на Комисията за обявяване на мярката за помощ за съвместима с вътрешния пазар — Понятие за заинтересувано лице — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/73

      Определение на Общия съд от 28 септември 2018 г. — Lux-Rehab Non-Profit/Комисия
      (Дело T-710/17) (1)

      (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Помощ, приведена в действие от Унгария в полза на предприятия, наели на работа работници с увреждания - Предварителна процедура по разследване - Предполагаеми решения на Комисията за обявяване на мярката за помощ за съвместима с вътрешния пазар - Понятие за заинтересувано лице - Липса на лично засягане - Недопустимост)
      (2018/C 427/97)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) (Szombathely, Унгария) (представител: L. Szabó, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka и C. Georgieva-Kecsmar)

         Предмет

      Искане, основано на член 263 ДФЕС за отмяна на решенията, които се твърди, че Комисията приела относно жалби SA.29432 — CP 290/2009 — Унгария — Помощ в областта на наемането на работа на работници с увреждания, за която се твърди, че е незаконна поради дискриминационния характер на правната уредба и SA.45498 (FC/2016) — Жалба на OPS Újpest-lift Kft. във връзка с държавна помощ, отпусната на предприятия, наели работници с увреждания в периода от 2006 г. и 2012 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Lux-Rehab Foglalkoztat6 Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 437, 18.12.2017 г.


title: Дело T-120/17: Решение на Общия съд от 11 октомври 2018 г. — M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon/EUIPO („fluo.“) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „fluo.“ — Частично отхвърляне на заявката за регистрация — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/52

      Решение на Общия съд от 11 октомври 2018 г. — M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon/EUIPO („fluo.“)
      (Дело T-120/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „fluo.“ - Частично отхвърляне на заявката за регистрация - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2018/C 427/66)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE (Солун, Гърция) (представител: A. Spyridonos, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: M.d.M. Baldares и J. Ivanauskas)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2016 г. (преписка R 863/2016-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „fluo.“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя точка 2 от диспозитива на решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 2 декември 2016 г. (преписка R 863/2016-2).

                  2)

                  Осъжда ЕUIPO да заплати собствените си разноски, както и тези на M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE, включително и направените от него необходими разноски в производството по жалбата пред апелативния състав на EUIPO.

         (1)  ОВ C 121, 18.4.2017 г.


               6.12.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/14

      Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, отправена от Fürstliches Landgericht на 13 юли 2018 г. по дело C срещу Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein
      (Дело E-2/18)
      (2018/C 439/14)
      С писмо от 13 юли 2018 г., получено в деловодството на Съда на ЕАСТ на 17 юли 2018 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Fürstliches Landgericht (Княжески съд) за консултативно становище по дело C срещу Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein по следните въпроси:

                  1.

                  Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност формулира ли единствено минимална рамка, която трябва да бъде спазвана, за да се предотврати нарушаване на конкуренцията, или правилата на регламента са задължителни, доколкото засягат и ограничават изпълнението на задълженията за изплащане на обезщетения в световен мащаб съгласно застрахователния договор? Приложим ли е Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност за системи за социално осигуряване, които задължават работниците единствено да докажат съответно здравно осигуряване, но им позволяват чрез свобода на договарянето да избират между няколко различни частни застрахователи и изискват само доказателство, че е сключен подходящ застрахователен договор?

                  2.

                              а)

                              Притежателят на застрахователна полица задължен ли е, предвид приложимостта на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност, да представя на институцията за социално осигуряване в мястото му на пребиваване фактурите, които се покриват от застрахователния договор, сключен в рамките на законоустановената схема за здравно осигуряване, така че от институцията за социално осигуряване, намираща се в държавата членка, отговорна за изплащането на пенсията, да може да се иска плащане едва когато институцията в неговото място на пребиваване откаже да плати, или е възможно все пак притежателят на застрахователна полица да разчита на своите права съгласно застрахователния договор?

                              б)

                              Ако според отговора на въпроса в подточка а) не е възможно притежателят на застрахователна полица да разчита на застрахователния договор:
                              Това валидно ли е и когато застрахователният договор е сключен в рамките на законоустановеното изискване за застраховане, но договорната застраховка надхвърля изисквания от закона минимум, поради което до известна степен е сключена „доброволно“?

                  3.

                  Ако според отговора на въпрос 2 притежателите на застрахователна полица са задължени да представят фактурите първо пред институцията в своята държава на пребиваване:

                              а)

                              Това приложимо ли е също така за осигурено лице, на което вече в продължение на няколко години са предоставяни обезщетения съгласно договорното отношение, или обстоятелството, че схемата за социално осигуряване почива на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност, противоречи на принципа на добросъвестност?

                              б)

                              Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност предоставя ли право на схема за социално осигуряване да предявява срещу осигуреното лице искания за възстановяване на обезщетения, тъй като в миналото е предоставяла застрахователно покритие над равнището, определено в регламента, тоест тя е предоставяла обезщетения, каквито според правилата на този регламент не е била длъжна да плаща, или предявяването на искания за възстановяване противоречи на принципа на добросъвестност?

                              в)

                              С оглед на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност предоставянето на обезщетения от страна на схемата за социално осигуряване, без да се представят фактури чрез институцията за социално осигуряване в мястото на пребиваване, дава ли право на притежателя на застрахователна полица да получава и в бъдеще обезщетения, без да е необходимо представянето на фактури чрез институцията за социално осигуряване в мястото на пребиваване?


title: Дело T-648/18: Жалба, подадена на 22 октомври 2018 г. — Super bock group, SGPS/EUIPO — Agus (Crystal)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/56

      Жалба, подадена на 22 октомври 2018 г. — Super bock group, SGPS/EUIPO — Agus (Crystal)
      (Дело T-648/18)
      (2019/C 16/66)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Super bock group, SGPS SA (Леса ду Балиу, Португалия) (представител: J. Mioludo, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Agus sp. z o.o. (Варшава, Полша)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „Crystal“ — Заявка за регистрация № 15 016 728

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 23 юли 2018 г. по преписка R 299/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отхвърли заявка за регистрация № 15 016 728 за марка на ЕС „Crystal“ за всички заявени стоки,

                  —

                  да осъди EUIPO и AGUS sp. z o.o. да заплатят както направените от тях съдебни разноски, така и тези на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-495/17: Решение на Съда (седми състав) от 8 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Prahova — Румъния) — Cartrans Spedition Srl/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Случаи на освобождаване — Член 146, параграф 1, буква д) и член 153 — Сделки за автомобилни превози, пряко свързани с износа на стоки — Доставки, извършвани от посредници, участващи в такива сделки — Правила за доказване на износа на стоките — Митническа декларация — Карнет ТИР)

text:
               14.1.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/22

      Решение на Съда (седми състав) от 8 ноември 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Prahova — Румъния) — Cartrans Spedition Srl/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii
      (Дело C-495/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Случаи на освобождаване - Член 146, параграф 1, буква д) и член 153 - Сделки за автомобилни превози, пряко свързани с износа на стоки - Доставки, извършвани от посредници, участващи в такива сделки - Правила за доказване на износа на стоките - Митническа декларация - Карнет ТИР))
      (2019/C 16/27)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Prahova

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Cartrans Spedition Srl

         Ответници: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova,
      Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti — Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

         Диспозитив

      Член 146, параграф 1, буква д) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, от една страна, и посочената разпоредба във връзка с член 153 от същата директива, от друга страна, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат данъчна практика на държава членка, според която условие за освобождаването от данък върху добавената стойност, съответно на транспортните услуги, пряко свързани с износ на стоки, и на доставките на услуги, извършвани от посредници, участващи в тези транспортни услуги, е представянето от данъчнозадълженото лице на митническата декларация за износ на съответните стоки. В това отношение за целите на предоставянето на посоченото освобождаване задача на компетентните органи е да разгледат дали от всички доказателства, които са на разположение на тези органи, може да бъде направен с достатъчно висока степен на достоверност изводът, че е изпълнено условието, свързано с износа на съответните стоки. В този контекст представеният от данъчнозадълженото лице карнет ТИР, заверен от митниците на третата страна по местоназначението, съставлява доказателство, което по принцип посочените органи трябва надлежно да вземат предвид, освен ако имат конкретни причини да се съмняват в истинността или в достоверността на този документ.

         (1)  ОВ C 369, 30.10.2017 г.


title: Дело T-14/17: Определение на Общия съд от 19 ноември 2018 г. — Landesbank Baden-Württemberg/ЕСП (Жалба за отмяна — Икономически и валутен съюз — Банков Съюз — Единен механизъм за преструктурирането на кредитни институции и на някои инвестиционни посредници (ЕМП) — Единен фонд за преструктуриране (ЕФП) — Определяне ex ante на вноската за 2016 г. — Срок за обжалване — Просрочване — Явна недопустимост)

text:
               4.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/58

      Определение на Общия съд от 19 ноември 2018 г. — Landesbank Baden-Württemberg/ЕСП
      (Дело T-14/17) (1)

      ((Жалба за отмяна - Икономически и валутен съюз - Банков Съюз - Единен механизъм за преструктурирането на кредитни институции и на някои инвестиционни посредници (ЕМП) - Единен фонд за преструктуриране (ЕФП) - Определяне ex ante на вноската за 2016 г. - Срок за обжалване - Просрочване - Явна недопустимост))
      (2019/C 44/74)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Landesbank Baden-Württemberg (Щутгарт, Германия) (представители: . Berger и K. Rübsamen, avocats)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (представители: A. Martin-Ehlers, S. Raes, A. Kopp и T. Van Dyck, avocats)

         Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и K.-Ph. Wojcik, представители)

         Предмет

      Жалба на основание на член 263 ДФЕС, с която се иска да бъдат отменени в частта им, която засяга жалбоподателя, от една страна, решението на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП), прието на неговата изпълнителна сесия от 15 април 2016 г. за определяне ex ante на вноските за 2016 г. към Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/SRF/2016/06) и от друга страна, на решението на ЕСП, взето на изпълнителната му сесия от 20 май 2016 г. относно актуализирането ex ante на вноските за 2016 г. към Единния фонд за преструктуриране, с което се допълва решението на ЕСП от 15 април 2016 г. (SRB/ES/SRF/2016/13).

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима.

                  2)

                  Осъжда Landesbank Baden-Württemberg да заплати направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Единния съвет за преструктуриране (ЕСП).

                  3)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело T-890/16: Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Публично финансиране на постоянната железопътно-автомобилна връзка в пролива Фемарн-Белт — Индивидуални помощи — Необжалваем акт — Акт с чисто потвърдителен характер — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               18.2.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/34

      Определение на Общия съд от 13 декември 2018 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия
      (Дело T-890/16) (1)

      ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Публично финансиране на постоянната железопътно-автомобилна връзка в пролива Фемарн-Белт - Индивидуални помощи - Необжалваем акт - Акт с чисто потвърдителен характер - Подготвителен акт - Недопустимост))
      (2019/C 65/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Scandlines Danmark ApS (Копенхаген, Дания) и Scandlines Deutschland GmbH (Хамбург, Германия) (представител: L. Sandberg-Mørch, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati и S. Noë)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: първоначално C. Thorning, впоследствие J. Nymann-Lindegren, подпомагани от R. Holdgaard, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на писмото на Комисията от 30 септември 2016 г. относно държавна помощ, предоставена от Дания за финансирането на постоянната железопътно-автомобилна връзка в пролива Фемарн-Белт.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Scandlines Danmark ApS и Scandlines Deutschland GmbH понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.