title: Дело C-498/07 P: Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. от Aceites del Sur-Coosur, S.A., преди Aceites del Sur, S.A. срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-363/04, Koipe Corporación, S.L./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/27

         Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. от Aceites del Sur-Coosur, S.A., преди Aceites del Sur, S.A. срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-363/04, Koipe Corporación, S.L./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   (Дело C-498/07 P)
   (2008/C 22/53)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Aceites del Sur-Coosur, S.A., преди Aceites del Sur, S.A. (представител: J.-M. Otero Lastres, abogado)

      Други страни в производството: Koipe Corporación, S.L. и Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се счете, че жалбата срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав) от 12 септември 2007 г. по дело Т-363/04 за нарушение на общностното право, е подадена в срок и в надлежната форма,

               —

               да се уважи жалбата в съответствие с член 61 от Статута на Съда и член 113 от Процедурния правилник и съответно да се отмени изцяло посоченото решение на Първоинстанционния съд,

               —

               да се постанови окончателно решение, доколкото състоянието на производството го позволява,

               —

               евентуално, да се препрати делото на Първоинстанционния съд, за да се произнесе той в съответствие със задължителните указания на Съда, и ако Съдът сметне за необходимо, да се посочат последиците от отмененото решение, които трябва да се считат за окончателни по отношение на страните по спора, и освен всичко това да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство и ответник по настоящата жалба да заплати съдебните разноски в съответствие с член 112 от Процедурния правилник.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящата жалба срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав) от 12 септември 2007 г. се основава на двете правни основания, посочени по-долу:
   1.   Нарушение на член 8, параграф 1 и параграф 2, буква а) i) и ii) от Регламент № 40/94 (1)

   Първото нарушение на общностното право, извършено с обжалваното решение, се състои в това, че то приема, че е „неотносимо“ установяването на това кои от марките, противопоставени от CARBONELL на заявката за регистрация на марката на Общността LA ESPAÑOLA № 236588, са отговаряли на условието да са „по-ранни“ марки.
   Ако беше приложен член 8, параграф 1 и параграф 2, буква а) i) и ii) от Регламент № 40/94, обжалваното решение трябваше да изключи от противопоставените марки марката на Общността CARBONELL № 338681 на KOIPE, защото тази общностна регистрация не е по-ранна марка по смисъла на член 8, параграф 2, буква а) i) от Регламент № 40/94. Ако това беше направено, единствените по-ранни марки на KOIPE, които биха могли да бъдат противопоставени на заявката за регистрация на марката на Общността LA ESPAÑOLA № 236588 на моя упълномощител, щяха да бъдат испанските регистрации на марка CARBONELL с номера 994364, 1238745 и 1698613.
   Като се ограничат по този начин по-ранните марки, които биха могли да бъдат противопоставени на заявката за регистрация на марката на Общността LA ESPAÑOLA № 236588, ще се установи, че съгласно член 8, параграф 1, буква б) са налице марки, защитени на испанска територия. Това означава, че въпросът за съществуването на вероятност от объркване между марката на Общността LA ESPAÑOLA № 236588 и по-ранните противопоставени марки на KOIPE, трябва да бъде отнесен единствено до потребителите на испанска територия, тъй като там са защитени по-ранните марки на KOIPE, а не до потребителите на територията на Общността, защото сред по-ранните марки няма нито една марка на Общността.
   2.   Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94
   Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 урежда, както е добре известно, относителното основание за отказ на заявка за регистрация на марка на Общността, поради съществуването на вероятност от объркване между заявената марка на Общността и една или повече по-ранни марки, които са й противопоставени. Обжалваното решение е нарушило тази разпоредба поради следните две причини:
   Първа част
   Отражение на неоснователното ограничаване на по-ранните марки, противопоставими на заявката за регистрация на марката на Общността LA ESPAÑOLA № 236588
   Първото нарушение на член 8, параграф 1, буква б), което изтъкваме има за отправна точка неоснователното ограничаване на „по-ранните“ марки, които могат да се противопоставят на заявката за марка на Общността, и се отнася до отражението на това неоснователно ограничаване на противопоставените по-ранни марки върху начина, по-който обжалваното решение прилага член 8, параграф 1, буква б) към спора, предмет на настоящото производство.
   Въз основа на всичко изложено в тази първа част може да се заключи, че обжалваното решение е нарушило член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, защото:

               —

               не е приело за противопоставени по-ранни марки единствено испанските марки CARBONELL № 994364, 1238745 и 1698613,

               —

               не е изключило изрично от противопоставените по-ранни марки по-късната марка на Общността CARBONELL № 338681,

               —

               като последица от двете по-горни твърдения, не е определило правилно „потребителите на територията, в която по-ранните марки са били защитени“, тъй като поради това, че по-ранните марки са изключително испански, потребителите на съответната територия са испанските потребители на маслиново масло,

               —

               въпреки че в някои от мотивите си се позовава на „испанския пазар на маслиново масло“, държи сметка за него по много частичен и ограничен начин, защото го взима предвид само при преценката на отличителния характер на фигуративните елементи на конфликтните знаци,

               —

               следователно не е взело предвид този пазар, нито при преценката в неговата цялост на фактора за приликата между знаците (тъй като нищо не се споменава за „испанския пазар на маслиново масло“ при преценката, например, на отличителния характер на словните елементи на конфликтните знаци), нито при оценката на други фактори, които също са били относими в случая, за да се произнесе относно съществуването или не на вероятност от объркване между конфликтните знаци.

         Втора част
   Последица от неоснователното ограничаване на противопоставените марки върху параметъра на потребителите на територията, в която по-ранната марка е защитена. Погрешно определяне и произтичаща от него погрешна оценка на факторите, които са относими за преценката на вероятността от объркване
   Аргументите, които посочваме в подкрепа на нарушението на член 8, параграф 1, буква б) и изтъкваме в тази втора част, почиват върху два стълба или основи. От една страна, това са всички изложени по-горе разсъждения относно неоснователното ограничаване на „противопоставените по-ранни марки“ и неговите последици върху параметъра на „потребителите на територията, в която по-ранната марка е защитена“. От друга страна това са погрешното определяне и произтичащата от него погрешна оценка на всички фактори, които е трябвало да бъдат взети предвид, за да се прецени дали е съществувала или не вероятност от объркване между заявената марка на Общността LA ESPAÑOLA № 236588 и по-ранните испански марки, които могат да бъдат противопоставени — CARBONELL № 994364, 1238745 и 1698613.
   Аргументите, на които се основава становището на жалбоподателя по тази жалба, че обжалваното решение е нарушило чрез неоснователно прилагане член 8, параграф 1, буква б), са следните:

               —

               обжалваното решение е изследвало конфликтните знаци не въз основа на критерия за „цялостна оценка“ и „цялостно впечатление“, а въз основа на отделно и последователно и поради това „аналитично“ възприемане на съставните елементи на сложните конфликтните марки, като по този начин е нарушило член 8, параграф 1, буква б) и общностната съдебна практика, която тълкува.
               Обжалваното решение не е направило това, което е трябвало да направи на първо място, а именно да изследва марките от гледна точка на „цялостната оценка“ и на „цялостното впечатление“, което създават конфликтните марки. Далеч от възприемането на този подход, обжалваното решение следва още от началото аналитичен метод и пристъпва към отделно и последователно изследване на фигуративните елементи, от една страна (точки 75-87, включително), и на словните, от друга страна (точки 88-93), като придава решаваща тежест на фигуративните елементи и не признава дори минимално значение на словните елементи. Вярно е, че обжалваното решение посочва критерия на цялостната оценка и цялостното впечатление (точка 99), но също така е вярно, че не е достатъчно да се посочи и възпроизведе критерий от съдебната практика, за да се постъпи законосъобразно, трябва освен това той да се следва и приложи правилно в конкретния случай. Именно това обжалваното решение не е направило. Всъщност при преценката на фактора за приликата между конфликтните знаци, обжалваното решение не е приложило като първи и основен критерий този за цялостната оценка и цялостното впечатление, а е възприело аналитичен критерий, като е пристъпило на първо място към разделянето на марките на техните два елемента — фигуративен и словен и като на второ място е оценило поотделно най-напред двата фигуративни елемента на конфликтните марки и след това словния елемент LA ESPAÑOLA, пропускайки всякакво позоваване на другия словен елемент на противопоставените марки, а именно фамилното име CARBONELL.
               Освен това обжалваното решение е нарушило и член 8, параграф 1, буква б), защото е пропуснало да оцени два фактора, които са относими в конкретния случай, като този за едновременното предходно съществуване през дълъг период и този за общоизвестността, които са изключително важни, за да се прецени вероятността от объркване между заявената марка на Общността LA ESPAÑOLA № 236588 и по-ранните противопоставени марки CARBONELL.

               —

               Възприемането от средния испански потребител на маслиново масло и твърдяната вероятност от объркване между конфликтните марки.
               Въпреки че споменава за профила на средния потребител, изграден от общностната съдебна практика, обжалваното решение не използва този модел на потребител, а придава на средния испански потребител на маслиново масло профил, който е по-близък до модела на средния потребител, към който прибягва немската съдебна практика, а именно „нехаен и неразумен“, отколкото до модела на европейски потребител, избран от общностната съдебна практика, а именно „нормално информирания потребител, достатъчно внимателен и съобразителен“ (решение по дело LLOYD, точка 26 и решение по дело PICASSO, точка 38). Освен тази сериозна грешка, обжалваното решение допуска и друга, която е не по-малко важна, и която се състои във „вземане предвид на по-ниското ниво на внимание“, което потребителите отделят на марките маслиново масло, вместо да се вземе предвид нивото на внимание, което обикновено отделя нормално информираният, достатъчно внимателен и съобразителенсреден испански потребител на маслиново масло.

      (1)  на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-149/08: Жалба, подадена на 18 април 2008 г. — Abbott Laboratories/СХВП — aRigen (Sorvir)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/36

         Жалба, подадена на 18 април 2008 г. — Abbott Laboratories/СХВП — aRigen (Sorvir)
   (Дело T-149/08)
   (2008/C 142/66)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Abbott Laboratories (Abbott Park, Съединени американски щати) (представител: S. Schäffler, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: aRigen, Inc. (Токио, Япония)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението от 6 февруари 2008 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) по преписка R 809/2007-2, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: aRigen, Inc

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Sorvir“ за стоки от клас 5 — заявка № 004 455 507

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „NORVIR“ за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като въпросните марки са сходни и следователно има вероятност да предизвикат объркване.


title: Дело T-88/06: Решение на Първоинстанционния съд от 24 януари 2008 г. — Dorel Juvenile Group/СХВП (SAFETY 1 ST ) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността SAFETY 1 ST — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/35

         Решение на Първоинстанционния съд от 24 януари 2008 г. — Dorel Juvenile Group/СХВП (SAFETY 1ST)
   (Дело T-88/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността SAFETY 1ST - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 64/55)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Dorel Juvenile Group, Inc. (Canton, Съединени американски щати) (представител: G. Simon, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)
   Предмет
   Жалба срещу решение № R 616/2004-2 от 11 януари 2006 г. на Втори апелативен състав на СХВП относно заявка за регистрация на словната марка SAFETY 1ST като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dorel Juvenile Group, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело T-166/10: Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Samskip Multimodal Container Logistics/Комисия

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/39

         Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Samskip Multimodal Container Logistics/Комисия
   (Дело T-166/10)
   ()
   2010/C 209/61
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Samskip Multimodal Container Logistics BV ('s-Gravenzande, Нидерландия) (представители: K. Platteau, Y. Maasdam и P. Broers, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение C(2010) 580 на Комисията от 27 януари 2010 г. относно финансовата помощ във връзка с предложения за дейности, направени в рамките на процедурата по избор за 2009 г. по програмата на Европейския съюз за предоставяне на финансова помощ от Общността за подобряване на екологичните постижения в системата на товарния транспорт („Марко Поло II“) (1), в частта му относно предоставянето на помощ в размер на EUR 2 190 539 за предложение № TREN/B4/SUB/01-2009 MP-II/6, проект G2G@2XL;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните две правни основания:
   В първото си правно основание жалбоподателят твърди, че оспорваната финансова помощ нарушава условията и изискванията за финансиране, предвидени в член 5, параграф 2 от Регламент № 1692/2006, тъй като

               —

               тя води до неприемливо нарушаване на конкуренцията във вреда на общия интерес на пазара на услугите в областта на товарния транспорт чрез алтернативните видове транспорт, предложени с проект G2G@2XL, по-специално железопътния транспорт и морския транспорт на къси разстояния от Италия, Швейцария и Австрия до Обединеното кралство; и

               —

               проект G2G@2XL няма да остане надежден след изтичането на предвидения период от 36 месеца.

         Във второто си правно основание жалбоподателят твърди, че оспорваната финансова помощ нарушава член 1 от Регламент № 1692/2006, тъй като не допринася за постигането на целите от общ интерес, преследвани с програма „Марко Поло II“. Оспорваната финансова помощ ще доведе единствено до замяна на съществуващ оператор, предлагащ няколко вида транспорт, с друг оператор, предлагащ няколко вида транспорт, а не до преминаване от шосеен транспорт към железопътен транспорт. Следователно няма да се осъществи преминаване от шосеен товарен транспорт към по-екологични видове транспорт. Затова оспорваната финансова помощ няма да допринесе за действителното намаляване на международния товарен транспорт по шосе и следователно няма да намали задръстванията и няма да подобри екологичните постижения в системата на товарния транспорт (тоест целите от общ интерес, преследвани с програма „Марко Поло II“ и предвидени в член 1 от Регламент № 1692/2006).

      (1)  Регламент (ЕО) № 1692/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 година за въвеждане на втората програма „Марко Поло“ за предоставяне на финансова помощ от Общността за подобряване на екологичните постижения в системата на товарния транспорт („Марко Поло II“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1382/2003, ОВ 2006 L 328, стр. 1.


title: Дело C-27/15: Преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Италия), постъпило на 22 януари 2015 г. — Pippo Pizzo/CRGT srl

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/27

         Преюдициално запитване от Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Италия), постъпило на 22 януари 2015 г. — Pippo Pizzo/CRGT srl
   (Дело C-27/15)
   (2015/C 138/39)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pippo Pizzo

      Ответник: CRGT srl

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 47 и 48 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като описаното по-горе италианско законодателство, която позволява частично използване на ресурсите на други предприятия при посочените по-горе условия по отношение на услугите?

               2)

               Принципите на правото на Европейския съюз, а именно принципите на защита на оправданите правни очаквания, правна сигурност и пропорционалност допускат ли разпоредба от правния ред на държава членка, която позволява да бъде отстранено от участие в публична процедура предприятие, което не е знаело за съществуването на задължение да извърши плащане на определена сума за допускане до участие в посочената процедура, тъй като това задължение не е изрично посочено в обявлението за възлагане на обществена поръчка, като неизпълнението на въпросното задължение се санкционира с отстраняване, независимо че съществуването му не следва категорично от буквалното съдържание на закона, действащ в тази държава членка, но все пак може да бъде изведено чрез две юридически операции, първата от които се изразява в разширителното тълкуване на разпоредби от позитивното право на посочената държава членка, а втората — в допълване в съответствие с резултатите от това разширително тълкуване на нормативното съдържание на обявлението за възлагане на обществена поръчка?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело T-316/14: Жалба, подадена на 1 май 2014 г.  — PKK/Съвет

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/22

         Жалба, подадена на 1 май 2014 г. — PKK/Съвет
   (Дело T-316/14)
   2014/C 245/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kurdistan Workers’ Party (PKK) (представители: A. van Eik, T. Buruma и M. Wijngaarden, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 (1) на Съвета в частта, в която се отнася до PKK (a.k.a KADEK a.k.a. Kongra-GEL),

               —

               да обяви Регламент (ЕО) № 2580/2001 (2) на Съвета за неприложим спрямо PKK (a.k.a KADEK a.k.a. Kongra-GEL),

               —

               при условията на евентуалност да разпореди налагане на по-лека мярка от оставането ѝ в списъка,

               —

               да присъди съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага осем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK и/или, че Регламент (ЕО) № 2580/2001 е неприложим поради незачитане на правото на въоръжените конфликти.

               2.

               Второто правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK, доколкото PKK не може да се квалифицира като „терористична организация“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Обща позиция 2001/931/ОВППС (3) на Съвета.

               3.

               Третото правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK, тъй като липсва решение, взето от компетентен орган, съгласно изискването на член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета.

               4.

               Четвъртото правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK, тъй като решението се основава отчасти на информация, получена чрез изтезания и лошо третиране, като по този начин не зачита основните права, не спазва принципите и не насърчава тяхното прилагане в съответствие с член 51 от Хартата на основните права.

               5.

               Петото правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK, доколкото Съветът не е извършил надлежно преразглеждане в съответствие с изискванията по член 1, параграф 6 от Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета.

               6.

               Шестото правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK, тъй като решението не отговаря на изискванията за пропорционалност и субсидиарност.

               7.

               Седмото правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK, тъй като не изпълнява изискването за мотивация съгласно член 296 ДФЕС.

               8.

               Осмото правно основание е твърдението, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 е незаконосъобразен в частта, в която се отнася до PKK, тъй като нарушава правото ѝ на защита на PKK, както и правото ѝ на ефективна съдебна защита.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 125/2014 на Съвета от 10 февруари 2014 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 714/2013.

      (2)  Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания.

      (3)  Обща позиция на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма.


title: Дело T-447/11: Жалба, подадена на 9 август 2011 г. — Catinis/Комисия

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/24

         Жалба, подадена на 9 август 2011 г. — Catinis/Комисия
   (Дело T-447/11)
   2011/C 298/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lian Catinis (Дамаск, Сирия) (представител: S. Pappas, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение, доколкото с него не се приключва разследването и се отказва достъп до отнасящата се до жалбоподателя преписка, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят представя, на първо място, правно основание, изведено от нарушение на закона и от неизпълнение на задължението за мотивиране на решението разследването да не бъде прекратено, а да бъде продължено отвъд разумния период от време.
   На следващо място жалбоподателят изтъква правно основание, изведено от неизпълнение на задължението за мотивиране на решението да не се предостави достъп до преписката по разследването.
   На последно място жалбоподателят твърди, че са нарушени основни права и общи принципи на правото, в частност — принципът на добра администрация, презумпцията за невиновност и правото на защита.


title: Дело T-478/16: Жалба, подадена на 26 октомври 2016 г. — OP/Комисия

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/17

         Жалба, подадена на 26 октомври 2016 г. — OP/Комисия
   (Дело T-478/16)
   (2016/C 475/27)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: OP (Бон, Германия) (представител: S. Conrad, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени мълчаливия отказ и изричното решение на ответника от 16 и 30 септември 2016 г. (преписка №: Ares (2016) 5716994) с което отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 17 април 2016 г. по член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 58/2003 относно законосъобразността на решение на Изпълнителна агенция на Европейския съвет за научни изследвания от 18 март 2016 г. (преписка №: Ares (2016) 1371979), получено от жалбоподателя на 28 април 2016 г., за отхвърляне на заявлението му за получаване на субсидия от 17 ноември 2015 г. (номер на заявлението 716017 — QUASIMODO) по рамковата програма „Хоризонт 2020“, работна програма на ЕНС за 2016 г. (ERC Starting Grant) и оценяването му като неподходящо,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на правото на жалбоподателя на контрол на законосъобразността на актовете на Изпълнителна агенция на Европейския съвет за научни изследвания чрез ответника, тъй като ответникът не се е произнесъл по административната жалба на жалбоподателя в предвидения в член 22, параграф 1, алинея 3 от Регламент (ЕО) № 58/2003 (1) срок.

               2.

               Второ основание: незаконосъобразно отхвърляне на заявлението на жалбоподателя за получаване на субсидия
               Жалбоподателят твърди, че отхвърлянето на административната жалба на жалбоподателя е незаконосъобразно и поради това, че решението на Изпълнителна агенция на Европейския съвет за научни изследвания, с което се отхвърля заявлението на жалбоподателя за получаване на субсидия, само по себе си е незаконосъобразно.

      (1)  Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 година относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (ОВ 2003, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 256).


title: Съединени дела C-241/12 и С-242/12: Решение на Съда (първи състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Rechtbank te Rotterdam — Нидерландия) — Наказателно производство срещу Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12) (Околна среда — Отпадъци — Понятие — Директива 2006/12/ЕО — Превози на отпадъци — Уведомяване на компетентните национални органи — Регламент (ЕИО) № 259/93 — Наличие на действие, намерение или задължение за изхвърляне на вещество или предмет)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/11

         Решение на Съда (първи състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Rechtbank te Rotterdam — Нидерландия) — Наказателно производство срещу Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)
   (Съединени дела C-241/12 и С-242/12) (1)

   (Околна среда - Отпадъци - Понятие - Директива 2006/12/ЕО - Превози на отпадъци - Уведомяване на компетентните национални органи - Регламент (ЕИО) № 259/93 - Наличие на действие, намерение или задължение за изхвърляне на вещество или предмет)
   2014/C 52/16
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank te Rotterdam

      Страни в главното производство

   Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank te Rotterdam — Нидерландия — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (ОВ L 30, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 161) и на Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (OB L 190, стр. 1; публ. и попр. в Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172) — Понятието „отпадъци“ — Превоз на Ultra Light Sulphur Diesel (ULSD) с кораб от Нидерландия за Белгия — Инцидентно смесване на ULSD с Methyl Tertiary Butyl Ether (MTBE) към момента на натоварването на кораба — Продукт, който вече не отговаря на договорените между купувача и продавача спецификации — Купувач, узнал за този факт по време на доставката в Белгия — Дизел, взет обратно от продавача и превозен в Нидерландия — Върната на купувача продажна цена — Продавач, който възнамерява отново да пусне дизела на пазара след като го смеси (евентуално) с друг продукт — Включване (или не) в понятието за отпадъци

      Диспозитив

   Член 2, буква a) от Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност, изменен с Регламент (ЕО) № 2557/2001 на Комисията от 28 декември 2001 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в ситуация като разглежданата по главните производства не спада към понятието „отпадък“ по смисъла на тази разпоредба товар на дизелово гориво, неволно смесено с друго вещество, при условие че притежателят му има реалното намерение да пусне на пазара този товар, смесен с друг продукт, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело T-580/13: Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — Real Express/СХВП — MIP Metro ( „real“ )

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/35

         Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — Real Express/СХВП — MIP Metro („real“)
   (Дело T-580/13)
   2014/C 45/61
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Real Express Srl (Букурещ, Румъния) (представител: C. Anitoae, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 септември 2013 г., постановено по преписка R 1519/2012-4;

               —

               да осъди ответника и встъпилата страна да заплатят разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка в синьо и червено, съдържаща словния елемент „real“ за стоки и услуги от класове 3 и 35 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 512 609.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: румънски марки № 38 089 и № 80 065.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-4/16: Решение на Общия съд от 2 юни 2016 г. — Rabbit/EUIPO — DMG Media (rabbit) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/38

         Решение на Общия съд от 2 юни 2016 г. — Rabbit/EUIPO — DMG Media (rabbit)
   (Дело T-4/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 305/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rabbit, Inc. (Redwood City, Калифорния, САЩ) (представители: M. Engelman, barrister, и J. Stephenson, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: DMG Media Ltd (Лондон, Обединено кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 26 октомври 2015 г. (преписка R 2133/2014-2) относно производство по възражение между DMG Media Ltd и Rabbit, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Rabbit, Inc. да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 156, 2.5.2016 г.


title: Дело C-93/16: Решение на Съда (втори състав) от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Alicante — Испания) — Ornua Co-operative Limited, по-рано The Irish Dairy Board Co-operative Limited/Tindale & Stanton Ltd España, SL (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Марка на Европейския съюз — Единен характер — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 9, параграф 1, букви б) и в) — Еднаква защита на предоставеното с марката на ЕС право срещу вероятността от объркване и срещу увреждането на репутацията — Мирно съвместно съществуване на тази марка и на национална марка, използвана от трето лице в една част на Съюза — Липса на такова мирно съвместно съществуване в друга част на Съюза — Възприемане от средния потребител — Евентуално различно възприемане в различните части на Съюза)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/3

         Решение на Съда (втори състав) от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Alicante — Испания) — Ornua Co-operative Limited, по-рано The Irish Dairy Board Co-operative Limited/Tindale & Stanton Ltd España, SL
   (Дело C-93/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Марка на Европейския съюз - Единен характер - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 9, параграф 1, букви б) и в) - Еднаква защита на предоставеното с марката на ЕС право срещу вероятността от объркване и срещу увреждането на репутацията - Мирно съвместно съществуване на тази марка и на национална марка, използвана от трето лице в една част на Съюза - Липса на такова мирно съвместно съществуване в друга част на Съюза - Възприемане от средния потребител - Евентуално различно възприемане в различните части на Съюза))
   (2017/C 300/04)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Alicante

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ornua Co-operative Limited, по-рано The Irish Dairy Board Co-operative Limited

      Ответник: Tindale & Stanton Ltd España, SL

      Диспозитив

               1)

               Член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на [Европейския съюз] трябва да се тълкува в смисъл, че фактът, че в една част на Европейския съюз марка на ЕС и национална марка мирно съществуват съвместно, не дава основание да се заключи, че в друга част на Съюза, в която не е налице мирно съвместно съществуване на тази марка на ЕС и на идентичния на тази национална марка знак, липсва вероятност от объркване между посочената марка на ЕС и този знак.

               2)

               Член 9, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че факторите, които според сезирания съд за марките на ЕС са релевантни за преценката дали притежателят на марка на ЕС има право да забрани използването на даден знак в част на Европейския съюз, която няма отношение към предявения иск за установяване на нарушение на права върху марка, могат да бъдат взети предвид от този съд при преценката дали този притежател има право да забрани използването на знака в частта на Съюза, до която се отнася посоченият иск, стига пазарните условия и социално-културните обстоятелства да не се различават съществено в едната и другата част на Съюза.

               3)

               Член 9, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че фактът, че в една част на Европейския съюз марка на ЕС с репутация и знак мирно съществуват съвместно, не позволява да се заключи, че в друга част на Съюза, където не е налице такова мирно съвместно съществуване, има основание за използването на този знак.

      (1)  ОВ C 156, 2.5.2016 г.


title: Дело T-686/15: Жалба, подадена на 29 ноември 2015 г. — Marcas Costa Brava/СХВП — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/82

         Жалба, подадена на 29 ноември 2015 г. — Marcas Costa Brava/СХВП — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Дело T-686/15)
   (2016/C 048/90)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Испания) (представители: E. Manresa Medina и J. Manresa Medina, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в червено и бяло със словните елементи „Cremcaffé by Julius Meinl“ — Марка на Общността № 11 406 915

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 септември 2015 г. по преписка R 2517/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да приеме за доказано използването на марка на Общността № 2 423 705 за клас 30 и че заявката за марка на Общността № 11 406 915 е несъвместима с марка на Общността № 2 423 705;

               —

               да осъди СХВП и евентуалните други ответни страни да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Погрешно тълкуване на член 15, параграф 1, член 15, параграф, буква а) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-618/13 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2013 г. от Zucchetti Rubinetteria SpA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-396/13, Zucchetti Rubinetteria/Европейска комисия

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/19

         Жалба, подадена на 27 ноември 2013 г. от Zucchetti Rubinetteria SpA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-396/13, Zucchetti Rubinetteria/Европейска комисия
   (Дело C-618/13 P)
   2014/C 45/35
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Zucchetti Rubinetteria SpA (представители: M. Condinanzi, P. Ziotti и N. Vasile, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение, доколкото с него Общият съд отхвърля жалбата по дело T-396/10 в частта, в която [жалбоподателят] иска отмяната или намаляването на глобата, наложена с член 2 от спорното Решение C(2010) 4185 окончателен от 23 юни 2010 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.092 — Оборудване за баня),

               —

               и като се произнесе окончателно по спора по смисъла на член 61 от Статута на Съда на Европейския съюз, да отмени или поне да намали, при упражняване на своето правомощие за пълен съдебен контрол, наложената глобата с посоченото решение на Комисията,

               —

               във всеки случай да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени както в настоящото производство, така и в производството по дело T-396/10.

      Правни основания и основни доводи

   Нарушение на правото на Европейския съюз що се отнася до изчисляването на глобите и преценката на тежестта на нарушението, противоречие и липса на мотиви, както и непълен съдебен контрол. По-специално, нарушение на член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) и на принципите на лична отговорност, пропорционалност и равно третиране при прилагането на санкциите в областта на конкуренцията.
   В обжалваното съдебно решение Общият съд констатирал противоречието и незаконосъобразността на спорното решение, доколкото се приема, че извършеното от Zucchetti Rubinetteria S.p.A. нарушение не е толкова тежко като това на участващите в картела мултинационални предприятия, без да е участвало, нито да е съзнавало разширяването на обхвата на картела в пазари, различни от италианските, без обаче да направи необходимите изводи от това за определяне на размера на санкцията. Следователно прилагането на същите коефициенти за умножение и изключването на смекчаващите обстоятелства, довело до отхвърлянето на жалбата и относно отмяната или намаляването на наложената санкция, представлявало нарушение на горепосочените основни принципи и на разпоредбите, предвидени в точки 25 и 29 от Насоките относно метода за определяне на глобите, но и на член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-664/13: Жалба, подадена на 10 декември 2013 г.  — Petco Animal Supplies Stores/СХВП — Gutiérrez Ariza (PETCO)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/35

         Жалба, подадена на 10 декември 2013 г. — Petco Animal Supplies Stores/СХВП — Gutiérrez Ariza (PETCO)
   (Дело T-664/13)
   2014/C 112/47
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (Сан Диего, САЩ) (представител: C. Aikens, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Domingo Gutiérrez Ariza (Малага, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 октомври 2013 г., постановено по преписка R 347/2013-4,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „PETCO“ за стоки и услуги от класове 3, 31 и 35 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 114 081

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността № 9 062 902 за фигуративна марка в червен и бял цвят, съдържаща словния елемент „PETCO“ за стоки и услуги от класове 31 и 35

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата частично

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-683/15: Иск, предявен на 18 декември 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/7

         Иск, предявен на 18 декември 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-683/15)
   (2016/C 078/08)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K.-Ph. Wojcik, M. Heller и J. Hottiaux)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

   Комисията иска,

               —

               да се установи, че Полската република не е изпълнила задълженията си по член 130, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (1), тъй като не е приела необходимите за спазването на директивата правни и административни разпоредби и във всички случаи не ги е съобщила на Комисията;

               —

               съгласно член 260, параграф 3 ДФЕС поради неизпълнението на задължението за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/59/ЕС да се наложи периодична имуществена санкция на Полската република в размер на 51 456 EUR от деня на постановяване на решението по настоящото дело;

               —

               да се осъди Полската република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2014/59/EС е изтекъл на 31 декември 2014 г.

      (1)  ОВ. L 173, стр. 190.


title: Дело C-508/10: Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2003/109/ЕО — Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни — Молба за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ — Молба за издаване на разрешение за пребиваване във втора държава членка, подадена от гражданин на трета страна, който вече е получил статут на дългосрочно пребиваващ в една държава членка, или от член на неговото семейство — Размер на таксите, изисквани от компетентните органи — Непропорционалност — Пречка за упражняването на правото на пребиваване)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/7

         Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-508/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2003/109/ЕО - Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни - Молба за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ - Молба за издаване на разрешение за пребиваване във втора държава членка, подадена от гражданин на трета страна, който вече е получил статут на дългосрочно пребиваващ в една държава членка, или от член на неговото семейство - Размер на таксите, изисквани от компетентните органи - Непропорционалност - Пречка за упражняването на правото на пребиваване)
   2012/C 174/09
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande и R. Troosters)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels и J. Langer)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Гърция (представител: T. Papadopoulou)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 2004 г., стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225) — Молба за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ — Такси — Твърде висок и несправедлив размер — Спънка за упражняването на правото на пребиваване

      Диспозитив

               1.

               Като прилага за гражданите на трети страни, които кандидатстват за статут на дългосрочно пребиваващ в Нидерландия, и за гражданите от трети страни, които след придобиване на такъв статут в държава членка, различна от Кралство Нидерландия, заявяват желание да упражнят правото на пребиваване в тази държава членка, както и за членовете на техните семейства, които искат да им бъде разрешено да ги придружат или да се присъединят към тях, прекомерни и непропорционални такси, които могат да възпрепятстват упражняването на правата, предоставени с Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело C-533/14: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 24 ноември 2014 г.  — Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/21

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 24 ноември 2014 г. — Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-533/14)
   (2015/C 065/32)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касатор: Toorank Productions BV

      Oтветник в касационното производство: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли позиция 2206 от КН да се тълкува в смисъл, че получена чрез ферментацията на ябълков концентрат напитка с наименованието „Ferm fruit“, която се използва и като основна напитка за производството на различни други напитки, съдържа 16 обемни процента алкохол, вследствие на пречистване (и чрез утрафилтрация) няма цвят, мирис и вкус и към която не се добавя дестилиран алкохол, трябва да се класира в тази позиция? Ако отговорът е отрицателен: Следва ли позиция 2208 от КН да се тълкува в смисъл, че подобна напитка трябва да се класира в тази позиция?

               2)

               Следва ли позиция 2206 от КН да се тълкува в смисъл, че напитка с алкохолно съдържание от 14 обемни процента, която е получена чрез смесването на описаната по-горе във въпрос 1 (основна) напитка със захар, аромати, оцветители, овкусители, сгъстители и консерванти, и не съдържа дестилиран алкохол, следва да се класира в тази позиция? Ако отговорът е отрицателен: Следва ли позиция 2208 от КН да се тълкува в смисъл, че подобна напитка трябва да се класира в тази позиция?


title: Дело T-717/16: Жалба, подадена на 4 октомври 2016 г. — Waldhausen/EUIPO (Изображение на силует на конска глава)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/31

      Жалба, подадена на 4 октомври 2016 г. — Waldhausen/EUIPO (Изображение на силует на конска глава)
      (Дело T-717/16)
      (2016/C 441/37)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Waldhausen GmbH & Co. KG (Кьолн, Германия) (представител: V. Ekey, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: фигуративна марка на Съюза (Изображение на силует на конска глава) — Заявка за регистрация № 14 588 933

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 31 август 2016 г. по преписка R 1195/2016-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение;

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-534/12 P: Жалба, подадена на 23 ноември 2012 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 11 септември 2012 г. по дело T-241/03 REV, Marcuccio/Комисия

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/5

         Жалба, подадена на 23 ноември 2012 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 11 септември 2012 г. по дело T-241/03 REV, Marcuccio/Комисия
   (Дело C-534/12 P)
   2013/C 71/08
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло и без изключение Определение на Общия съд на Европейския съюз от 11 септември 2012 г. по дело T-241/03 REV.

               —

               като главно искане,

                           а)

                           да обяви за допустима молбата, подадена от жалбоподателя на 27 декември 2011 г., за преразглеждане на определението от 17 май 2006 т. на първи състав на Общия съд по дело T-241/03, висящо пред Общия съд, искане от 27 ноември 2011 г., което стои в основата на настоящото дело, и в съответствие с това да се разпореди продължаването на производството, ex lege, както и

                           б)

                           да се осъди ответникът да заплати в полза на жалбоподателя съдебните разноски, направени от последния в настоящото производство, или

               —

               при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд за ново произнасяне, ex lege, по допустимостта на молбата от 27 декември 2011 г., и за последващо произнасяне, при необходимост, по съществото на делото.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Процесуални нарушения, които накърняват интересите на жалбоподателя и които водят до значителни грешки в преценката, а именно, измежду другите, а) пълна липса на проучване на доказателствата и на мотиви на обжалваното определение; б) нарушение на съществените процесуални правила; в) нарушение на принципа на компетентност на законоустановения съд да разгледа делото; г) нарушение на разпоредбите на член 64, параграф 4, първа алинея от Процедурния правилник на Общия съд, на член 127, параграфи 1 и 2 от Правилника и, на последно място, нарушение на потестативното процесуално право на жалбоподателя да предложи на Общия съд, във всеки един момент, процесуално-организационни действия във връзка с делото;

               2.

               нарушение на член 44, параграфи 1 и 2 от Статута на Съда на Европейския съюз;

               3.

               нарушение на принцип на правото, съдържащ се в решение на Съда на ЕС, а именно Решение на Съда на Европейския съюз от 13 октомври 1977 г. по дело C-56/75 REV, Elz/Комисия;

               4.

               Пълна липса на проучване на доказателствата и на мотиви на обжалваното определение и поради изопачаване и преиначаване на фактите и на твърденията на жалбоподателя.


title: Дело F-136/12: Определение на Съда на публичната служба от 27 януари 2014 г. — Carpenito/Съвет

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/37

      Определение на Съда на публичната служба от 27 януари 2014 г. — Carpenito/Съвет
      (Дело F-136/12) (1)

      (2014/C 71/74)
      Език на производството: френски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 75


title: Дело T-166/05: Решение на Първоинстанционния съд от 11 март 2009 г. — Borax Europe/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи и звукозаписи — Отказ на достъп — Изключение, свързано със защитата на личния живот и неприкосновеността на личността — Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решение)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 март 2009 г. — Borax Europe/Комисия
   (Дело T-166/05) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи и звукозаписи - Отказ на достъп - Изключение, свързано със защитата на личния живот и неприкосновеността на личността - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решение)
   2009/C 90/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Borax Europe Ltd (Guilford, Обединено кралство) (представители: D. Vandermeersch и K. Nordlander, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira и I. Chatzigiannis)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение на Генералния секретар на Комисията от 21 февруари 2005 г., с което се отказва достъп до определени документи и звукозаписи в рамките на изменението с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ 1967, 196, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 1, стр. 23).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решението на Генералния секретар на Комисията от 21 февруари 2005 г., което отказва на Borax Europe Ltd достъпа до регистрация за събранието на 5 и 6 октомври 2004 г., до два проекта на протоколи с решенията от това събрание, до тринадесет коментари на експерти, до два коментара на представители на промишлеността и до документ, представен от датския докладчик.

               2)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155 от 25.06.2005 г.


title: Дело T-278/10: Решение на Общия съд от 21 септември 2012 г. — Wesergold Getränkeindustrie/СХВП — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „WESTERN GOLD“ — По-ранни национални, международна и общностна словни марки „WESERGOLD“ , „Wesergold“ и „WeserGold“ — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Отличителен характер на по-ранните марки)

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/15

         Решение на Общия съд от 21 септември 2012 г. — Wesergold Getränkeindustrie/СХВП — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)
   (Дело T-278/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „WESTERN GOLD“ - По-ранни национални, международна и общностна словни марки „WESERGOLD“, „Wesergold“ и „WeserGold“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Отличителен характер на по-ранните марки)
   2012/C 343/23
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Германия) (представители: P. Goldenbaum, T. Melchert и I. Rohr, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Pethke)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: A. Marx и M. Schaeffer, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 24 март 2010 г. (преписка R 770/2009-1) относно производство по възражение между Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG и Lidl Stiftung & Co. KG

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 24 март 2010 г. (преписка R 770/2009-1).

               2.

               СХВП понася освен направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG.

               3.

               Lidl Stiftung & Co. KG понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело C-285/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 юни 2010 г. — Campsa Estaciones de Servicio S.A./Administración del Estado

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/20

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 юни 2010 г. — Campsa Estaciones de Servicio S.A./Administración del Estado
   (Дело C-285/10)
   ()
   2010/C 246/33
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Campsa Estaciones de Servicio S.A.

      Ответник: Administración del Estado

      Преюдициален въпрос

   Допускала ли е Шеста директива 77/388/ЕИО (1) на Съвета от 17 май 1977 година държавите членки да уреждат — относно сделките между свързани страни, когато цената явно е по-ниска от нормалната пазарна цена — данъчна основа, която е различна от определената като общо правило в член 11, част A, параграф 1, буква a), т.е. възнаграждението, посредством разширяване на приложението на нормите относно собственото потребление на стоки и услуги (както е направено посредством член 79, параграф 5 от испанския Закон за ДДС, преди неговото изменение със Закон 36/2006 от 29 ноември 2006 г.), без да се проведе предвиденото в член 27 от посочената Директива специфично производство, за да бъде разрешена дерогацията от общото правило, която Испания не е могла да издейства до приемането на решението на Съвета от 15 май 2006 г.?

      (1)  Относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1)


               8.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 457/12

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Obergericht, Лихтенщайн на 25 септември 2015 г., по дело Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung
   (Дело E-24/15)
   (2016/C 457/10)
   До съда на ЕАСТ беше отправена молба с писмо от 25 септември 2015 г. от Fürstliches Obergericht, Лихтенщайн (Княжески апелативен съд, Лихтенщайн), получена в деловодството на Съда на 1 октомври 2015 г., за консултативно становище по дело Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung по следните въпроси:

               1.

               Фактът, че по силата на член 87, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕО) № 987/2009 институцията длъжник е обвързана от заключенията на институцията по място на престой или пребиваване, изключва ли възможността институцията длъжник да оспорва тези заключения — и по този начин информацията, посочена в подробния медицински доклад, предоставен във формуляр E 213 — в своята процедура?

               2.

               При положителен отговор на този въпрос: важи ли този обвързващ ефект и в съдебни производства, които, по силата на националните процесуални правила, се основават на производството пред институция длъжник?


title: Дело T-592/10: Решение на Общия съд от 12 март 2014 г.  — El Corte Inglés/СХВП — Technisynthese (BTS) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „BTS“  — По-ранни национални фигуративни марки и фигуративни марки на Общността „TBS“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/17

         Решение на Общия съд от 12 март 2014 г. — El Corte Inglés/СХВП — Technisynthese (BTS)
   (Дело T-592/10) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BTS“ - По-ранни национални фигуративни марки и фигуративни марки на Общността „TBS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009))
   2014/C 129/20
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално M. López Camba и J. L. Rivas Zurdo, впоследствие J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela и I. Munilla Muñoz, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Technisynthese SARL (Saint-Pierre-Montlimart, Франция)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 септември 2010 г. (преписка R 1380/2009-1) относно производство по възражение между Technisynthese SARL и El Corte Inglés, SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда El Corte Inglés, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-458/11: Иск, предявен на 18 август 2011 г. — Riche/Съвет и Комисия

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/28

         Иск, предявен на 18 август 2011 г. — Riche/Съвет и Комисия
   (Дело T-458/11)
   2011/C 298/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Philippe Riche (Meursac, Франция) (представител: C.-E. Gudin, avocat)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска Общият съд:

               —

               да възстанови изцяло претърпените вреди вследствие на наложените парични санкции в размер на 136 600 EUR;

               —

               да осъди Съвета и Комисията да заплатят всички съдебни разноски и други разходи:

                           —

                           във връзка с производството пред Общия съд на Европейския съюз,

                           —

                           във връзка и с производствата, които са образувани пред всички вътрешни юрисдикции;

               —

               да определи в размер на 100 000 EUR еднократно платимата сума за претърпените неимуществени вреди.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът излага единадесет правни основания в подкрепа на своя иск.

               1.

               Първото правно основание е изведено от явното и сериозно незачитане на необходимите граници при упражняването на правото на преценка на Съвета и на Комисията.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушението от страна на Съвета и/или Комисията на решението на държавите членки да изключат от списъка със земеделски продукти спиртните напитки от вино, каквито са произвежданите от ищеца.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушението на въведената от член 40 ДФЕС забрана за дискриминация по отношение на разглежданите производители на вино, които разполагат с инсталации за дестилиране, позволяващи излишните количества нормално произведено вино да се превръщат в алкохол.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушението на принципа на правна сигурност, което се изразява от една страна в нарушението на придобитите от разглежданите производители права и от друга страна — в нарушаването на оправданите правни очаквания по отношение на възможността те сами да осъществяват превръщането в спиртни напитки от вино на техните излишни количества нормално произведено вино.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушението на принципа на пропорционалност.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушението на принципа на estoppel, който се отнася до забраната даден публичен орган да си противоречи във вреда на третите лица.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от злоупотребата чрез засягане на свободата на производство и търговията на определена индустриална стока.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от злоупотребата чрез разширяване на приложното поле на оспорвания регламент спрямо случаи, при които не е подавано искане за финансиране.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от нарушението на правото на презумпция за невиновност.

               10.

               Десетото правно основание е изведено от нарушението на принципа на добра администрация и за полагане на грижа.

               11.

               Единадесетото правно основание е изведено от нарушението на правото на собственост.


title: Дело T-82/14: Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г.  — Copernicus-Trademarks/СХВП — Maquet (LUCEO)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/50

         Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — Copernicus-Trademarks/СХВП — Maquet (LUCEO)
   (Дело T-82/14)
   2014/C 112/64
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Copernicus-Trademarks Ltd (Боръмууд, Обединено кралство) (представител: F. Henkel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Maquet GmbH & Co. KG (Ращат, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 ноември 2013 г., постановено по преписка R 2292/2012-4, и да отхвърли искането за обявяване на недействителност на словна марка на Общността LUCEO № 8 554 974,
               при условията на евентуалност да отмени обжалваното решение и да върне преписката на апелативния състав за ново разглеждане,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „LUCEO“ за стоки от класове 10, 12 и 28 — Марка на Общността № 8 554 974.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Maquet GmbH & Co. KG

      Основание на искането за обявяване на недействителност: член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: уважава искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 74 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-505/13: Определение на Съда (девети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна (България) — Левент Реджеб Юмер/Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна (Данък върху доходите — Член 2 ДЕС — Членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Принципи на правна сигурност, на ефективност и на пропорционалност — Право на данъчно облекчение за доходите на земеделските производители — Изключване на физическите лица, които са земеделски производители — Прилагане на правото на Съюза — Липса — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/24

         Определение на Съда (девети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна (България) — Левент Реджеб Юмер/Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна
   (Дело C-505/13) (1)

   ((Данък върху доходите - Член 2 ДЕС - Членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Принципи на правна сигурност, на ефективност и на пропорционалност - Право на данъчно облекчение за доходите на земеделските производители - Изключване на физическите лица, които са земеделски производители - Прилагане на правото на Съюза - Липса - Явна липса на компетентност на Съда))
   2014/C 409/35
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Левент Реджеб Юмер

      Ответник: Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна

      Диспозитив

               1)

               Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да даде отговор на преюдициалните въпроси, поставени с акт от 5 септември 2013 г. от Административен съд — Варна (България).

               2)

               Първият и вторият от поставените въпроси са явно недопустими, доколкото се отнасят до тълкуването на член 2 ДЕС.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-768/14: Решение на Общия съд от 25 януари 2017 г. — ANKO/Комисия (Арбитражна клауза — Споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ, сключено в рамките на Седмата рамкова програма Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрации (2007—2013 г.) — Проект Pocemon — Допустими разходи — Насрещeн иск — Връщане на платени суми — Лихви)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/15

         Решение на Общия съд от 25 януари 2017 г. — ANKO/Комисия
   (Дело T-768/14) (1)

   ((Арбитражна клауза - Споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ, сключено в рамките на Седмата рамкова програма Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрации (2007—2013 г.) - Проект Pocemon - Допустими разходи - Насрещeн иск - Връщане на платени суми - Лихви))
   (2017/C 070/21)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и P. Arenas, подпомагани от O. Lytra, адвокат)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 272 ДФЕС за установяване на неоснователността на искането на Комисията за връщане на сума, преведена на ищеца в изпълнение на Споразумение № 216088 за финансиране на проекта „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“, сключено в рамките на Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.), и, от друга страна, насрещен иск за задължаване на ищеца да върне недължимо платената сума в изпълнение на това споразумение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска, предявен от ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.

               2)

               Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да плати на Европейската комисия сумата от 377 733,93 евро, заедно с лихвите, считано от 3 май 2014 г. и до изплащането в пълен размер на посочената сума при лихвен процент от 3,75 %.

               3)

               Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело T-544/13: Жалба, подадена на 7 октомври 2013 г. — Dyson/Комисия

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/68

         Жалба, подадена на 7 октомври 2013 г. — Dyson/Комисия
   (Дело T-544/13)
   2013/C 344/124
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dyson Ltd (Malmesbury, Обединено кралство) (представители: E. Batchelor, Solicitor, и F. Carlin, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 на Комисията от 3 май 2013 година за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на прахосмукачки (ОВ L 192, стp. 1) или при всички случаи разпоредбите относно почистващата ефективност и енергийната ефективност, и

               —

               да осъди ответника да поеме собствените си разноски и да заплати разноските на жалбоподателя във връзка с настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че с приемането на този делегиран акт Комисията е превишила компетенциите си по член 10, параграф 1 от оправомощаващото законодателство — Директива 2010/30/ЕС (1), тъй като:

                           —

                           член 10, параграф 1 изисква делегираният акт на Комисията да информира надлежно потребителите в ЕС относно консумацията на енергия при употреба. Оспореният регламент заблуждава потребителите, що се отнася до енергийната ефективност на прахосмукачките, тъй като почистващата ефективност е тествана само при празен събирателен съд за прах, а не „при употреба“;

                           —

                           член 10, параграф 1 изисква делегираният акт на Комисията надлежно да информира потребителите в ЕС за консумацията на основни ресурси при употреба, по-специално торби за прах и сменяеми филтри. Делегираният акт не предоставя такава информация за потребителите.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила задължението си да изложи мотиви съгласно член 296 от Договора за функциониране на Европейския съюз („ДФЕС“), тъй като оспореният регламент не обяснява защо е налице недостатъчен „технически напредък“, който да позволи тестване на консумацията на енергия/почистващата ефективност при пълен събирателен съд за прах. Тя също така не обяснява защо Комисията отлага преразглеждането на пълненето с прах едва след петгодишен период.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила основния принцип на равенство с приемането на оспорения регламент, който осъществява дискриминация в полза на прахосмукачките с торби за прах за сметка на прахосмукачките без торби за прах и/или прахосмукачките, действащи въз основа на циклонна технология. Загубата на смукателна способност в резултат на задръстване — свойство по-специално на прахосмукачките с торби за прах — не може да бъде установена чрез тестване в чисто състояние. Относителните предимства на прахосмукачките без торби за прах и на прахосмукачките, основани на циклонна технология, не могат да бъдат установени веднага от потребителите.

      (1)  Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно посочването на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите (ОВ L 153, стр. 1).


title: Дело C-150/12: Определение на председателя на Съда от 22 октомври 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Högsta domstolen — Швеция) — Eva-Marie Brännström, Rune Brännström/Ryanair Holdings plc

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/34

         Определение на председателя на Съда от 22 октомври 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Högsta domstolen — Швеция) — Eva-Marie Brännström, Rune Brännström/Ryanair Holdings plc
   (Дело C-150/12) (1)

   2013/C 9/59
   Език на производството: шведски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело C-23/10: Решение на Съда (седми състав) от 17 март 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Въвеждане в свободно обращение на пресни банани — Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло — Задължение на данъчните органи за контрол на декларираното тегло — Митнически кодекс на Общността — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Членове 68 и следващите — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 290 а — Приложение 38 б — Система на собствени ресурси — Загуба на приходи — Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 — Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 — Членове 2, 6, 9, 10 и 11)

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/8

         Решение на Съда (седми състав) от 17 март 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-23/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Въвеждане в свободно обращение на пресни банани - Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло - Задължение на данъчните органи за контрол на декларираното тегло - Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Членове 68 и следващите - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Член 290 а - Приложение 38 б - Система на собствени ресурси - Загуба на приходи - Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 - Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 - Членове 2, 6, 9, 10 и 11)
   2011/C 139/13
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: A. Caeiros)

      Ответник: Португалска република (представител: L. Inez Fernandes)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 68 и сл. от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), на член 290а от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3) и приложение 38Б към него, както и на членове 2, 6, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година (ОВ L 155, стр. 1) за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Въвеждане в свободно обращение на пресни банани — Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло — Собствени ресурси — Загуба на приходи

      Диспозитив

               1.

               Поради системното приемане от митническите й органи на митнически декларации за въвеждане в свободно обращение на пресни банани през периода от 1998 г. до 2002 г., въпреки че са знаели или в разумни граници са били длъжни да знаят, че декларираното тегло не отговаря на реалното тегло и поради отказа на португалските власти да предоставят собствените ресурси, съответстващи на загубите на приходи и дължимите лихви за забава, Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 13, 68 и 71 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, във връзка с член 290а от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 89/97 на Комисията от 20 януари 1997 година, както и по членове 2, 6 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите, изменен с Регламент (Евратом, ЕО) № 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година, и по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3.

               Европейската комисия и Португалската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 100 от 17.4.2010 г.


title: Дело C-556/14 P: Жалба, подадена на 1 декември 2014 г. от Holcim (Romania) SA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 18 септември 2014 г. по дело T-317/12, Holcim (Romania) SA/Европейска комисия

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/22

         Жалба, подадена на 1 декември 2014 г. от Holcim (Romania) SA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 18 септември 2014 г. по дело T-317/12, Holcim (Romania) SA/Европейска комисия
   (Дело C-556/14 P)
   (2015/C 065/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Holcim (Romania) SA (представител: L. Arnauts, lawyer)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Общия съд (осми състав), постановено на 18 септември 2014 г. по дело T-317/12, Holcim (Romania) SA/Европейска комисия,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по дело T-317/12 пред Общия съд, както и разноските по производството пред Съда,

               —

               да върне делото на Общия съд за ново разглеждане.

         При условията на евентуалност, да приеме исканията на жалбоподателя, както са направени пред Общия съд:

               —

               да приеме, че по отношение на претърпените от жалбоподателя вреди вследствие на кражбата на 1 0 00  000 квоти ЕС трябва да понесе отговорност за поведението на Европейската комисия по реда на членове 256, 268 и 340 ДФЕС,

               —

               да задължи ЕС да заплати на жалбоподателя стойността на откраднатите квоти, които към датата на постановяване на окончателното съдебно решение все още не са върнати, при това по пазарни цени към датата на кражбата, увеличена с годишна лихва в размер на 8 %, считано от 16 ноември 2010 г.,

               —

               в резултат да осъди Европейския съюз да заплати временно на жалбоподателя сумата от 1 EUR,

               —

               да задължи страните да се споразумеят за размера на вредите и/или да задължи жалбоподателя да докаже окончателния размер на претърпените от него вреди в тримесечен срок от постановяване на междинното решение,

               —

               да обяви за изпълняемо съдебното решение.

         И във всички случаи:

               —

               да осъди ЕС да заплати съдебните разноски,

               —

               да обяви за изпълняемо съдебното решение.

      Основания и доводи

   В Регламент 2216/2004 от 21 декември 2004 г.„за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета“ (3), Европейската комисия установява стандартизирана система от национални регистри (СТЕ на ЕС) за проследяване и защита на издаването, придобиването, прехвърлянето и отмяната на квоти на Европейския съюз (КЕС) (квоти за отделяне на определено количество парникови газове в рамките на международните споразумения относно тяхното намаляване). Националните регистри са свързани и се контролират от централен администратор в Европейската комисия, наречен Независим регистър на операциите на Общността (CITL).
   Няколко национални регистри от СТЕ на ЕС стават обект на атаки от киберпрестъпници. На 16 ноември 2010 г. в партидите на Holcim (Romania) в СТЕ на ЕС неправомерно е направена справка. Чрез поредица операции, извършени от неоправомощени за това лица, 1 6 00  000 КЕС са прехвърлени по две чуждестранни партиди, като само 6 00  000 от тях са върнати благодарение на намесата на румънския Национален регистър (NEPA). Това означава загуби от приблизително 1 5 0 00  000 EUR, тъй като поради позицията на Европейската комисия Holcim (Romania) не е могло да си върне останалите откраднати квоти.
   Европейската комисия последователно отказва i) да блокира откраднатите квоти, въпреки че всяка от тях има отделен номер и е лесно проследима по всяко време в СТЕ на ЕС, и ii) да разкрие в кои партиди и/или национални регистри се намират те, за да позволи на Holcim да инициира съдебно производство в съответната или в съответните държави членки. Европейската комисия задължава и националните регистри да заемат същата позиция въз основа на задължението за поверителност.
   Искането за обезщетение за вреди срещу Европейския съюз съгласно член 21 от Протокола относно Статута на Съда и членове 256, 268 и 340 ДФЕС, което е отхвърлено от Общия съд в решението му от 18 септември 2014 г., се базира:

                  Първо основание: на отговорността на Европейския съюз за незаконосъобразни решения на Европейската комисия, състоящи се в:

                           i.

                           неправилно тълкуване на член 10, параграф 1 от Регламент 2216/2004 от 21 декември 2004 г.„за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета“,

                           ii.

                           нарушение на член 20 от Директива 2003/87/EО на Европейския парламент и на Съвета „за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета“, и

                           iii.

                           нарушения на няколко основни принципи на правото (принципите на пропорционалност и на защита на оправданите правни очаквания, задължението за полагане на грижа и правото на ефективна съдебна защита по отношение на правата на собственост) с решението да не се разкрива или да не се допусне разкриването на местонахождението на откраднати квоти на Европейския съюз (КЕС) в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ на ЕС).

                  Второ основание: на отговорността на Европейския съюз за незаконосъобразно прилагане на членове 19 и 20 от Директива 2003/87 и Регламент 2216/2004 от Европейската комисия във връзка със сигурността, поверителността и функционирането на СТЕ на ЕС.

                  Трето основание: на отговорността на Европейския съюз за законосъобразни актове, които засягат особена категория икономически оператори по непропорционален спрямо другите оператори начин (необичайна вреда) и надхвърлят пределите на икономическите рискове, присъщи на дейностите в съответния сектор (специална вреда), без при това правният акт, станал причина за настъпването на претендираната вреда, да е обоснован с оглед на общ икономически интерес.

      (1)  Директива 2003/87/EО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78

      (2)  Решение № 280/2004/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото, ОВ L 49, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 194

      (3)  ОВ L 386, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 37, стр. 250


title: Дело T-58/07: Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — BYK/СХВП (Substance for Success) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността Substance for Success — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителни белези — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/50

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — BYK/СХВП (Substance for Success)
   (Дело T-58/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността Substance for Success - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 209/87)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: BYK-Chemie GmbH (Wesel, Германия) (представители: J. Kroher и E. Hettenkofer, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу Решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 януари 2007 г. (преписка R 816/2006-4) относно заявка за регистрация на словния знак Substance for Success като марка на Общността.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда BYK-Chemie GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95 от 28.4.2007 г.


title: Дело F-45/15: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 9 декември 2015 г. — Van der Veen/Европол (Публична служба — Персонал на Европол — Срочно нает служител — Решение 2009/371/ПВР — Отказ на Европол да сключи договор за неопределено време — Член 81 от Процедурния правилник — Явно недопустима жалба)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/101

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 9 декември 2015 г. — Van der Veen/Европол
   (Дело F-45/15) (1)

   ((Публична служба - Персонал на Европол - Срочно нает служител - Решение 2009/371/ПВР - Отказ на Европол да сключи договор за неопределено време - Член 81 от Процедурния правилник - Явно недопустима жалба))
   (2016/C 048/117)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mark Van der Veen (Хага, Нидерландия) (представител: J.-J. Ghosez, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (представители: D. Neumann, J. Arnould и C. Falmagne)

      Предмет

   Искане за отмяна на мълчаливото решение на ответника да не разглежда искането на жалбоподателя за сключване на договор за неопределено време.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Van der Veen да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската полицейска служба.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г., стр. 34.