title: Дело T-463/08: Решение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Imagion/СХВП (DYNAMIC HD) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „DYNAMIC HD“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на отличителен характер, придобит с използването — Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/15

         Решение на Общия съд от 30 юни 2011 г. — Imagion/СХВП (DYNAMIC HD)
   (Дело T-463/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „DYNAMIC HD“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Липса на отличителен характер, придобит с използването - Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 238/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Imagion AG (Trierweiler, Германия) (представител: H. Blatzheim, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 август 2008 г. (преписка № R 488/2008-4) относно заявка за регистрация на словния знак „DYNAMIC HD“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Imagion AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.


title: Дело C-389/07: Определение на председателя на Съда от 18 август 2008 г. (преюдициално запитване на VAT and Duties Tribunal, Manchester — Обединено кралство) — Azlan Group plc/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/22

         Определение на председателя на Съда от 18 август 2008 г. (преюдициално запитване на VAT and Duties Tribunal, Manchester — Обединено кралство) — Azlan Group plc/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Дело C-389/07) (1)

   (2008/C 313/35)

      Език на производството: английски

   Председателят на Съда разпорежда заличаване на делото.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-70/12 P: Решение на Съда (седми състав) от 30 май 2013 г. — Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Европейски пазар на метакрилатите — Продължителност на нарушението — Презумпция за невиновност — Мотиви — Правомощия на пълна юрисдикция — Общи принципи на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране — Пропорционалност на глобата)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/26

         Решение на Съда (седми състав) от 30 май 2013 г. — Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH/Европейска комисия
   (Дело C-70/12 P) (1)

   (Обжалване - Картели - Европейски пазар на метакрилатите - Продължителност на нарушението - Презумпция за невиновност - Мотиви - Правомощия на пълна юрисдикция - Общи принципи на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране - Пропорционалност на глобата)
   2013/C 225/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH (представители: F. Wijckmans и M. Visser, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: N. Khan и V. Bottka)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 30 ноември 2011 г. по дело Quinn Barlo и др./Комисия (T-208/06), с което се отменя частично Решение C(2006) 2098 окончателен на Комисията от 31 май 2006 година относно производство по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.645 — Метакрилати) във връзка със съвкупност от споразумения и съгласувани практики в европейския пазар на метакрилати, състоящи се в сключването, привеждането в действие и контрола върху споразуменията относно цените, в обмена на информация, както и в участието в контакти за улесняване на нарушението

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH да заплатят съдебните разноски по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело T-561/12: Жалба, подадена на 19 декември 2012 г. — Beninca/Комисия

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/23

         Жалба, подадена на 19 декември 2012 г. — Beninca/Комисия
   (Дело T-561/12)
   2013/C 46/42
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jürgen Beninca (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: C. Zschocke, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 9 октомври 2012 г., с което му се отказва достъп до документ, изготвен в рамките на извършена концентрация (преписка COMP/M.6166 — NYSE Euronext/Deutsche Börse); и

               —

               да се разпореди на ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че никое от изключенията, изброени в член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1) не е приложимо. Това важи с особена сила за посочените от Комисията в решението ѝ изключения, а именно член 4, параграф 3, втора алинея и член 4, параграф 2, първо тире от Регламента.

               2.

               С второто правно основание се посочва, че ако някое от тези изключения би било приложимо, то в решението не е отчетено правилно дали е възможен поне частичен достъп до искания документ (или достъп до редактирания му вариант) съгласно член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че жалбоподателят има право на достъп до искания документ поради по-висшия обществен интерес от оповестяването на въпросния документ съгласно член 4, параграф 3 и член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-586/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht (Германия) на 15 декември 2010 г. — Bianca Kücük/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/5

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht (Германия) на 15 декември 2010 г. — Bianca Kücük/Land Nordrhein-Westfalen
   (Дело C-586/10)
   2011/C 89/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: Bianca Kücük

      Ответник: Land Nordrhein-Westfalen

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли клауза 5, параграф 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година (1), национална разпоредба като член 14, параграф 1, второ изречение, точка 3 от Закона за работата на непълно работно време и за срочните трудови договори (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge), която предвижда, че наемането на работник за заместване на друг работник представлява обективна причина за сключването на последователни срочни трудови договори, да бъде тълкувана и прилагана в смисъл, че обективната причина е налице и в случай на постоянна нужда от заместване, въпреки че тази нужда би могла да бъде удовлетворена и с назначаването на съответния работник на безсрочен трудов договор, като му бъде възложено да замества съответно периодично отсъстващите работници, но работодателят си запазва правото да взема наново решение при всеки конкретен случай на отсъствие на работници?
               При положителен отговор на първия въпрос от Съда:

               2.

               Противоречи ли описаното в първия въпрос тълкуване и прилагане на национална разпоредба като член 14, параграф 1, второ изречение, точка 3 от Закона за работата на непълно работно време и за срочните трудови договори (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge) при указаните в първия въпрос обстоятелства на клауза 5, параграф 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година, и в случай, че с уредената в национална разпоредба като член 21, параграф 1 от Федералния закон за обезщетенията и отпуските за отглеждане на дете (Bundeselterngeld- und Elternzeit-gesetz) обективна причина, свързана със заместване, която обосновава сключването на срочни трудови договори, националният законодател преследва също и социалнополитическа цел, а именно да улесни работодателите при разрешаването, а работниците — при използването на специален отпуск, например по майчинство или за отглеждане на дете?

      (1)  ОВ L 175, стр. 43.


title: Дело T-288/06: Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Regionalny Fundusz Gospodarczy/Комисия (Държавни помощи — Схема за помощи за преструктуриране, предоставени от Република Полша на производител на стомана — Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими с общия пазар и се разпорежда възстановяването им — Протокол № 8 за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия — Лихвен процент, приложим за връщането на несъвместима помощ — Задължение за тясно сътрудничество с държавата-членка — Член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 794/2004)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/17

         Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Regionalny Fundusz Gospodarczy/Комисия
   (Дело T-288/06) (1)

   (Държавни помощи - Схема за помощи за преструктуриране, предоставени от Република Полша на производител на стомана - Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими с общия пазар и се разпорежда възстановяването им - Протокол № 8 за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия - Лихвен процент, приложим за връщането на несъвместима помощ - Задължение за тясно сътрудничество с държавата-членка - Член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 794/2004)
   2009/C 193/24
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Regionalny Fundusz Gospodarczy S.A. (по-рано Huta Częstochowa S.A.) (Częstochowa, Полша) (представители: C. Sadkowski и D. Sałajewski, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и A. Stobiecka-Kuik)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2006/937/ЕО на Комисията от 5 юли 2005 година относно държавна помощ C 20/04 (ex NN 25/04) в полза на производителя на стомана Huta Częstochowa S.A. (ОВ L 366, 2006 г., стр. 1), доколкото с него се обявяват за несъвместими с общия пазар определени помощи и се разпорежда Република Полша да предприеме действия за тяхното възстановяване.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Regionalny Fundusz Gospodarczy S.A. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело C-573/07: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Италия) — Sea s.r.l./Comune di Ponte Nossa (Обществени поръчки — Процедури за възлагане — Обществена поръчка за услуга по събиране, транспортиране и обезвреждане на битови отпадъци — Възлагане без провеждане на процедура за възлагане — Възлагане на акционерно дружество, чийто дружествен капитал се притежава изцяло от публичноправни субекти, но в чийто устав се предвижда възможността за участие на частен капитал)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/14

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Италия) — Sea s.r.l./Comune di Ponte Nossa
   (Дело C-573/07) (1)

   (Обществени поръчки - Процедури за възлагане - Обществена поръчка за услуга по събиране, транспортиране и обезвреждане на битови отпадъци - Възлагане без провеждане на процедура за възлагане - Възлагане на акционерно дружество, чийто дружествен капитал се притежава изцяло от публичноправни субекти, но в чийто устав се предвижда възможността за участие на частен капитал)
   2009/C 267/24
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sea s.r.l.

      Ответник: Comune di Ponte Nossa

      В присъствието на: Servizi Tecnologici Comuni — Se.T.Co. SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale la Lombardia (Италия) — Тълкуване на членове 12 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО — Процедури за възлагане на обществени поръчки — Обществена услуга по събиране, транспортиране и обезвреждане на битови отпадъци — Пряко възлагане на акционерно дружество, чийто капитал се притежава изцяло от публичноправни субекти, но в чийто устав се предвижда възможността за участие на частен капитал

      Диспозитив

   Членове 43 ЕО и 49 ЕО, принципите на равно третиране и на недопускане на дискриминация, основана на гражданство, както и произтичащото от тях задължение за прозрачност, допускат пряко възлагане на обществена поръчка за услуги на акционерно дружество, чийто капитал се притежава изцяло от публичноправни субекти, ако публичноправният субект, който е възлагащ орган, упражнява върху това дружество контрол, аналогичен на упражнявания от него върху собствените му служби, и ако дружеството извършва съществена част от дейността си съвместно с административно-териториалната единица или административно-териториалните единици, която или които го притежава/т.
   Освен ако при проверката от запитващата юрисдикция се установи, че съответните разпоредби от устава са без значение, контролът, упражняван върху посоченото дружество от административно-териториалните единици, акционери в него, може да се приеме за аналогичен на упражнявания от тях върху собствените им служби при обстоятелства като тези по главното производство, при които:

               —

               дейността на посоченото дружество се ограничава на територията на посочените административно-териториални единици и се извършва основно в тяхна полза, и

               —

               чрез предвидени в устава органи, съставени от представители на посочените административно-териториални единици, последните упражняват определящо влияние както върху стратегическите цели, така и върху важните решения на посоченото дружество.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-537/10 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2010 г. от Deltafina SpA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 септември 2010 г. по дело T-29/05, Deltafina/Комисия

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/22

         Жалба, подадена на 19 ноември 2010 г. от Deltafina SpA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 септември 2010 г. по дело T-29/05, Deltafina/Комисия
   (Дело C-537/10 P)
   ()
   2011/C 13/41
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Deltafina SpA (представители: J.-F. Bellis и F. Di Gianni, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се измени обжалваното съдебно решение в частта му, в която се потвърждава наложената на Deltafina глоба като последната се отмени или — при условията на евентуалност — се намали,

               —

               да се отмени обжалваното решение, в частта му, в която на Deltafina се налага глоба или — при условията на евентуалност — посочената да се намали,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, включително и направените в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две правни основания.

               1.

               С първото правно основание, изтъкнато с оглед на главното искане, се твърди, че Общият съд не е взел предвид принципа за равно третиране като не е разгледал надлежно правното основание на жалбоподателя относно нарушението на принципа за равно третиране в изчисляването на наложената глоба.
               В подкрепа на това правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията е определила по-висок първоначален размер на глобата на Deltafina въз основа на обстоятелството, че Deltafina е най-значителният купувач на обработен в Испания тютюн. От друга страна глобата, наложена на другите предприятия, участвали в нарушението (включително на дружеството сестра на Deltafina Taes) е определена изключително въз основа на пазарния им дял на пазара на суровия тютюн в Испания, т.е. на пазара, на който е извършено нарушението. Наложената на Deltafina глоба нарушава принципа на равното третиране, доколкото и Cetarsa и предприятията Dimon/Agroexpansión и Standard/WWTE са вертикално приобщени предприятия със значителни дялове на пазара на обработения тютюн в Испания. Това обстоятелство обаче не е взето предвид при определянето на съответните им глоби. Така при определянето на наложената на Deltafina глоба Комисията е взела предвид фактор, който не е използван по отношение на другите предприятия.

               2.

               С второто правно основание, изтъкнато при условията на евентуалност, се твърди, че Общият съд е приложил неправилно понятието „предприятие“ от член 81 ЕО като е отхвърлил с противоречиво и незаконосъобразно съждение правното основание на жалбоподателя, че спрямо Deltafina не е приложено същото намаление на глобата, предоставено на дружеството му сестра Taes вследствие на съединеното искане за благоприятно третиране, подадено от Taes и Deltafina, под егидата на тяхното дружество майка Universal.
               В подкрепа на това правно основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е приложил неправилно понятието „предприятие“ от член 81 ЕО, отклонявайки се от практиката на съдилищата на Европейския съюз в тази област и по-специално от практиката по дело C-97/08 P, Akzo. Известието на Комисията относно освобождаването от глоби или намаляването на техния размер от 1996 г. (ОВ C 207, стр. 4) е трябвало да се приложи към предприятието Taes/Deltafina в неговата цялост, а не отделно към двете дружества, тъй като това известие се прилага към „предприятия“, а не към отделни юридически лица. На последно място жалбоподателят поддържа, че изтъкнатите от Комисията доводи с оглед да откаже на Deltafina да се ползва от предоставеното на Taes намаление на глобата, не са основателни. Жалбоподателят поддържа, че в светлината на подобни доводи Deltafina и Taes образуват едно единствено предприятие и поради тази причина Deltafina е трябвало да получи същото намаление на глобата като предоставеното на Taes.


title: Съединени дела T-15/15 и T-197/15: Решение на Общия съд от 12 май 2017 г. — Costa/Парламент (Възнаграждения на членовете на Парламента — Пенсия за осигурителен стаж — Спиране — Възстановяване — Правило за ненатрупване — Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент — Препращане към националното законодателство — Член 12, параграф 2а, буква ф) от Правилника за пожизнените надбавки на членовете на Европейския парламент — Възнаграждение, получено за изпълнение на функцията на председател на италиански пристанищен орган — Оправдани правни очаквания)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/25

         Решение на Общия съд от 12 май 2017 г. — Costa/Парламент
   (Съединени дела T-15/15 и T-197/15) (1)

   ((Възнаграждения на членовете на Парламента - Пенсия за осигурителен стаж - Спиране - Възстановяване - Правило за ненатрупване - Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Препращане към националното законодателство - Член 12, параграф 2а, буква ф) от Правилника за пожизнените надбавки на членовете на Европейския парламент - Възнаграждение, получено за изпълнение на функцията на председател на италиански пристанищен орган - Оправдани правни очаквания))
   (2017/C 213/33)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Paolo Costa (Венеция, Италия) (представители: G. Orsoni и M. Romeo, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент (представители: G. Corstens и S. Seyr)

      Предмет

   Две жалби, подадени на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решения на бюрото на Парламента от 20 октомври 2014 г. и от 9 февруари 2015 г. съответно за спиране на временната пенсия, отпусната на жалбоподателя и възстановяване на сумата от 49 770,42 EUR, изплатена на това основание, както и дебитно известие 2015-239 от 23 февруари 2015 г. във връзка с това вземане

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда г-н Paolo Costa да заплати съдебните разноски, включително разноските по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 81, 9.3.2015 г.


title: Дело C-491/09: Иск, предявен на 30 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/43

         Иск, предявен на 30 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-491/09)
   2010/C 24/74
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Sénéchal и S. La Pergola)

      Ответник: Кралство Белгия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2007/63/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година за изменение на директиви 78/855/ЕИО и 82/891/ЕИО на Съвета във връзка с изискването за доклад от независим експерт при сливане или разделяне на акционерни дружества (1) или във всеки случай като не е съобщило посочените разпоредби на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 4 от тази директива,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на Директива 2007/63/ЕО е изтекъл на 31 декември 2008 г. Към датата на завеждането на настоящия иск ответникът все още не е приел необходимите мерки за транспонирането на директивата или във всеки случай не ги е съобщил на Комисията.

      (1)  ОВ L 300, стр. 47.


title: Дело F-144/15: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 юни 2016 г. — Lorenzet/ЕААБ (Публична служба — Срочно наети служители — Член 2, буква е) от УРДС — Безсрочен трудов договор — Неплатен отпуск — Отпуск по лични причини — Отказ да се продължи неплатен отпуск за допълнителен период от една година — Член 52 от УРДС)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/34

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 28 юни 2016 г. — Lorenzet/ЕААБ
   (Дело F-144/15) (1)

   ((Публична служба - Срочно наети служители - Член 2, буква е) от УРДС - Безсрочен трудов договор - Неплатен отпуск - Отпуск по лични причини - Отказ да се продължи неплатен отпуск за допълнителен период от една година - Член 52 от УРДС))
   (2016/C 326/57)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Andrea Lorenzet (Париж, Франция) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност (представители: първоначално F. Manuhutu и A. Haug, D. Waelbroeck и I. Antypas, avocats, впоследствие F. Manuhutu и A. Haug, A. Duron и C. Dekemexhe, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Европейската агенция за авиационна безопасност да не продължава неплатения отпуск по лични причини на жалбоподателя за допълнителен период от една година

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Andrea Lorenzet понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейската агенция за авиационна безопасност.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г., стр. 102.


title: Дело C-297/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 15 май 2014 г. (преюдициално запитване Finanzgericht München — Германия) — Data I/O GmbH/Hauptzollamt München (Преюдициално запитване — Тарифно класиране — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Раздел XVI, забележка 2 — Позиции 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 и 8473 — Понятия за „части“ и „артикули“  — Части и принадлежности (двигатели, захранващи блокове, лазери, генератори, кабели и устройства за топлинно запечатване), предназначени за функционирането на системи за програмиране — Липса на приоритетно класиране в позиция 8473 спрямо другите позиции в глави 84 и 85)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 15 май 2014 г. (преюдициално запитване Finanzgericht München — Германия) — Data I/O GmbH/Hauptzollamt München
   (Дело C-297/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Тарифно класиране - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Раздел XVI, забележка 2 - Позиции 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 и 8473 - Понятия за „части“ и „артикули“ - Части и принадлежности (двигатели, захранващи блокове, лазери, генератори, кабели и устройства за топлинно запечатване), предназначени за функционирането на системи за програмиране - Липса на приоритетно класиране в позиция 8473 спрямо другите позиции в глави 84 и 85))
   2014/C 212/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht München

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Data I/O GmbH

      Ответник: Hauptzollamt München

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht München — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (OB L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменен с Регламент (ЕО) № 2031/2001 от 6 август 2001 г. (ОВ L 279, стр. 1), Регламент (ЕО) № 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 г. (ОВ L 290, стр. 1), Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 г. (ОВ L 281, стр. 1) и с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г. (ОВ L 327, стр. 1), и по-специално на забележка 2, букви a) и б) към раздел XVI [от КН] — Класиране на части и аксесоари (двигатели, захранващи блокове, лазери, кабели и устройства за топлинно запечатване и генератори), предназначение за системи за програмиране, класирани в позиция 8473 — Евентуално предимство на тази позиция по отношение на други позиции от глави 84 и 85

      Диспозитив

   Забележка 2, буква а) към раздел XVI от приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, последователно изменено с Регламент (ЕО) № 2031/2001 на Комисията от 6 август 2001 г., Регламент (ЕО) № 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 г., Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 г. и Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че стока, която може да бъде класирана едновременно в позиция 8473 от номенклатурата като част за машина, попадаща в позиция 8471 от посочената номенклатура, и в една от позициите 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 и 8544 от същата номенклатура като самостоятелен артикул, трябва да бъде класирана като артикул в една от последните позиции в зависимост от особените му характеристики.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-265/05: Решение на Съда (голям състав) от 16 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Cour de cassation — Chambre civile — Франция) — José Perez Naranjo/Caisse régionale d'assurance maladie Nord-Picardie (Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Членове 4, параграф 2а, 10а и 95б — допълнителна помощ за старост — Национално законодателство, което подчинява предоставянето на тази помощ на условието за пребиваване — Специални обезщетения, получавани без вноски — Вписване в Приложение IIа на Регламент (ЕИО) № 1408/71)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/5

         Решение на Съда (голям състав) от 16 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от Cour de cassation — Chambre civile — Франция) — José Perez Naranjo/Caisse régionale d'assurance maladie Nord-Picardie
   (Дело C-265/05) (1)

   (Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Членове 4, параграф 2а, 10а и 95б - допълнителна помощ за старост - Национално законодателство, което подчинява предоставянето на тази помощ на условието за пребиваване - Специални обезщетения, получавани без вноски - Вписване в Приложение IIа на Регламент (ЕИО) № 1408/71)
   (2007/C 42/09)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation — Chambre civile
   Страни в главното производство

      Ищец: José Perez Naranjo

      Ответник: Caisse régionale d'assurance maladie, Nord-Picardi
   Предмет
   Искане за даване на преюдициално заключение — Cour de cassation — Chambre civile — Париж — Тълкуване на членове 4, параграф 2а, 10а, 19, параграф 1 и 95б от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2), изменен — Национално законодателство, което подчинява предоставянето на допълнителна помощ от Фонда за национално единство на условие за пребиваване — Понятие за специални обезщетения, получавани без вноска — Вписване на помощите в Приложение IIа на Регламент (ЕИО) № 1408/71
   Диспозитив
   Обезщетение като допълнителната помощ, посочена в Приложение IIа под заглавието „Франция“ от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година относно прилагането на режимите на социална сигурност за работниците на заплата, за работниците без заплата и за членовете на техните семейства, които се преместват във вътрешността на Общността, така както е изменен и актуализиран от Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, съставлява специално обезщетение. Прегледът на способите за финансиране на допълнителната помощ въз основа представените пред Съда документи по делото, разкрива липса на достатъчно идентифицирана връзка между общото социално обезщетение и въпросното обезщетение, което води до извода, че допълнителната помощ има характер на специално обезщетение, получавано без вноски. Препращащата юрисдикция обаче е тази, която следва да провери точността на посочените в точки 48-52 на настоящото решение елементи, за да установи окончателно дали това обезщетение принадлежи или не към специалните обезщетения, получавани без вноски.

      (1)  ОВ C 217, 3.9.2005 г.


title: Дело T-513/10: Жалба, подадена на 1 ноември 2010 г. — Hamberger Industriewerke/СХВП

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/29

         Жалба, подадена на 1 ноември 2010 г. — Hamberger Industriewerke/СХВП
   (Дело T-513/10)
   ()
   2011/C 13/57
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Hamberger Industriewerke GmbH (Stephanskirchen, Германия) (представител: адв. T. Schmidpeter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 август 2010 г. по преписка R 291/2010-4;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските по производството, включително тези, направени в производството по обжалване пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Atrium“ за стоки от класове 19 и 27

      Решение на проверителя: отказва регистрацията.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като посочената марка има отличителен характер и не е чисто описателна.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-660/14: Жалба, подадена на 12 септември 2014 г. — SV Capital/ЕБО

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/29

         Жалба, подадена на 12 септември 2014 г. — SV Capital/ЕБО
   (Дело T-660/14)
   (2014/C 431/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: SV Capital OÜ (Талин, Естония) (представител: M. Greinoman, lawyer)

      Ответник: Европейски банков орган (ЕБО)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Решение на ЕБО от 21 февруари 2014 г. № EBA C 2013 002;

               —

               да отмени Решение на апелативния съвет на Европейските надзорни органи № BoA 2014-CI-02 в частта, в която отхвърля жалбата;

               —

               да отнесе делото пред органа на ЕБО, компетентен да разгледа жалбата на SV Capital OÜ от 24 октомври 2012 г. (допълнена) по същество;

               —

               да осъди ответника да понесе разноските в производството пред Общия съд, включително разноските по принудителното изпълнениe на акта на Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               С първото основание се твърдят фактически грешки, тъй като в обжалваното Решение № EBA C 2013 002 се приема, че „нито г-жа [RR] нито г-н [OP] са били началници на клона Nordea Bank Finland или са изпълнявали ключови функции по смисъла на Указанията на ЕБО за съответствие, макар апелативният състав да е приел доказателствата на жалбоподателя за обратното.

               2.

               С второто основание се твърди, че ответникът не е упражнил правото си на преценка, тъй като не е взел предвид факта, че i) Nordea е в списъка на Съвета за финансова стабилност с 29 глобални финансови институции, които СА от значение за системата ii) че това е финансов конгломерат iii) че нейният естонски клон има съществено значение и iv) че твърдяните нарушения са сериозни.

               3.

               С третото основание се твърди нарушение на член 39, параграф 1 от Регламента за ЕБО (1) и на член 16 от Кодекса на ЕБО за добро поведение на администрацията (2), тъй като на жалбоподателя не е била дадена възможност да представи своето становище по съображенията на ответника и изложените от него факти преди да бъде взето обжалваното Решение EBA C 2013 002, доколкото ответникът не уведомил жалбоподателя за своето намерение да не започва исканото разследване на Nordea Bank Finland, без да представи мотиви за това.

               4.

               С четвъртото основание се твърди нарушение на член 3, параграфи 3, 4 и 5 от Вътрешния правилник на ЕБО (3), тъй като заместник председателят на EБО не е бил уведомен с анонимизирана информация за планираното решение, нито за намерението да не се започва разследване.

               5.

               С петото основание се твърди злоупотреба с власт и неразумно поведение на ЕБО, тъй като ответникът не е бил безпристрастен, и като се имат предвид вложените от него време и усилия по жалбата и нейната допустимост, няма основание преписката да се прекрати без мотивирано решение по същество.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение № 716/2009/EО и за отмяна на Решение 2009/78/EО на Комисията (OВ 2010 L 331, стp. 12).

      (2)  Решение DC 006 на Управителния съвет от 12 януари 2011 г. относно Кодекса на ЕБО за добро поведение на администрацията.

      (3)  Решение DC 054 на Съвета на надзорните органи от 5 юли 2012 г. относно Вътрешните процедурни правила при нарушение на правото на ЕС.


title: Дело C-179/15: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 21 април 2015 г. — Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/4

         Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 21 април 2015 г. — Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.
   (Дело C-179/15)
   (2015/C 228/05)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Törvényszék

      Страни в главното производство

      Ищец: Daimler AG

      Ответник: Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 5, параграф 1, буква б) от Директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година, Първа директива за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (1) да се тълкува в смисъл, че притежател на марка може да забрани на трето лице, посочено в съобщение в интернет, да използва знак, за който съществува вероятност от объркване с марката във връзка с услуга на третото лице, идентична на стоките или услугите, за които марката е била регистрирана, по начин че в обществото може да се създаде погрешно впечатление за наличието на официално търговско отношение между предприятието на третото лице и притежателя на марката, въпреки че съобщението в интернет не е било поставено от лицето, посочено в него, или то е достъпно въпреки че посоченото в съобщението лице е действало по необходимия разумен начин, за да го заличи, но без успех?

      (1)  ОВ L 40, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.


title: Дело C-590/12: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Winsen (Luhe) (Германия) на 17 декември 2012 г. — Andrea Merten/ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/17

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Winsen (Luhe) (Германия) на 17 декември 2012 г. — Andrea Merten/ERGO Lebensversicherung AG
   (Дело C-590/12)
   2013/C 46/31
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Winsen (Luhe)

      Страни в главното производство

      Ищец: Andrea Merten

      Ответник: ERGO Lebensversicherung AG

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 15, параграф 1, първо изречение от Директива 90/619/ЕИО (1) с оглед на член 31, параграф 1 от Директива 92/96/ЕИО (2) в редакцията на член 35 и 36 във връзка с член 32 от Директива 2002/83/ЕО (3) да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба като член 5а, параграф 2, четвърто изречение от германския закон за застрахователните договори (VVG) в редакцията на третия закон за транспониране на директивите на Съвета на Европейските общности в областта на застрахователното право от 21 юли 1994 г. (Трети закон за транспониране в германското право/ЕИО в германския закон за застрахователния надзор (VAG), съгласно която правото на отказ или на възражение на притежателя на полицата се погасява не по-късно от една година след плащането на първата застрахователна премия, дори и ако не е бил надлежно информиран относно това право?

      (1)  Втора директива 90/619/ЕИО на Съвета от 8 ноември 1990 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане и относно предвиждането на разпоредби за улесняване на ефективното осъществяване на свободно предоставяне на услуги и за изменение на Директива 79/267/ЕИО (Втора директива за животозастраховането) (OB L 330, стр. 50).

      (2)  Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане и за изменение на Директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (Трета директива за животозастраховането) (OB L 360, стр. 1).

      (3)  Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането (OB L 345, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192).


title: Дело F-19/08 R: Определение на председателя на Съда на публичната служба от 25 април 2008 г. — Bennett и др./СХВП (Публична служба — Обезпечително производство — Молба за спиране изпълнението на акт — Обявление за конкурс — Неотложност — Липса)

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/24

         Определение на председателя на Съда на публичната служба от 25 април 2008 г. — Bennett и др./СХВП
   (Дело F-19/08 R)
   (Публична служба - Обезпечително производство - Молба за спиране изпълнението на акт - Обявление за конкурс - Неотложност - Липса)
   (2008/C 158/43)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Kelly-Marie Bennett (Aликанте, Испания) и други (представител: G. Vandersanden, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) (представители: I. de Medrano Caballero и E. Maurage)
   Предмет
   Молба за спиране изпълнението на обявления за конкурс OHIMIAD/02/07 и OHIMIAST/02/07 докато не се вземе решение по съществото на спора, в резултат на което жалбоподателите не са задължени да участват в посочените изпити и като последица договорите им не могат да бъдат прекратени поради факта, че не фигурират в списъка с резервите.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Съдът на публичната служба не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело F-47/08: Жалба, подадена на 30 април 2008 г. — Buschak/Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travail

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/52

         Жалба, подадена на 30 април 2008 г. — Buschak/Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travail
   (Дело F-47/08)
   (2008/C 171/104)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Willy Buschak (Бон, Германия) (представители: L. Lévi и C. Ronzi, avocats)

      Ответник: Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travail [Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд]
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на решението, с което е изменена длъжностната характеристика на жалбоподателя и осъждане на ответника да му заплати определена сума като обезщетение за материалните и морални вреди.
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да бъде отменено решението, връчено на жалбоподателя на 4 юли 2007 г., от директора на Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travaille, с което се изменя длъжностната му характеристика,

               —

               ако е необходимо, да бъде отменено решението от 29 или от 30 януари 2008 г., с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя,

               —

               да бъде осъдена Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travaille да заплати 50 000 EUR като обезщетение за вредите,

               —

               да бъде осъдена Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travaille да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-229/02: Решение на Първоинстанционния съд от 3 април 2008 г. — ПКК/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Мотивиране)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/23

         Решение на Първоинстанционния съд от 3 април 2008 г. — ПКК/Съвет
   (Дело T-229/02) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Мотивиране)
   (2008/C 142/40)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Osman Ocalan, от името на Kurdistan Workers' Party (ПКК) (представители: M. Muller, QC, E. Grieves и P. Moser, barristers, и J.G. Pierce, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. Vitsentzatos и M. Bishop, впоследствие M. Bishop и E. Finnegan)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално R. Caudwell, впоследствие E. Jenkinson, подпомагани от S. Lee, barrister) и Комисия на Европейските общности (представители: P. Kuijper и C. Brown, впоследствие P. Hetsch и P. Aalto)
   Предмет
   От една страна, да се отмени Решение 2002/460/ЕО на Съвета от 17 юни 2002 година за прилагането на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2002/334/ЕО (ОВ L 160, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169) и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2002/460/ЕО на Съвета от 17 юни 2002 година за прилагането на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2002/334/ЕО, доколкото се отнася до Kurdistan Workers' Party (ПКК).

               2)

               Осъжда Съвета да понесе както направените от него разноски, така и разноските, направени от Osman Ocalan, от името на Kurdistan Workers' Party (ПКК), пред Първоинстанционния съд и пред Съда.

               3)

               Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и Комисията на Европейските общности следва да понесат направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 233, 28.9.2002 г.


title: Дело C-449/16: Решение на Съда (седми състав) от 21 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Corte d'appello di Genova — Италия) — Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova (Преюдициално запитване — Социално осигуряване — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 3 — Семейни обезщетения — Директива 2011/98/ЕС — Член 12 — Право на равно третиране — Граждани на трети страни, притежаващи единно разрешение)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/19

         Решение на Съда (седми състав) от 21 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Corte d'appello di Genova — Италия) — Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
   (Дело C-449/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социално осигуряване - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 3 - Семейни обезщетения - Директива 2011/98/ЕС - Член 12 - Право на равно третиране - Граждани на трети страни, притежаващи единно разрешение))
   (2017/C 277/26)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte d'appello di Genova

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kerly Del Rosario Martinez Silva

      Ответници: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

      Диспозитив

   Член 12 от Директива 2011/98/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно единна процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за единно разрешение за пребиваване и работа на територията на държава членка и относно общ набор от права за работници от трети държави, законно пребиваващи в държава членка, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, по силата на която гражданин на трета страна, притежаващ единно разрешение по смисъла на член 2, буква в) от тази директива, не може да получава обезщетение като надбавката в полза на домакинства с най-малко три малолетни или непълнолетни деца, въведена със Закон № 448 — Misure di finanza pubblica per la stabilizzazione e lo sviluppo (Закон № 448 за приемане на мерки за обществено финансиране за стабилизиране и развитие) от 23 декември 1998 г.

      (1)  ОВ C 410, 7.11.2016 г.


title: Дело T-396/15: Определение на Общия съд от 30 март 2017 г. — Herm. Sprenger/EUIPO — web2get (форма на чупещо се стреме) (Марка на Европейския съюз — Искане за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/48

         Определение на Общия съд от 30 март 2017 г. — Herm. Sprenger/EUIPO — web2get (форма на чупещо се стреме)
   (Дело T-396/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 283/74)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Изерлон, Германия) (представител: V. Schiller, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Söder и A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: web2get GmbH & Co. KG (Дюлмен, Германия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 22 април 2015 г. (преписка R 520/2014-1) във връзка с производството по възражение между web2get GmbH & Co. KG и Herm. Sprenger GmbH & Co. KG

      Диспозитив

               1)

               Основанието за произнасяне по жалбата е отпаднало.

               2)

               Осъжда Herm. Sprenger GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.


title: Дело T-34/11: Определение на Общия съд от 16 септември 2014 г.  — Canon Europa/Комисия (Жалба за отмяна — Митнически съюз — Обща митническа тарифа — Тарифна и статистическа номенклатура — Класиране в Комбинираната номенклатура — Тарифни подпозиции — Приложими мита за стоките, класирани в тези тарифни подпозиции — Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/38

         Определение на Общия съд от 16 септември 2014 г. — Canon Europa/Комисия
   (Дело T-34/11) (1)

   ((Жалба за отмяна - Митнически съюз - Обща митническа тарифа - Тарифна и статистическа номенклатура - Класиране в Комбинираната номенклатура - Тарифни подпозиции - Приложими мита за стоките, класирани в тези тарифни подпозиции - Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост))
   2014/C 409/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Canon Europa NV (Амстердам, Нидерландия) (представители: P. De Baere и P. Muñiz, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Keppenne)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на приложението към Регламент (ЕС) № 861/2010 на Комисията от 5 октомври 2010 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическата номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 284, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване, представени от Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH и Olivetti SpA.

               3)

               Осъжда Canon Europa NV да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело T-6/08: Жалба, подадена на 4 януари 2008 г. — Nestlé/СХВП — Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/55

         Жалба, подадена на 4 януари 2008 г. — Nestlé/СХВП — Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)
   (Дело T-6/08)
   (2008/C 64/89)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Швейцария) (представител: A. von Mühlendahl, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Master Beverage Industries Pte Ltd (Сингапур, Сингапур)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 1 октомври 2007 г. по Преписка R 568/2006-2 (марка на Общността № 3 156 924),

               —

               да се постанови, че оспорваната заявка за марка на Общността № 3 156 924, която съдържа изображение на червена чаша с надпис„Golden Eagle Deluxe“, трябва да бъде отхвърлена,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските във връзка с производството, включително тези, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав,

               —

               да се осъди Master Beverage, другата страна в производството пред апелативния състав, да заплати разноските във връзка с производството, включително тези, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав, в случай, че същото встъпи в настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Master Beverage Industries Pte Ltd

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Golden Eagle Deluxe“ за стоки от клас 30 — заявка № 3 156 924

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността и международни и национални фигуративни марки и словни марки „Red Cup“, „Gold Blend“ и изображения на чаша, inter alia, за кафе

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като конфликните марки имат висока степен на визуално подобие поради идентично подреждане на девет елемента, които присъстват и в двете марки, за които е подадена заявката, и в повечето от по-ранните марки, които поначало са отличителни.


title: Дело T-244/15: Жалба, подадена на 15 май 2015 г. — Klyuyev/Комисия

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/23

         Жалба, подадена на 15 май 2015 г. — Klyuyev/Комисия
   (Дело T-244/15)
   (2015/C 228/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Andriy Klyuyev (Донецк, Украйна) (представител: R. Gherson, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 62, стр. 25) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ L 62, стp. 1), доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателя;

               —

               при условията на евентуалност, да обяви член 1, параграф 1 oт Решение 2014/119/ОВППС от 5 март 2014 година (изменено) и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 208/2014 oт 5 март 2014 година (изменен), за неприложими спрямо жалбоподателя, тъй като са незаконосъобразни.

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е твърдението, че Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година, изменено (наричано по-нататък „Решението“), доколкото налага ограничителни мерки спрямо жалбоподателя, не съответства на изрично изразените цели на Решението (например демокрация, върховенство на закона, спазване на човешките права) и не попада сред принципите и целите на Общата външна политика и политика на сигурност (наричана по-нататък „ОВППС“), установени в член 21 ДЕС. Условията за позоваване на член 29 ДЕС следователно не са удовлетворени от Решението. Тъй като Решението е било недействително, Съветът не е могъл да се позове на член 215, параграф 2 ДФЕС, за да постанови Регламент (ЕС) № 208/2014 oт 5 март 2014 година, изменен (наричан по-нататък „Регламентът“). Скорошните събития са показали ясно, че жалбоподателят няма да получи справедливо, независимо и непредубедено третиране от украинските разследващи или съдебни власти.

               2.

               Второто правно основание е, че жалбоподателят не е отговарял на критериите за включване в списъка в приложението към Решението и към Регламента (наричани по-нататък общо „оспорените мерки“). Жалбоподателят не е бил към момента на вписването обект на наказателно преследване от украинските власти за незаконно присвояване на публични средства или активи или злоупотреба със служба, довела до загуба на украински публични средства или активи.

               3.

               Третото правно основание е твърдението, че Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на защита и правото му на ефективна съдебна защита. На жалбоподателя не са били предоставени сериозни или убедителни или конкретни доказателства в подкрепа на обвинението, които биха могли да обосноват налагането на ограничителни мерки спрямо него. По-специално липсват доказателства за внимателно или безпристрастно разглеждане дали съображенията, за които се твърди, че обосновават твърдените съображения за повторното вписване, са добре обосновани в светлината на направените постъпки от жалбоподателя.

               4.

               Четвъртото правно основание е липсата на посочени от Съвета достатъчно основания за включването на жалбоподателя в списъка. Съображенията не включват подробности и се състоят просто в обща стереотипна формулировка.

               5.

               Петото правно основание е сериозно нарушение от страна на Съвета на основните права на жалбоподателя на собственост и на добро име. Ограничителните мерки не са били „предвидени от закона“; те са били наложени без надлежни гаранции, даващи възможност на жалбоподателя да изложи действително случая си пред Съвета; те не се ограничават до конкретно имущество, за което се твърди, че представлява незаконно присвоени държавни средства или дори не се ограничават до сумата на средствата, за които се твърди, че са били незаконно присвоени; те са били разгледани като признаци за вина, водещи до съответни насрещни действия в други юрисдикции.

               6.

               Шестото правно основание е позоваването от страна на Съвета на неточни факти от материална страна. Твърдението, че жалбоподателят е обект на криминално преследване от украинските власти за незаконно присвояване на публични средства или активи или злоупотреба със служба, довела до загуба на украински публични средства или активи или че вероятно е виновен за такива, е явно погрешно.

               7.

               Седмото правно основание, повдигнато в подкрепа на твърдението за незаконосъобразност, се състои в твърдението, че член 1, параграф 1 от Решението и член 3, параграф 1 от Регламента трябва да се тълкуват така, че да обхванат (a) всяко разследване от украинските власти, независимо дали съществува съдебно решение или производство, което да го обосновава, контролира или осъществява надзор над него; и/или (б) всяка „злоупотреба със служба на държавен служител с цел да се снабди с неоправдано предимство“, независимо дали е налице твърдение за незаконно присвояване на държавни средства, критериите за повторно вписване, предвид произволното приложно поле и обхват, които биха произтекли от такова широко тълкуване, били лишени от надлежно законно основание и/или непропорционални на целите на Решението и Регламента. Критериите за повторно вписване следователно били незаконосъобразни.


title: Дело C-96/12: Определение на Съда (десети състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães — Португалия) — Domingos Freitas, Maria Adília Monteiro Pinto/Companhia de Seguros Allianz Portugal SA (Член 99 от Процедурния правилник — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО и 90/232/ЕИО — Право на обезщетение по силата на задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Гражданска отговорност на застрахованото лице — Съпричиняване от страна на пострадалия — Изключване или ограничаване на правото на обезщетение)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/43

         Определение на Съда (десети състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Guimarães — Португалия) — Domingos Freitas, Maria Adília Monteiro Pinto/Companhia de Seguros Allianz Portugal SA
   (Дело C-96/12) (1)

   (Член 99 от Процедурния правилник - Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО и 90/232/ЕИО - Право на обезщетение по силата на задължителната застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Гражданска отговорност на застрахованото лице - Съпричиняване от страна на пострадалия - Изключване или ограничаване на правото на обезщетение)
   2013/C 225/74
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Страни в главното производство

      Въззивници: Domingos Freitas, Maria Adília Monteiro Pinto

      Въззиваем: Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal da Relação de Guimarães — Тълкуване на Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10), Директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104), Директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240, и по-специално член 1а от нея), Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховане на гражданската отговорност във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО на Съвета (Четвърта директива за автомобилното застраховане) (ОВ L 181, стp. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 3) и Директива 2005/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година за изменение на Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО, 88/357/ЕИО и 90/232/ЕИО на Съвета и Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на застраховка „Гражданска отговорност“ относно използването на моторни превозни средства (ОВ L 149, стр. 14; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 7, стр. 212) — Национални разпоредби, които позволяват отпадане или ограничаване на правото на пострадалото лице на обезщетение в случай на пътнотранспортно произшествие въз основа на преценка на приноса на това лице за настъпване на собственото му увреждане — Пътнотранспортно произшествие между лек автомобил и велосипед, причинено от водача на велосипеда.

      Диспозитив

   Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка, Втора директива Директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (МПС) и Трета директива Директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални разпоредби в областта на гражданската отговорност, въз основа на които е възможно да се изключи или ограничи правото на пострадалия от пътнотранспортно произшествие да търси обезщетение по силата на застраховка „Гражданска отговорност“, сключена за участвалото в това произшествие превозно средство, след като индивидуално се прецени степента на съпричиняване от страна на пострадалия, тоест дали същият изцяло или отчасти е причинил собствените си вреди.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело F-88/08 RENV: Определение на Съда на публичната служба от 30 април 2014 г.  — Michel/Европейската федерация на транспортните работници (ETF)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/47

         Определение на Съда на публичната служба от 30 април 2014 г. — Michel/Европейската федерация на транспортните работници (ETF)
   (Дело F-88/08 RENV)
   2014/C 184/80
   Език на производството: френски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело T-200/14: Жалба, подадена на 27 март 2014 г.  — Ben Ali/Съвет

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/23

         Жалба, подадена на 27 март 2014 г. — Ben Ali/Съвет
   (Дело T-200/14)
   2014/C 202/30
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Сент Етиен дю Рувре, Франция) (представител: A. de Saint Remy, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да предприеме процесуално-организационно действие на основание член 64 от Процедурния правилник, с което да изиска от Комисията да оповести „всички документи във връзка с приемането“ на обжалвания регламент,

               —

               да отмени, първо, Решение 2014/49/ОВППС на Съвета на Европейския съюз от 30 януари 2014 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис, и второ, Регламент за изпълнение (ЕС) № 81/2014 на Съвета на Европейския съюз от 30 януари 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 101/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати на жалбоподателя общо 1 00  000 EUR обезщетение за всички претърпени вреди,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати на жалбоподателя 30  000 EUR за направените разноски във връзка с настоящата жалба в допълнение към подлежащите на възстановяване съдебни разноски съгласно член 91 от Процедурния правилник,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага седем правни основания за обжалване, по същество еднакви или сходни с посочените по дело T-301/11, Ben Ali/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 226, 2011 г., стр. 29.


title: Съединени дела C-629/15 Р и С-630/15 P: Решение на Съда (осми състав) от 28 юни 2017 г. — Novartis Europharm Ltd/Европейска комисия, Teva Pharma BV (C-629/15 P), Hospira UK Ltd (C-630/15 P) (Обжалване — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Разрешение за търговия — Регламент (ЕИО) № 2309/93 — Централизирана процедура на равнището на Съюза — Разработка на лекарствен продукт с издадено разрешение за търговия за други терапевтични показания — Отделно разрешение за търговия и ново търговско наименование — Директива 2001/83/ЕО — Член 6, параграф 1, втора алинея и член 10, параграф 1 — Понятие за общо разрешение — Срок на регулаторна защита на данните)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/4

         Решение на Съда (осми състав) от 28 юни 2017 г. — Novartis Europharm Ltd/Европейска комисия, Teva Pharma BV (C-629/15 P), Hospira UK Ltd (C-630/15 P)
   (Съединени дела C-629/15 Р и С-630/15 P) (1)

   ((Обжалване - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Разрешение за търговия - Регламент (ЕИО) № 2309/93 - Централизирана процедура на равнището на Съюза - Разработка на лекарствен продукт с издадено разрешение за търговия за други терапевтични показания - Отделно разрешение за търговия и ново търговско наименование - Директива 2001/83/ЕО - Член 6, параграф 1, втора алинея и член 10, параграф 1 - Понятие за общо разрешение - Срок на регулаторна защита на данните))
   (2017/C 283/05)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Novartis Europharm Ltd (представител: C. Schoonderbeek, advocaat)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici, A. Sipos и M. Šimerdová), Teva Pharma BV (представители: K. Bacon, QC, упълномощена от C. Firth, solicitor) (C-629/15 P), Hospira UK Ltd (представители: J. Stratford, QC, упълномощена от E. Vickers и N. Stoate, solicitors) (C-630/15 P)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите по дела C-629/15 P и C-630/15 P.

               2)

               Осъжда Novartis Europharm Ltd да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия, Teva Pharma BV и Hospira UK Ltd по дела C-629/15 P и C-630/15 P.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело F-56/05: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — Strobl/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Кандидати, включени в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник — Класиране в степен при прилагане на новите, по-неблагоприятни правила — Член 12 от приложение XIII към Правилника — Оправдани правни очаквания — Принцип на равенство — Дискриминация поради възраст)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/21

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — Strobl/Комисия
   (Дело F-56/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Кандидати, включени в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник - Класиране в степен при прилагане на новите, по-неблагоприятни правила - Член 12 от приложение XIII към Правилника - Оправдани правни очаквания - Принцип на равенство - Дискриминация поради възраст)
   2012/C 138/38
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Strobl (Грайфенберг-Бойерн, Германия) (представител: адв. H.-J. Rüber)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и H. Krämer, впоследствие J. Currall, адв. B. Wägenbaur)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и I. Šulce)

      Предмет

   Отмяна на решението на Комисията, с което жалбоподателят, включен в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник, е класиран въз основа на по-неблагоприятните за него разпоредби на новия правилник (член 12 от приложение XIII към Регламент (ЕО, Евратом) № 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

               3.

               Съветът на Европейския съюз, встъпила страна, понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 229, 17.9.2005 г., стр. 28 (делото първоначално е образувано пред Първоинстанционния съд на Европейските общности и заведено под номер T-260/05, а след това е прехвърлено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15 декември 2005 г.).


title: Дело F-34/13: Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/58

         Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-34/13)
   2013/C 207/97
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: R. Duta, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на конкурсната комисия за конкурса EPSO/AD/231/12 да не допусне жалбоподателя до конкурсните изпити от фазата „Център за оценяване“

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 31 януари 2013 г. по административната жалба на жалбоподателя с дата 25 септември 2012 г.,

               —

               да се отменят решенията от 28 юни 2012 г. и 16 юли 2012 г., с които жалбоподателят е уведомен, че не е допуснат до фазата на подбор, наречена „Център за оценяване“, в рамките на конкурса EPSO/AD/230-231/12, в който той е участвал,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-316/11: Жалба, подадена на 22 юни 2011 г. от Longevity Health Products, Inc. срещу Определение на Общия съд (втори състав), постановено на 15 април 2011 г. по дело T-96/11 — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/28

         Жалба, подадена на 22 юни 2011 г. от Longevity Health Products, Inc. срещу Определение на Общия съд (втори състав), постановено на 15 април 2011 г. по дело T-96/11 — Longevity Health Products, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
   (Дело C-316/11)
   2011/C 269/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (представител: J. Korab, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да приеме за допустима и основателна жалбата му,

               —

               да отмени Определение на Общия съд от 15 април 2011 г. по дело T-96/11,

               —

               да осъди СХВП да плати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че обжалваното определение следва да бъде отменено поради следните съображения:

               —

               мотивите на Общия съд са неправилни,

               —

               Общият съд не е взел предвид доводите, изтъкнати от притежателя на марката.


title: Дело C-296/15: Решение на Съда (трети състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil — Словения) — Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Директива 2004/18/ЕО — Член 2 и член 23, параграфи 2 и 8 — Членове 34 и 36 ДФЕС — Обществена поръчка за снабдяване на болница — Национална правна уредба, предвиждаща задължение за приоритетно снабдяване на болниците с лекарствени продукти, произведени от национална плазма — Принцип на равно третиране)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/3

         Решение на Съда (трети състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil — Словения) — Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota
   (Дело C-296/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Директива 2004/18/ЕО - Член 2 и член 23, параграфи 2 и 8 - Членове 34 и 36 ДФЕС - Обществена поръчка за снабдяване на болница - Национална правна уредба, предвиждаща задължение за приоритетно снабдяване на болниците с лекарствени продукти, произведени от национална плазма - Принцип на равно третиране))
   (2017/C 249/03)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Medisanus d.o.o.

      Ответник: Splošna Bolnišnica Murska Sobota

      Диспозитив

   Член 2 и член 23, параграфи 2 и 8 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги и член 34 ДФЕС във връзка с член 36 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат клауза в техническите спецификации на обществена поръчка, която в съответствие със законодателството на държавата членка на възлагащия орган налага изискване произведените от плазма лекарствени продукти, предмет на съответната обществена поръчка, да бъдат произведени от плазма, взета в тази държава членка.

      (1)  ОВ C 346, 19.10.2015 г.


title: Дело T-398/12: Жалба, подадена на 6 септември 2012 г. — Cosma Moden/СХВП — s.Oliver Bernd Freier (COSMA)

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/30

      Жалба, подадена на 6 септември 2012 г. — Cosma Moden/СХВП — s.Oliver Bernd Freier (COSMA)
      (Дело T-398/12)
      (2012/C 331/58)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Cosma Moden GmbH & Co. KG (Emsdetten, Германия) (представител: Rechtsanwalt J. Meyer)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Германия)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 юли 2012 г. по дело R 2011/2010-4 относно заявка за регистрация на марка на Общността № 6 589 808 и да бъде постановено ново решение, с което се уважава жалбата по същество и съответно да се отхвърли възражението в останалата част;

                  —

                  да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в хода на производството по обжалване.

         Правни основания и основни доводи

         Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

         Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „COSMA“ за стоки и услуги от класове 24, 25 и 35 — заявка за регистрация на марка на Общността № 6 589 808

         Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG

         Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „comma,“ и националната словна марка „comma,“ за стоки и услуги от класове 3, 6, 9, 14, 18, 20, 25, 26, 28 и 35

         Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

         Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-567/10: Жалба, подадена на 16 декември 2010 г. — Vivendi/Комисия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/18

         Жалба, подадена на 16 декември 2010 г. — Vivendi/Комисия
   (Дело T-567/10)
   2011/C 72/31
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vivendi (Париж, Франция) (представители: O. Fréget, J.-Y. Ollier и M. Struys, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима,

               —

               да отмени решението на Комисията от 1 октомври 2010 г., с което се отхвърля жалбата, подадена от Vivendi на 2 март 2009 г. (регистрирана под № 2009/4269) във връзка с нарушение от Френската република на Директива 2002/77/ЕО от 16 септември 2002 година относно конкуренцията на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги, а следователно и на член 106 ДФЕС поради предоставянето на регулаторно предимство при определяне на размера на тарифата на телефонния абонамент,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания по съществото на спора.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация, тъй като Комисията е разгледала само накратко подадената от жалбоподателката жалба.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото във връзка с преценката на понятието „специални и изключителни права“ с оглед на Директива 2002/77/ЕО (1) и член 106, параграф 3 ДФЕС.

                           —

                           според жалбоподателя Комисията е трябвало да санкционира Френската република за това, че е предоставила регулаторно предимство на France Télécom, като е определила размера на тарифата за телефонен абонамент за универсална услуга така, че да изключи възможността за предлагане на конкурентна на France Télécom услуга, като се позовава на обстоятелството, че не е направено искане от частен оператор за премахването на това регулаторно предимство,

                           —

                           при условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че са направени такива искания.

               3.

               Третото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката на обхвата на задълженията на националния регулаторен орган съгласно директивите в областта на електронните съобщения, тъй като действията на държавата членка не могат да се обосноват с наличието на непълноти или неясноти в правната уредба.

      (1)  Директива 2002/77/ЕО на Комисията от 16 септември 2002 година относно конкуренцията на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 249, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 132).


title: Дело T-162/13: Жалба, подадена на 18 март 2013 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/25

         Жалба, подадена на 18 март 2013 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия
   (Дело T-162/13)
   2013/C 147/46
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Magic Mountain Kletterhallen GmbH (Берлин, Германия); Kletterhallenverband Klever e.V. (Лайпциг, Германия), Neoliet Beheer BV (Сон, Нидерландия) и Pedriza BV (Харлем, Нидерландия) (представители: адв. M. von Oppen и адв. A. Gerdung)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбодателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени на основание член 264, първа алинея ДФЕС Решение C(2012) 8761 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 година относно държавна помощ SA.33952 (2012/NN) — Германия, Kletteranlagen des Deutschen Alpenvereins

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС.

                           —

                           В рамките на това правно основание жалбоподателите изтъкват, че неправилно Комисията е обявила спорната помощ за съвместима с вътрешния пазар, тъй като не са налице условията на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС. Жалбоподателите твърдят, че помощите не служат на цел от общ интерес. В тази връзка изтъкват наред с останалото, че това се доказва само с наличие на пазарна неефективност, каквато в случай липсва. Жалбоподателите поддържат също, че не е налице никакво съответствие с член 106, параграф 2 ДФЕС. Те освен това считат, че помощите не са подходящи да отстранят евентуалния проблем с ефективността на пазара. Помощите освен това нямали и стимулиращ ефект. Комисията само презумирала стимулиращ ефект. Помощите при това не били подходящи. Комисията само презумирала, че националните ведомства ще гарантират пропорционалността на отделните помощи и погрешно основава своята презумпция върху статута на въпросния съюз на организация за осъществяване на общественополезна дейност. Жалбоподателите твърдят също неправилна съпоставка от страна на Комисията. Тя не е съпоставила отрицателните и положителните въздействия на помощите. В този контекст накрая се изтъква, че при съмнение се приема, че оперативните помощи (а отпуснатите помощи били преди всичко оперативни помощи) не са съвместими с вътрешния пазар.

               2.

               Второ правно основание: неправилно не е започната официална процедура за разследване.

                           —

                           Жалбоподателите тук изтъкват, че Комисията неправилно не е започнала официална процедура за разследване въпреки сериозните трудности при преценката на съвместимостта на помощите с вътрешния пазар. Показател за сериозните трудности била дългата продължителност на процедурата по предварително разглеждане — в случая над една година. Комисията все пак не е провела всеобхватна проверка на необходимите за преценката факти. Според становището на жалбоподателите необходимото задълбочено проучване на пазара на центровете за катерене е следвало да се извърши единствено в официална процедура за разследване. Освен това проверената от Комисията жалба повдигала важни правни въпроси за помощите за стопанска дейност на организациите за осъществяване на общественополезна дейност. Жалбоподателите изтъкват също, че те като конкурентно предприятие, съответно обединение от предприятия, могат да бъдат заинтересовано лице съгласно член 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 659/1999 и да имат право да представят мнение в официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС, от което са лишени като неправилно не е започната процедурата.


title: Дело C-450/15: Определение на Съда (девети състав) от 28 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Italsempione — Spedizioni Internazionali SpA (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Регламент (EО) № 1/2003 — Член 23, параграф 2, буква а) — Тълкуване с оглед на принципа на пропорционалност — Опредeляне на размера на глобата — Критерии — Насоки за определяне размера на глобите — Национална практика — Коригиране на основния размер на глобата. — Вземане предвид на отегчаващи или смекчаващи обстоятелства — Прилагане на максималната граница от 10 % от общия оборот — Липса на компетентност на Съда — Явна липса на компетентност)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/13

         Определение на Съда (девети състав) от 28 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Italsempione — Spedizioni Internazionali SpA
   (Дело C-450/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Регламент (EО) № 1/2003 - Член 23, параграф 2, буква а) - Тълкуване с оглед на принципа на пропорционалност - Опредeляне на размера на глобата - Критерии - Насоки за определяне размера на глобите - Национална практика - Коригиране на основния размер на глобата. - Вземане предвид на отегчаващи или смекчаващи обстоятелства - Прилагане на максималната граница от 10 % от общия оборот - Липса на компетентност на Съда - Явна липса на компетентност))
   (2016/C 343/19)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Ответник: Italsempione — Spedizioni Internazionali SpA

      Диспозитив

   Отговорът на преюдициалното запитване, отправено от Consiglio di Stato (Държавен съвет, Италия) с акт от 16 юни 2015 г. очевидно не е от компетентността на Съда.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело C-375/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA/État belge (Далекосъобщителни услуги — Директива 2002/20/ЕО — Членове 3 и 12–14 — Право на ползване на радиочестоти — Еднократни такси за правото на ползване на радиочестотите — Еднократни такси за отдаването за ползване и за удължаването на срока на действие на правото на ползване на радиочестоти — Метод за изчисление — Изменения на вече предоставено право)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA/État belge
   (Дело C-375/11) (1)

   (Далекосъобщителни услуги - Директива 2002/20/ЕО - Членове 3 и 12–14 - Право на ползване на радиочестоти - Еднократни такси за правото на ползване на радиочестотите - Еднократни такси за отдаването за ползване и за удължаването на срока на действие на правото на ползване на радиочестоти - Метод за изчисление - Изменения на вече предоставено право)
   2013/C 156/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA

      Ответник: État belge

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour constitutionnelle (Белгия) — Тълкуване на членове 3, 12, 13 и член 14, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, глава 13, том 36, стр. 183) — Национална правна уредба, която налага на операторите, титуляри на индивидуални права за използване на честоти за мобилна телефония да заплатят еднократна такса в контекста на разрешения за изграждане и използване на тяхна територия на мрежа за мобилна телефония за период от петнадесет години — Удължаване на срока на действие на индивидуалните права на операторите — Задължение за операторите кандидати за получаване на нови права да заплатят еднократна такса, определяна чрез търг, в допълнение към годишните такси — Допустимост

      Диспозитив

               1.

               Членове 12 и 13 от Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директивата за разрешение“) трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат държавите членки да въвеждат за операторите на мобилна телефония, които са титуляри на право за ползване на радиочестотите, еднократна такса, дължима както при ново получаване на право на ползване на радиочестотите, така и при удължаване на срока на действие на последното и която се добавя към годишна такса за ползване на честотите, чиято цел е да се стимулира оптималното използване на ресурсите, но и към такса, покриваща разходите за управление на разрешението, при условие че тези такси са реално насочени към осигуряването на оптимално използване на ресурсите, каквито са тези радиочестоти, че те са обективно обосновани, прозрачни, недискриминационни и пропорционални на своето предназначение и са съобразени с целите, определени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги („Рамковата директива“), което следва да се провери от запитващата юрисдикция.
               При същото това условие определянето на размера на еднократната такса за правото на ползване на радиочестотите въз основа или на размера на предишната еднократна концесионна такса, изчислена според броя на честотите и според месеците, за които се отнася правото на ползване на честотите, или въз основа на размера на сумите, получени в резултат на търг, може да бъде подходящ метод, за да се определи стойността на радиочестотите.

               2.

               Член 14, параграф 1 от Директива 2002/20 трябва да се тълкува в смисъл, че той допуска държавите членки да налагат на операторите на мобилна телефония такса като разглежданата в главното производство, при условие че това изменение е обективно обосновано, извършено е в разумни граници и че за него са нотифицирани предварително всички заинтересовани страни, за да получат възможност да изразят своите становища, което следва да се провери от запитващата юрисдикция в светлината на обстоятелствата по делото в главното производство.

               3.

               Член 14, параграф 2 от Директива 2002/20 трябва да се тълкува в смисъл, че той допуска държавите членки да налагат на операторите на мобилна телефония такса като разглежданата в главното производство.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.