title: Дело F-62/09: Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Strack/Комисия

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/36

         Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Strack/Комисия
   (Дело F-62/09)
   2009/C 193/61
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 27 ноември 2008 г. като безпредметна, както и искането му за обезщетение за вреди.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Първоинстанционния съд:

               —

               да отмени мълчаливото отхвърляне от страна на Комисията на жалбата на жалбоподателя от 8 май 2008 г., постъпила на 8 ноември 2008 г., и доколкото е необходимо за тази цел и за целите на четвъртото правно основание от настоящата жалба, да отмени също решението на Комисията от 27 март 2009 г., с което се отхвърля жалбата му,

               —

               да осъди Комисията да заплати подходящо обезщетение в размер на поне 15 000 EUR за забавата и вредите, причинени от неправомерното поведение на Комисията във връзка с процедурата по атестация и по повишаване в длъжност, както и от неприлагането на решения Т-85/04 и Т-394/04 за периода на висящност на настоящия процес,

               —

               да осъди Комисията освен това, предвид други причинени вреди да заплати подходящо обезщетение в размер на поне 10 EUR на ден, считано от деня, следващ висящността на настоящия процес, до деня, в който решения Т-85/04 и Т-394/04 ще бъдат напълно приложени чрез правилното приключване на процедурата по атестация и по повишаване в длъжност спрямо жалбоподателя, което приключване в случай на уважаване на петото правно основание от настоящата жалба съответства на заплащането на пълното обезщетение,

               —

               да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на поне на 5 000 EUR поради неверни твърдения, съдържащи се в писмото ѝ от 27 март 2009 г., които освен самото отхвърляне на жалбата са засегнали честта и професионалната репутация на жалбоподателя,

               —

               да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя подходящо обезщетение в размер на поне 25 000 EUR за това, че е лишила последния от възможността да бъде проведена законосъобразна процедура по атестация и по повишаване в длъжност спрямо жалбоподателя, за което е отговорен изцяло ответникът,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-31/10: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 юни 2012 г. — Guittet/Комисия (Публична служба — Бивше длъжностно лице — Социално осигуряване — Злополука — Прекратяване на производството по прилагане на член 73 от Правилника — Прилагане във времето на скáлата, приложена към новия текст на правната уредба относно покритието на рисковете от злополука и професионално заболяване — Продължителност на производството)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/35

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 юни 2012 г. — Guittet/Комисия
   (Дело F-31/10) (1)

   (Публична служба - Бивше длъжностно лице - Социално осигуряване - Злополука - Прекратяване на производството по прилагане на член 73 от Правилника - Прилагане във времето на скáлата, приложена към новия текст на правната уредба относно покритието на рисковете от злополука и професионално заболяване - Продължителност на производството)
   2012/C 227/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christian Guittet (Кан, Франция) (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin, подпомагани от J.-L. Fagnart, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за прекратяване на започнатото производство на основание член 73 от Правилника за признаване на жалбоподателя на 64,5 % трайна инвалидност и, от друга страна, искане за обезщетение за претърпени имуществени и неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението от 27 юли 2009 г. за прекратяване на започнатото производство на основание член 73 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз след злополука от 8 декември 2003 г., на която е жертва г-н Guittet.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати на г-н Guittet сумата от 2 500 EUR.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               4.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и тези на г-н Guittet.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г., стр. 59.


title: Дело C-43/12: Решение на Съда (голям състав) от 6 май 2014 г.  — Европейска комисия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Директива 2011/82/ЕС — Трансграничен обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата — Избор на правното основание — Член 87, параграф 2, буква а) ДФЕС — Член 91 ДФЕС — Запазване на правните последици на директивата в случай на отмяна)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/2

         Решение на Съда (голям състав) от 6 май 2014 г. — Европейска комисия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-43/12) (1)

   ((Жалба за отмяна - Директива 2011/82/ЕС - Трансграничен обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата - Избор на правното основание - Член 87, параграф 2, буква а) ДФЕС - Член 91 ДФЕС - Запазване на правните последици на директивата в случай на отмяна))
   2014/C 202/02
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. van Rijn и R. Troosters)

      Ответници: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Troupiotis и K. Zejdová), Съвет на Европейския съюз (представители: J. Monteiro и E. Karlsson)

      Встъпили страни в подкрепа на ответниците: Кралство Белгия (представители: J.-C. Halleux, T. Materne, подпомагани от S. Rodrigues и F. Libert, avocats), Ирландия (представители: E. Creedon, подпомагана от N. Travers, BL), Унгария (представители: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó и K. Molnár), Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Szpunar), Словашка република (представител: B. Ricziová), Кралство Швеция (представители: A. Falk и C. Stege), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Murrell и S. Behzadi-Spencer, подпомагани от J. Maurici и J. Holmes, barristers)

      Предмет

   Жалба за отмяна — Директива 2011/82/ЕC на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата (ОВ L 288, стр. 1) — Избор на правно основание — Замяна на предложеното правно основание от областта на общата транспортна политика с друго, спадащо към областта на полицейското сътрудничество — Цел за подобряване на безопасността по пътищата — Запазване на правните последици на директивата в случай на отмяна

      Диспозитив

               1)

               Отменя Директива 2011/82/ЕC на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата.

               2)

               Правните последици на Директива 2011/82 се запазват до влизането в сила в разумен срок, който не може да бъде по-дълъг от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на настоящото решение, на нова директива, почиваща на правилното правно основание, а именно член 91, параграф 1, буква в) ДФЕС.

               3)

               Осъжда Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски.

               4)

               Кралство Белгия, Ирландия, Унгария, Република Полша, Словашката република, Кралство Швеция, както и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-579/12: Иск, предявен на 30 декември 2012 г. — Комисия/Siemens

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/24

         Иск, предявен на 30 декември 2012 г. — Комисия/Siemens
   (Дело T-579/12)
   2013/C 63/50
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Mölls)

      Ответник: Siemens AG (Мюнхен, Германия)

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да осъди Siemens AG да заплати на ищеца сума в размер на 671 234 EUR, заедно с лихвите, в размер на 5 процентни пункта над приложимия базов процент по смисъла на § 247 BGB, считано от момента на подаване на иска;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските по производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът изтъква, че съгласно сключения с ответника договор той има право да изисква изплащане на обезщетение за допълнителните разходи, възникнали от закъснението при откупуването на доставените материали. Такова обезщетение за вреди би трябвало да бъде изплатено по силата на приложимото към договора германско право и по-конкретно по силата на § 304, както и на § 280 и § 286 BGB.


title: Дело T-267/10: Определение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Land Wien/Комисия (Атомна енергия — Жалба в първоинстанционното производство — Жалба за отмяна — Решение на Комисията за прекратяване на преписката по жалба относно проект за разшuряване на блоковете на атомна електроцентрала — Искане за установяване на неправомерно бездействие — Непредоставяне от страна на Комисията на всички поискани документи относно този проект — Изисквания за форма — Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд — Недопустимост)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/22

         Определение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Land Wien/Комисия
   (Дело T-267/10) (1)

   (Атомна енергия - Жалба в първоинстанционното производство - Жалба за отмяна - Решение на Комисията за прекратяване на преписката по жалба относно проект за разшuряване на блоковете на атомна електроцентрала - Искане за установяване на неправомерно бездействие - Непредоставяне от страна на Комисията на всички поискани документи относно този проект - Изисквания за форма - Член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд - Недопустимост)
   2011/C 340/45
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Land Wien (Австрия) (представител: W.-G. Schärf, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Oliver, M. Patakia и G. Wilms)

      Предмет

   По същество, от една страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 25 март 2010 г. за прекратяване на преписката по жалбата относно проект за разширяването на блокове трети и четвърти атомната електроцентрала в Mochovce (Република Словакия) и, от друга страна, искане с цел да се констатира неправомерното бездействие на Комисията по смисъла на член 265 ДФЕС, доколкото на жалбоподателя не са предоставени всички поискани документи относно този проект в нарушение на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Land Wien да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело T-407/09: Жалба, подадена на 9 октомври 2009 г. — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Комисия

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/32

         Жалба, подадена на 9 октомври 2009 г. — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Комисия
   (Дело T-407/09)
   2009/C 312/54
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neubrandenburg, Германия) (представители: M. Núñez Müller и J. Dammann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на Комисията от 29 юли 2009 г. (D/53320),

               —

               При условията на евентуалност, да се установи, че в нарушение на задълженията си по член 88 ЕО и по Регламент (ЕО) № 659/1999 Комисията не е започнала официалната процедура по разследване по член 88, параграф 2 ЕО,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят оспорва Решение на Комисията № D/53320 от 29 юли 2009 г., което се отнася до производство CP 141/2007 — Германия, Потенциални държавни помощи във връзка с приватизирането на жилища в Neubrandenburg. В това решение Комисията застъпва предварителното схващане, че сключените от жалбоподателя договори във връзка с приватизирането на обществени жилища в Neubrandenburg, които са предмет на обжалване от негова страна, не съдържат държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО.
   При условията на евентуалност жалбоподателят иска да се установи, че в нарушение на задълженията си Комисията не е започнала официалната процедура по разследване по член 88, параграф 2 ЕО.
   В подкрепа на жалбата за отмяна жалбоподателят посочва четири правни основания.
   На първо място жалбоподателят посочва, че обжалваното решение трябвало да се отмени, тъй като Комисията не е започнала официалната процедура по разследване по член 88, параграф 2 ЕО, въпреки че в започнатата по жалбата на жалбоподателя фаза на предварително разследване се е натъкнала на сериозни трудности при преценката на съвместимостта на спорните мерки с общия пазар. На второ място, с констатацията, че спорните договори не съдържат държавни помощи, Комисията нарушила член 87, параграф 1 ЕО. На следващо място, тя злоупотребила с правото си на преценка. На последно място се посочва, че в нарушение на член 253 ЕО обжалваното решение било недостатъчно мотивирано.
   В подкрепа на предявения при условията на евентуалност иск за установяване на неправомерно бездействие жалбоподателят посочва три правни основания.
   На първо място в тази връзка жалбоподателят посочва, че въпреки официалната покана от негова страна по член 232, параграф 2 ЕО, Комисията не е предприела действия, макар да била длъжна да започне официална процедура по разследване по член 88, параграф 2 ЕО поради възникнали при преценката на спорните договори затруднения. На второ място жалбоподателят посочва, че като не е започнала процедурата Комисията освен това е нарушила член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (1), тъй като в процедурата по предварително разследване тя е имала основание за съмнения относно съвместимостта на спорните договори в общия пазар. На трето място жалбоподателят посочва, че Комисията нарушила предвиденото в членове 87 и 88 ЕО разпределение на правомощията между Комисията и националните съдилища при контрола на държавните помощи, тъй като тя провеждала процедурата по разследване само дилаторно, до приключване на едновременно висящото национално съдебно производство между жалбоподателя и бенефициера на помощта.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88] от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-121/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — PT Pelita Agung Agrindustri/Съвет на Европейския съюз (Дъмпинг — Внос на биодизел с произход от Индонезия — Окончателно антидъмпингово мито — Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Нормална стойност — Производствени разходи)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/26

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — PT Pelita Agung Agrindustri/Съвет на Европейския съюз
   (Дело T-121/14) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на биодизел с произход от Индонезия - Окончателно антидъмпингово мито - Член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Нормална стойност - Производствени разходи))
   (2016/C 392/30)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: PT Pelita Agung Agrindustri (Медан, Индонезия) (представители: F. Graafsma и J. Cornelis, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално S. Boelaert, впоследствие H. Marcos Fraile, подпомагани от R. Bierwagen и C. Hipp, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Stobiecka-Kuik) и European Biodiesel Board (EBB) (Брюксел, Белгия) (представители: O. Prost и M.-S. Dibling, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, 2013 г., стp. 2) в частта, в която налага на жалбоподателя антидъмпингово мито.

      Диспозитив

               1)

               Отменя членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, в частите, които се отнасят до PT Pelita Agung Agrindustri.

               2)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски и тези, направени от PT Pelita Agung Agrindustri.

               3)

               Европейската комисия и European Biodiesel Board (EBB) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело T-332/03: Решение на Първоинстанционния съд от 12 март 2008 г. — ESN/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Общностна процедура за възлагане на обществена поръчка — Предоставяне на услуги по разработване и предоставяне на поддържащи услуги за Информационна служба на Общността за научноизследователска и развойна дейност (CORDIS) — Отхвърляне на офертата на оферент — Принципи на равно третиране на оферентите и на прозрачност — Зачитане на критериите за възлагане, установени в спецификацията)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/22

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 март 2008 г. — ESN/Комисия
   (Дело T-332/03) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществена поръчка - Предоставяне на услуги по разработване и предоставяне на поддържащи услуги за Информационна служба на Общността за научноизследователска и развойна дейност (CORDIS) - Отхвърляне на офертата на оферент - Принципи на равно третиране на оферентите и на прозрачност - Зачитане на критериите за възлагане, установени в спецификацията)
   (2008/C 107/35)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: European Service Network (ESN) SA (Брюксел, Белгия) (представители: R. Steichen и P.-E. Partsch, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и E. Manhaeve)
   Предмет
   Искане на жалбоподателя за отмяна на решението за възлагане на обществена поръчка, предмет на покана за представяне на оферти ENTR/02/055 — CORDIS партида 1 на Комисията, относно разработването и предоставянето на поддържащи услуги за Информационна служба на Общността за научноизследователска и развойна дейност (CORDIS).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда European Service Network (ESN) SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 289, 29.11.2003 г.


title: Дело C-207/10: Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 30 април 2010 г. — Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S/Merck Sharp & Dohme Corp, Merck Sharp & Dohme B.V. и Merck Sharp & Dohme

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/23

         Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 30 април 2010 г. — Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S/Merck Sharp & Dohme Corp, Merck Sharp & Dohme B.V. и Merck Sharp & Dohme
   (Дело C-207/10)
   2010/C 179/38
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret (Дания)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S

      Ответник: Merck Sharp & Dohme Corp, Merck Sharp & Dohme и Merck Sharp & Dohme BV

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 7, параграф 2 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (1) и свързаната с него съдебна практика, по-конкретно Решение по дело Hoffmann-La Roche (2) (102/77, Recueil, стр. 1139), Решение по дело Pfizer (3) (1/81, Recueil, стр. 2913) и Решение по дело Bristol-Myers Squibb и др. (4) (C-427/93, C-429/93 и C-436/93, Recueil, стр. I-3457), да се тълкуват в смисъл, че притежателят на право върху марка може да се позове на това право, за да се противопостави на дружество за продажба на продукти от паралелен внос — титуляр на разрешение за търговия с лекарствен продукт в държава членка, да продава този лекарствен продукт, като посочва, че той е преопакован от дружеството за продажба, макар същото да е възложило физическото преопаковане на друго дружество, като на преопаковащото дружество, което е титуляр на разрешението за преопаковане и поставя марката върху новата опаковка в рамките на преопаковането, дружеството за продажби дава инструкции за покупките, за преопаковането, подробен дизайн на опаковката на лекарствения продукт, както и други разпореждания по отношение на лекарствения продукт?

               2.

               Има ли значение за отговора на първия въпрос възможността да се допусне, че потребителят или крайният ползвател няма да бъде въведен в заблуждение по отношение на произхода на продукта и няма да бъде изградена у него представа, че притежателят на марката отговаря за преопаковането ако паралелният вносител посочи върху опаковката наименованието на производителя наред с посоченото по-горе обозначение на предприятието, отговарящо за преопаковането?

               3.

               Като се приема, че притежателя на марката отговаря за преопаковането, единствено вероятността от объркване на потребителя или крайния ползовател ли е от значение за отговора на първия въпрос или от значение са и други съображения относно притежателя на марката, като например: а) фактът, че лицето, което извършва в действителност покупката, преопаковането и поставянето отново на марката на притежателя ѝ върху опаковката на лекарствения продукт, потенциално нарушава на самостоятелно основание правата на притежателя на марката и това може да се дължи на фактори, за които лицето, което физически осъществява преопаковането, носи отговорност, б) това, че преопаковането засяга първоначалното състояние на лекарствения продукт или в) че представянето на преопакования лекарствен продукт е такова, че може да се приеме, че уврежда марката или репутацията на притежателя ѝ?

               4.

               Ако Съдът приеме, че при отговора на третия въпрос е от значение също и вземането предвид на факта, че самото предприятие за преопаковане може да наруши правата на притежателя на марката, може ли Съдът да посочи дали е от значение за този отговор обстоятелството, че дружеството за продажба на паралелния вносител и дружеството за преопаковане са солидарно отговорни по силата на националното право за нарушаване на правата на притежателя на марката?

               5.

               Зависи ли отговорът на първия въпрос от обстоятелството, че паралелният вносител, който е титуляр на разрешението за търговия на пазара и който посочва, че отговаря за преопаковането, принадлежи към същата група като дружеството, което е извършило преопаковането (дружество сестра), към момента на нотифициране на притежателя на марката относно предвидената продажба на преопакования лекарствен продукт?

               6.

               Има ли значение за отговора на първия въпрос обстоятелството, че дружеството за преопаковане е посочено като производител в приложената към лекарствения продукт листовка?

      (1)  ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.

      (2)  Решение от 23 май 1978 г.

      (3)  Решение от 3 декември 1981 г.

      (4)  Решение от 11 юли 1996 г.


title: Дело T-419/13: Определение на Общия съд от 6 май 2014 г.  — Unión de Almacenistas de Hierros de España/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи във връзка с две испански производства в областта на конкуренцията — Имплицитен отказ на достъп — Изрично решение, прието след подаването на жалбата — Липса на основание за постановяване на решение по същество)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/22

         Определение на Общия съд от 6 май 2014 г. — Unión de Almacenistas de Hierros de España/Комисия
   (Дело T-419/13) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи във връзка с две испански производства в областта на конкуренцията - Имплицитен отказ на достъп - Изрично решение, прието след подаването на жалбата - Липса на основание за постановяване на решение по същество))
   2014/C 202/28
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Мадрид, Испания) (представители: A. Creus Carreras, A. Valiente Martin и C. Maldonado Márquez, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на Комисията за мълчалив отказ да се предостави пълен достъп на жалбоподателя до определени документи, свързани с кореспонденцията, разменена между Комисията и Comisión Nacional de la Competencia (CNC, испанската национална комисия по конкуренция) във връзка с две национални производства, образувани от последната

      Диспозитив

               1)

               Основанието за постановяване на решение по същество по жалбата е отпаднало.

               2)

               Основанието за постановяване на решение по същество по исканията за встъпване е отпаднало.

               3)

               Осъжда Европейската комисия за понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Unión de Almacenistas de Hierros de España.

               4)

               Федерална република Германия и Кралство Испания понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 304, 19.10.2013 г.


title: Дело T-566/15: Решение на Общия съд от 20 септември 2016 г. — Excalibur City/EUIPO — Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MERLIN’S KINDERWELT“ — По-ранна национална словна марка „KINDER“ — Относително основание за отказ — Липса на сходство между знаците — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/43

         Решение на Общия съд от 20 септември 2016 г. — Excalibur City/EUIPO — Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Дело T-566/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MERLIN’S KINDERWELT“ - По-ранна национална словна марка „KINDER“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 402/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Excalibur City s.r.o. (Зноймо, Чешка република) (представител: E. Engin-Deniz, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Simandlova и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ferrero SpA (Алба, Италия) (представители: L. Ghedina и F. Jacobacci, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 16 юли 2015 г. (преписка R 1617/2014-1) относно производство по възражение между Ferrero и Excalibur City.

      Диспозитив

               1)

               Изменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 юли 2015 г. (преписка R 1617/2014-1) в смисъл, че подадената от Excalibur City s.r.o. пред този апелативен състав жалба е основателна и следователно възражението трябва да бъде отхвърлено.

               2)

               EUIPO понася, освен направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Excalibur City.

               3)

               Ferrero SpA понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело F-79/09: Жалба, подадена на 22 септември 2009 г. — Schlienger/Комисия

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/66

         Жалба, подадена на 22 септември 2009 г. — Schlienger/Комисия
   (Дело F-79/09)
   2009/C 282/126
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marc Schlienger (Muchamiel, Испания) (представител: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Искане за отмяна, от една страна, на решението на органа по назначаването от 15 декември 2008 г., получено на 16 януари 2009 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за признаване на болестта, от която страда, като професионално заболяване по смисъла на член 73 от Правилника и, от друга страна, доколкото това е необходимо, искане за отмяна на решението от 11 юни 2009 г. за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя.
   Искане за изплащане на 12 000 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ОН от 15 декември 2008 г., получено на 16 януари 2009 г. за отхвърляне на неговото искане за признаване на болестта, от която страда, като професионално заболяване по смисъла на член 73 от Правилника;

               —

               доколкото това е необходимо, да се отмени решението от 11 юни 2009 г. за отхвърляне на жалбата;

               —

               да се осъди ответника да заплати сумата от 12 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-517/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Испания) на 2 ноември 2010 г. — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/17

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Испания) на 2 ноември 2010 г. — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado
   (Дело C-517/10)
   ()
   2011/C 30/28
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Canarias

      Страни в главното производство

      Ищец: María Luisa Gómez Cueto

      Ответник: Administración del Estado

      Преюдициални въпроси

               1.

               Прилага ли се Директива 1999/70/ЕО (1) на Съвета от 28 юни по отношение на служителите в администрацията, които се намират в служебно правоотношение с нея;

               2.

               При утвърдителен отговор, противоречи ли на общностното право национален закон, който не предвижда обратно действие на правната уредба, транспонираща посочената директива, от датата, на която директивата е трябвало да бъде транспонирана във вътрешното право.

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (OB L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129)


title: Дело T-620/15: Определение на Общия съд от 17 октомври 2016 г. — Orthema Service/EUIPO (Gehen wie auf Wolken) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Gehen wie auf Wolken“ — Марка, която се състои от рекламен лозунг — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/26

      Определение на Общия съд от 17 октомври 2016 г. — Orthema Service/EUIPO (Gehen wie auf Wolken)
      (Дело T-620/15) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Gehen wie auf Wolken“ - Марка, която се състои от рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
      (2016/C 454/47)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Orthema Service GmbH (Роткройц, Швейцария) (представител: M. Gail, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

         Предмет

      Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 септември 2015 г. (преписка R 404/2015-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Gehen wie auf Wolken“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Orthema Service GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 7, 11.1.2016 г.


title: Дело T-169/07: Определение на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г.  — Longevity Health Products/СХВП — Hennig Arzneimittel (Cellutrim) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността Cellutrim — По-ранна словна национална марка Cellidrin — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Жалба, която частично е явно недопустима и частично е явно лишена от правно основание)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/46

         Определение на Първоинстанционния съд от 2 декември 2008 г. — Longevity Health Products/СХВП — Hennig Arzneimittel (Cellutrim)
   (Дело T-169/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Cellutrim“ - По-ранна словна национална марка „Cellidrin“ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Жалба, която частично е явно недопустима и частично е явно лишена от правно основание)
   (2009/C 44/81)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Product, Inc. (Насау, Бахамски острови) (представител: J. Korab, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG (Flörsheim, Германия) (представители: S. Ziegler, C. Kleiner и F. Dehn, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 март 2007 г. (преписка R 1123/2006-1) относно процедура за обявяване на недействителност между Celltech Pharma GmbH & Co. KG, впоследствие Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG, и Longevity Health Products, Inc.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Longevity Health Products Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-127/11: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 11 март 2011 г. — Aldegonda van den Booren/Rijksdienst voor Pensioenen

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/15

         Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen (Белгия) на 11 март 2011 г. — Aldegonda van den Booren/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Дело C-127/11)
   2011/C 152/27
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Aldegonda van den Booren

      Ответник: Rijksdienst voor Pensioenen

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместим ли е с общностното право, и по-точно с член 46а от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, член 52, параграф 1 от Кралския указ от 21 декември 1967 г. за пенсионното осигуряване на работниците, на основание на който наследствената пенсия се намалява поради увеличаването на пенсията за осигурителен стаж и възраст, получавана съгласно Закона от 31 май 1956 г. за пенсионното осигуряване, в резултат от въвеждането на равното третиране на мъжете и жените със Закона от 28 март 1985 г.?

               2.

               Съвместим ли е с общностното право, и по-точно с членове 10 и 39–42 от Договора от 25 март 1957 година за създаване на Европейската общност, член 52, параграф 1 от Кралския указ от 21 декември 1967 г. за пенсионното осигуряване на работниците, доколкото тази разпоредба се тълкува в смисъл, че пенсията за осигурителен стаж и възраст, получавана съгласно Закона от 31 май 1956 г. за пенсионното осигуряване, следва да се разглежда като пенсия за осигурителен стаж и възраст по смисъла на същата разпоредба или като равностойно на нея обезщетение, и ако не е съвместим, трябва ли да се остави без приложение член 52, параграф 1 от Кралския указ от 21 декември 1967 г. за пенсионното осигуряване на работниците?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.


title: Дело C-303/14: Решение на Съда (шести състав) от 25 юни 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Регламент (ЕО) № 842/2006 — Обучение и сертифициране — Задължение за уведомяване — Санкции — Регламенти (ЕО) № 303/2008, (ЕО) № 304/2008, (ЕО) № 305/2008, (ЕО) № 306/2008, (ЕО) № 307/2008 и (ЕО) № 308/2008)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/16

         Решение на Съда (шести състав) от 25 юни 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-303/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) № 842/2006 - Обучение и сертифициране - Задължение за уведомяване - Санкции - Регламенти (ЕО) № 303/2008, (ЕО) № 304/2008, (ЕО) № 305/2008, (ЕО) № 306/2008, (ЕО) № 307/2008 и (ЕО) № 308/2008))
   (2015/C 279/19)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici и K. Herrmann)

      Ответник: република Полша (представител: B. Majczyna)

      Диспозитив

               1)

               Като не е съобщила на Европейската комисия изискваната информация за органите за сертифициране на персонала и предприятията, нито за сертификатите на персонала и предприятията, които се занимават с дейности, свързани с някои флуорирани парникови газове, нито за националните правила за санкциите, които следва да се прилагат в случай на нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно някои флуорирани парникови газове, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 2 и член 13, параграф 2 от този регламент, по член 12, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 303/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване, в съответствие с Регламент № 842/2006, на минимални изисквания и на условията за взаимно признаване на сертифицирането на компании и персонал по отношение на стационарни хладилни и климатични системи, както и за топлинни помпи, съдържащи някои флуорирани парникови газове, по член 12, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 304/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване, в съответствие с Регламент № 842/2006, на минимални изисквания и на условията за взаимно признаване на сертифицирането на търговски дружества и служители по отношение на стационарните противопожарни системи и пожарогасители, съдържащи някои флуорирани парникови газове, по член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 305/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване, в съответствие с Регламент № 842/2006, на минимални изисквания и на условия за взаимно признаване на сертифицирането на служители по отношение на извличането на флуорирани парникови газове от комутационна апаратура за високо напрежение, по член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 306/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване, в съответствие с Регламент № 842/2006, на минимални изисквания и условия за взаимно признаване на сертифицирането на служители, извършващи извличане от съоръжения на някои разтворители на базата на флуорирани парникови газове, по член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 307/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване, в съответствие с Регламент № 842/2006, на минимални изисквания за програми за обучение и на условия за взаимно признаване на атестати за обучение на служители по отношение на климатичните инсталации на някои моторни превозни средства, съдържащи някои флуорирани парникови газове, както и по член 1 от Регламент (ЕО) № 308/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване, съгласно Регламент № 842/2006, на формата на уведомленията за програмите на държавите членки за обучение и сертифициране.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 409, 17.11.2014 г.


title: Дело T-838/16: Иск, предявен на 30 ноември 2016 г. — BP/Агенция на Европейския съюз за основните права

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/38

         Иск, предявен на 30 ноември 2016 г. — BP/Агенция на Европейския съюз за основните права
   (Дело T-838/16)
   (2017/C 038/51)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: BP (Виена, Австрия) (представител: E. Lazar, lawyer)

      Ответник: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA)

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да осъди ответника да заплати имуществените и неимуществените вреди, претърпени от ищеца в резултат от злоупотребата и изтичането на неговите/нейните лични данни и от други нередности, допуснати при обработването от страна на ответника на исканията на ищеца за достъп до документи на основание Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, както и на исканията по член 13 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета 45/2001 относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни;

               —

               да осъди ответни да заплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, претърпени от ищеца в резултат от нарушенията на редица норми, които предоставят права на частноправните субекти;

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, претърпени от ищеца поради неправомерните действия на ответника при изпълнението на решението на Общия съд по дело T-658/13P;

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение за претърпените от ищеца неимуществени вреди;

               —

               да осъди ответника да заплати обезщетение за имуществените вреди;

               —

               да осъди ответника да възстанови на ищеца платените от него съдебни разноски за правни консултации в досъдебната фаза;

               —

               да осъди ответника да заплати лихви за забава върху евентуално присъдената сума;

               —

               да осъди ответника да заплати всички разноски, дори и при отхвърляне на иска.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага две основания.

               1.

               Първото основание — нарушение на норми, които предоставят права на частноправните субекти, включително, но не само, нарушение на правилата за защита на личните данни, предвидени в член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 4, параграф 4 от същия регламент и правилата за прилагане на Регламент 1049/2001, нарушение на член 8 от Европейската конвенция за правата на човека (ЕКЧП), нарушение на правилата за защита на личните данни, предвидени в различни разпоредби на Регламент № 45/2001 и в правилата за прилагане на Регламент 45/2001, и неизпълнение на задължението за полагане на дължимата грижа.

               2.

               Второто основание — нарушение на задължението за поверителност, довело до изтичане на лични данни на ищеца и оповестяването им на трети лица и на пресата, както и твърдяна злоупотреба с власт и явна и сериозна липса на полагане на дължима грижа при обработването на личните данни на ищеца.


title: Дело C-460/15: Решение на Съда (първи състав) от 19 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Федерална република Германия (Преюдициално запитване — Околна среда — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз — Директива 2003/87/ЕО — Мониторингов план — Регламент (ЕС) № 601/2012 — Член 49, параграф 1 и точка 10 от приложение IV — Изчисляване на емисиите на инсталацията — Приспадане на подадените количества въглероден диоксид (CO2) — Изключване на CO2, използван в производството на калциево карбонатен преципитат — Валидност на изключването)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/6

         Решение на Съда (първи състав) от 19 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Федерална република Германия
   (Дело C-460/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Директива 2003/87/ЕО - Мониторингов план - Регламент (ЕС) № 601/2012 - Член 49, параграф 1 и точка 10 от приложение IV - Изчисляване на емисиите на инсталацията - Приспадане на подадените количества въглероден диоксид (CO2) - Изключване на CO2, използван в производството на калциево карбонатен преципитат - Валидност на изключването))
   (2017/C 070/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Schaefer Kalk GmbH & Co. KG

      Ответник: Федерална република Германия

      Диспозитив

   Доколкото систематично включват подадения към друга инсталация за производството на калциево карбонатен преципитат въглероден диоксид (CO2) в емисиите на инсталацията за изгаряне на варовик, независимо дали този въглероден диоксид е освободен в атмосферата или не, разпоредбите на член 49, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 година относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на точка 10, част Б от приложение IV към него са невалидни.

      (1)  ОВ C 389, 23.11.2015 г.


title: Дело C-238/11: Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — Френска република/Европейски парламент

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/13

         Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — Френска република/Европейски парламент
   (Дело C-238/11)
   2011/C 226/25
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и A. Adam)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Европейския парламент от 9 март 2011 г. за графика на месечните сесии на Парламента през 2013 г.,

               —

               Европейският парламент да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят посочва едно правно основание за обжалване, изведено, първо, от нарушение на приложения към ДЕС и ДФЕС Протокол № 6 за местоположението на седалищата на институциите и някои органи, служби и агенции на Европейския съюз и на приложения към Договора за Евратом Протокол № 3 за местоположението на седалищата на институциите и някои органи, служби и агенции на Европейския съюз, и второ, от несъобразяване с Решение на Съда от 1 октомври 1997 г. по дело Франция/Парламент (C-345/95, Recueil, стр. I-5235).
   Като предвижда две от дванайсетте месечни пленарни заседания, които трябва да се провеждат всяка година в Страсбург, да бъдат намалени от четири на два дни и през 2013 г. да се проведат в една и съща седмица от месец октомври, Европейският парламент според френското правителство заобикаля правилото, съгласно което дванайсетте месечни пленарни заседания, включително заседанието относно бюджета, трябва да се провеждат в Страсбург. Обжалваното решение в действителност водело до отпадането на едно от дванайсетте месечни пленарни заседания, които трябва да се провеждат всяка година в Страсбург. В този смисъл единствената цел на решението била да се намали продължителността на присъствието на европейските депутати в седалището на Европейския парламент, без това да е необходимо с оглед вътрешната организация на работата на тази институция.


title: Съединени дела C-97/13 и C-214/13: Определение на Съда (голям състав) от 3 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti — Румъния) — Silvia Georgiana Câmpean/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria/George Ciocoiu (C-214/13) (Преюдициално запитване — Вътрешно облагане с данъци и такси — Член 110 ДФЕС — Такса за замърсяващите емисии на леките автомобили при първата им регистрация — Неутралитет на таксата между вносните леки коли – втора употреба и подобните леки автомобили, които вече са на националния пазар)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/16

         Определение на Съда (голям състав) от 3 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti — Румъния) — Silvia Georgiana Câmpean/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria/George Ciocoiu (C-214/13)
   (Съединени дела C-97/13 и C-214/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Вътрешно облагане с данъци и такси - Член 110 ДФЕС - Такса за замърсяващите емисии на леките автомобили при първата им регистрация - Неутралитет на таксата между вносните леки коли – втора употреба и подобните леки автомобили, които вече са на националния пазар))
   2014/C 175/19
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Silvia Georgiana Câmpean (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria (C-214/13)

      Ответници: Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), George Ciocoiu (C-214/13)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunalul Sibiu — Такса за замърсяващите емисии на леките автомобили при първата им регистрация или във връзка с първото вписване на правото на собственост — Освобождаване на леките автомобили, които вече са заплатили такива такси — Възможност да се претендира по съдебен ред за възстановяване на таксите, които е трябвало да се заплатят за тези последни автомобили — Евентуално възпрепятстване на пускането в движение на употребявани леки автомобили, закупени в други държави членки — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС

      Диспозитив

   Трябва ли член 110 от ДФЕС да се тълкува в смисъл, че той не допуска режим на облагане с такса като въведения и ограничения впоследствие с обсъжданата в главното производството национална правна уредба, с който се въвежда такса за замърсяващите емисии, уредена по начин, по който тя възпрепятства пускането в движение в съответната държава членка на леки коли втора употреба, закупени в други държави членки, без същевременно обаче да възпрепятства закупуването на националния пазар на леки коли втора употреба на същата възраст и със същата степен на овехтяване?

      (1)  ОВ C 129, 4.5.2013 г.

      ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело T-405/11: Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Axa Mediterranean/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/40

         Жалба, подадена на 29 юли 2011 г. — Axa Mediterranean/Комисия
   (Дело T-405/11)
   2011/C 282/75
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Axa Mediterranean Holding, SA (Палма де Майорка, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и M. Muñoz de Juan, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи направеното доказателствено искане,

               —

               да обяви за допустими и основателни изтъкнатите основания за отмяна,

               —

               да отмени член 1, параграф 1 от решението доколкото в него се обявява, че член 12, параграф 5 от TRLIS съдържа елементи на държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност да отмени член 1, параграф 1 от решението доколкото в него се обявява, че член 12, параграф 5 от TRLIS съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобиване на участие, предполагащо придобиване на контрол,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходните искания да отмени член 4 от решението доколкото с него се разпорежда възстановяване относно операции, предхождащи публикуването в Официален вестник на посоченото в настоящата жалба окончателно решение,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходните искания да отмени член 1, параграф 1 и евентуално член 4 от решението доколкото се отнасят до операции, извършени в Мексико и в Турция, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Комисията C(2010) 9566 от 12 януари 2011 г. относно амортизация на финансова репутация при придобиване на участие в чуждестранни дружества.
   Правните основания и основни доводи са същите като изтъкнатите по дело T-399/11, Banco de Santander y Santusa Holding/Комисия.


title: Дело T-637/15: Решение на Общия съд от 31 май 2017 г. — Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на ЕС „SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE“ — По-ранна словна марка на ЕС „VIÑA SOL“ — Относително основание за отказ — Накърняване на отличителния характер — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/22

         Решение на Общия съд от 31 май 2017 г. — Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
   (Дело T-637/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на ЕС „SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE“ - По-ранна словна марка на ЕС „VIÑA SOL“ - Относително основание за отказ - Накърняване на отличителния характер - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 231/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP (Корал Гейбълс, Флорида, Съединени щати) (представител: F. Terrano, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Miguel Torres, SA (Вилафранка дел Пенедес, Испания) (представител: J. Güell Serra, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 3 септември 2015 г. (преписка R 356/2015-2), постановено в производство по възражение между Miguel Torres и Alma-The Soul of Italian Wine

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 3 септември 2015 г. (преписка R 356/2015-2).

               2)

               Осъжда EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези на Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

               3)

               Miguel Torres, SA понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


title: Дело T-269/13 P: Решение на Общия съд от 5 юни 2014 г.  — Brune/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Конкурс на общо основание — Невключване в списъка с резерви за бъдещи назначения — Ново решение на Комисията, прието след отмяна от страна на Съда на публичната служба — Невземане на участие в устния изпит)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/17

         Решение на Общия съд от 5 юни 2014 г. — Brune/Комисия
   (Дело T-269/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Конкурс на общо основание - Невключване в списъка с резерви за бъдещи назначения - Ново решение на Комисията, прието след отмяна от страна на Съда на публичната служба - Невземане на участие в устния изпит))
   2014/C 235/22
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Markus Brune (Бон, Германия) (представител: H. Mannes, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 21 март 2013 г. по дело Brune/Комисия (F-94/11, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Markus Brune понася направените от него съдебни разноски и заплаща съдебните разноски на Европейската комисия, направени в рамките на производството пред настоящата съдебна инстанция.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-86/12: Жалба, подадена на 21 февруари 2012 г. — Robert Group/СХВП — Hardford (Pierre Robert)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/32

         Жалба, подадена на 21 февруари 2012 г. — Robert Group/СХВП — Hardford (Pierre Robert)
   (Дело T-86/12)
   2012/C 118/53
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pierre Robert Group AS (Осло, Норвегия) (представители: E. Ullberg и M. Plogell, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Hardford AB (Limhamn, Швеция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 декември 2011 г. по преписка R 2463/2010-1, и съответно да разпореди СХВП да разгледа представените от жалбоподателя доказателства относно наличието, валидността и обхвата на по-ранната марка;

               —

               или, при условията на евентуалност, да промени решението на първи апелативен състав с постановено от Общия съд решение и да откаже регистрацията на марка на Общността № 8541849 „Pierre Robert“; и

               —

               да осъди ответникът да заплати съдебните разноски, в това число и разходите, понесени в рамките на производствата пред отдела по споровете и пред първи апелативен състав на СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Pierre Robert“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 44 — заявка за марка на Общността № 8541849

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка, регистрирана в Швеция под № 166274 „Pierre Robert“ за стоки от класове 3, 5 и 25

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на правило 50, параграф 1 от Регламент № 2868/95 на Комисията, и на членове 76, 8 и член 8, параграф 2, буква в) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав: (i) пренебрегнал правото си да разгледа служебно фактите и да вземе предвид факти, които, както изглежда, са могли да повлияят на изхода от възражението; (ii) е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е приел, че марката „Pierre Robert“ се ползва с добра репутация; (iii) не взел предвид доказателствата от приложение 1, представени във връзка с подаване на възражението; и (iv) не е приел удостоверението, издадено от шведската служба за регистрация на патентите, преди отделът по споровете да постанови своето решение.


title: Дело T-235/15: Жалба, подадена на 15 май 2015 г. — Pari Pharma/EMA

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/26

         Жалба, подадена на 15 май 2015 г. — Pari Pharma/EMA
   (Дело T-235/15)
   (2015/C 221/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pari Pharma GmbH (Щарнберг, Германия) (представители: M. Epping и W. Rehmann, lawyers)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение ASK-11351 (Vantobra) на Европейската агенция по лекарствата („EMA“) от 24 април 2015 г., тъй като то предоставя на трето лице достъп до доклада за оценка на CHMP за сходството на VANTOBRA с Cayston и TOBI Podhaler (EMA/CHMP/702525/2014) и до доклада за оценка на CHMP за клиничното превъзходство на TOBI Podhaler (EMA/CHMP/778270/2014) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 (1),

               —

               да разпореди на EMA да не оповестява документите, посочени в предходната точка,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решение ASK-11351 (Vantobra) на EMA от 24 април 2015 г., тъй като то предоставя на трето лице достъп до: (i) доклада за оценка на CHMP за клиничното превъзходство на TOBI Podhaler, (EMA/CHMP/778270/2014), без да са направени допълнителни заличавания на стр. 9 (Превъзхождаща респираторна толерантост на Vantobra спрямо Tobi Podhaler), стр. 11 — 12 и 14 (Екстраполация на толерантността от TOBI към Vantobra), стр. 17 — 19 (Становище на жалбоподателя по въпрос 1 и оценка на отговора) и стр. 19 — 23 (Становище на жалбоподателя по въпрос 2, оценка на отговора, 3. Заключение и Препоръка), съгласно Приложение A 1, и (ii) доклада за оценка на CHMP за сходството на VANTOBRA с Cayston и TOBI Podhaler, (EMA/CHMP/702525/2014), без да са направени допълнителни заличавания на стр. 9 — 10, Раздел 2.3 (Терапевтично показание, 1) Данни от полево изследване) и стр. 11 — 12, Раздел 2.3 (Терапевтично показание, 2) Интервю с лекари в центровете за кистозна фиброза), съгласно Приложение A 2, и да разпореди на EMA да не оповестява горепосочените документи без заличаванията, които следват от Приложение A 1 и Приложение A2, и

               —

               да осъди EMA да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно основание.
   Жалбоподателят изтъква, че решението на EMA нарушава Регламент (ЕО) № 1049/2001 и че следователно нарушава основните му права и свободи по отношение на зачитането на личния живот и на поверителността съгласно член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), член 8 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г. и член 339 ДФЕС, свободата му на стопанска инициатива съгласно член 16 от Хартата и правото му на интелектуална собственост съгласно член 17, параграф 2 от Хартата. Жалбоподателят поддържа, че: (i) оповестяването на документите би позволило на всеки конкурент просто да използва данните и сведенията, предоставени от жалбоподателя за целите на получаването на разрешение за продажба на неговия лекарствен продукт „tobramycin“ без допълнителни инвестиции, като така би накърнил търговските интереси на жалбоподателя, и че (ii) не съществува императивно съображение от общ интерес за оповестяването на тези документи.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-42/08: Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. — Shetland Islands Council/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/35

         Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. — Shetland Islands Council/Комисия
   (Дело T-42/08)
   (2008/C 92/71)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Shetland Islands Council (представители: E. Whiteford, Barrister, R. Murray, Solicitor и R. Thompson, QC)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят член 1, параграф 2, членове 3, 4 и 5 от решението, и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят е публичноправен орган, който е извършил плащания на риболовния отрасъл в рамките на две общи мерки за помощ, наречени „Aid to Fish Catching and Processing Industry“ [„Помощ за риболовната и рибопреработващата промишленост“] и „Aid to the Fish Farming Industry“ [„Помощ за рибовъдната промишленост“], които се състоят от различни видове схеми за помощ. Комисията установява, че помощта, която Обединеното кралство предоставя въз основа на „Fishing Vessel Modernisation Scheme“ [„Схема за модернизиране на риболовни кораби“], е несъвместима с общия пазар, доколкото засяга помощ, отпусната за проекти за модернизация, отнасящи се до капацитета по отношение на тонажа или мощността.
   С жалбата си, жалбоподателят иска на основание член 230 ЕО частична отмяна на Решение С37/2006 (ех NN 91/2005) на Комисията от 13 ноември 2007 година относно Схемата за модернизиране на риболовни кораби, приложена в Обединеното кралство. По-конкретно жалбоподателят иска отмяна на член 1, параграф 2, членове 3, 4 и 5 от обжалваното решение, като изтъква две правни основания:

               (1)

               Комисията допуснала грешка при прилагане на правото като приела, че плащания за замяна или подобрения на двигатели, които не засягат брутния тонаж или мощността на който и да е плавателен съд, „засягат капацитет по отношение на тонаж или мощност“ по смисъла на член 9, параграф 1, буква в), (i) от Регламент (ЕО) № 2792/1999 (1), и поради това са несъвместими с общия пазар;

               (2)

               Комисията допуснала грешка при прилагане на правото като приела, че възстановяването на плащанията би било в съответствие с:

                           (a)

                           член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (2) на Съвета;

                           (б)

                           общите принципи на правната сигурност, защита на оправданите правни очаквания и на равното третиране.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2792/1999 на Съвета от 17 декември 1999 година за установяване на подробни правила и условия относно структурната помощ от Общността за сектор рибарство (OВ L 337, стр. 10).

      (2)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-372/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Pak-Holdco Sp zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu (Данъчни въпроси — Косвени данъци върху набирането на капитал — Данък върху вноските в капитала, с който се облагат капиталовите дружества — Задължение на държавата членка да вземе предвид директиви, които вече не са в сила към датата на присъединяването ѝ — Изключване от облагаемата основа на сумата на активите, принадлежащи на капиталовото дружество, които са заделени за увеличаване на капитала и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала)

text:
               31.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Pak-Holdco Sp zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Дело C-372/10) (1)

   (Данъчни въпроси - Косвени данъци върху набирането на капитал - Данък върху вноските в капитала, с който се облагат капиталовите дружества - Задължение на държавата членка да вземе предвид директиви, които вече не са в сила към датата на присъединяването ѝ - Изключване от облагаемата основа на сумата на активите, принадлежащи на капиталовото дружество, които са заделени за увеличаване на капитала и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала)
   2012/C 98/08
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Pak-Holdco Sp zoo

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 5, параграф 3, първо тире и на член 7, параграф 1 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9), както и на Директива 73/79/ЕИО на Съвета от 9 април 1973 година (ОВ L 103, стр. 13) и Директива 73/80/ЕИО на Съвета от 9 април 1973 година (ОВ L 103 от 18.4.1973 г., стр. 15) за изменение на Директива 69/335/ЕИО — Данък върху вноските в капитала, с който се облагат капиталовите дружества — Задължение на държава членка да вземе предвид директиви, които към датата на присъединяването на тази държава вече не са в сила

      Диспозитив

               1.

               За държава, която като Република Полша се е присъединила към Съюза на 1 май 2004 г., при липсата на дерогационни разпоредби в акта за присъединяване на тази държава към Съюза или в друг акт на Съюза член 7, параграф 1 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година, следва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него задължително освобождаване се отнася само до транзакциите от приложното поле на тази изменена директива, които към 1 юли 1984 г. са освободени във въпросната държава от данък върху вноските в капитала или които са облагани с този данък по намалена ставка, по-ниска или равна на 0,50 %.

               2.

               Член 5, параграф 3, първо тире от Директива 69/335, който изключва от облагаемата основа „сумата на активите, принадлежащи на капиталовото дружество, които са [заделени за увеличаване] на капитала и които вече са обложени с данък върху вноската“, трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага без значение дали става въпрос за активи на дружеството, чийто капитал е увеличен, или за активи от друго дружество, с които се увеличава този капитал.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело C-427/11: Решение на Съда (трети състав) от 28 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — Margaret Kenny и др./Minister for Justice, Equality and Law Reform и др. (Член 141 ЕО — Директива 75/117/ЕИО — Равно заплащане на мъжете и жените — Непряка дискриминация — Обективна обоснованост — Условия)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/13

         Решение на Съда (трети състав) от 28 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — Margaret Kenny и др./Minister for Justice, Equality and Law Reform и др.
   (Дело C-427/11) (1)

   (Член 141 ЕО - Директива 75/117/ЕИО - Равно заплащане на мъжете и жените - Непряка дискриминация - Обективна обоснованост - Условия)
   2013/C 114/18
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

      Ответници: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Ireland — Тълкуване на член 157 ДФЕС и на Директива на Съвета 75/117/ЕИО от 10 февруари 1975 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените (ОВ L 45, стр. 19, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 156) [заменена с Директива 2006/54/ЕО] — Понятие за обективна обоснованост в рамките на явна непряка дискриминация между мъже и жени —държавни служители — Критерии

      Диспозитив

   Член 141 ЕО и Директива 75/117/ЕИО на Съвета от 10 февруари 1975 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените трябва да се тълкуват в смисъл, че:

               —

               работници полагат равен труд или труд с равна стойност, ако предвид съвкупност от фактори, като естеството на работата, условията за обучение и условията на труд, може да се счита, че тези работници се намират в сравнимо положение, което националната юрисдикция следва да прецени,

               —

               в рамките на непряка дискриминация във връзка със заплащането работодателят следва да посочи обективна обосновка за разликата във възнаграждението, установена между работниците, които се считат за дискриминирани, и работниците от референтната група,

               —

               обосновката от работодателя за разликата във възнаграждението, показваща, че е налице признак за дискриминация, основана на пола, трябва да се отнася до работниците от референтната група, които, поради обстоятелството че за положението на тези работници свидетелстват валидни статистически данни, които са свързани с достатъчен брой лица, не са израз на изцяло случайни или конюнктурни явления и най-общо са показателни, са взети предвид от националната юрисдикция, за да се установи посочената разлика, и

               —

               интересът от добри трудови отношения може да бъде взет предвид от националната юрисдикция наред с останалите обстоятелства, които ѝ позволяват да прецени дали разликите между възнаграждението на две групи работници се дължат на обективни фактори, които не са свързани с каквато и да било дискриминация, основана на пола, и са в съответствие с принципа на пропорционалност.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело T-464/15: Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Othman/Съвет

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/33

         Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Othman/Съвет
   (Дело T-464/15) (1)

   (2016/C 410/50)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело C-489/15: Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 17 септември 2015 г. — CTL Logistics GmbH/DB Netz AG

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/17

         Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 17 септември 2015 г. — CTL Logistics GmbH/DB Netz AG
   (Дело C-489/15)
   (2015/C 406/18)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: CTL Logistics GmbH

      Ответник: DB Netz AG

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли разпоредбите на правото на Европейския съюз, и по-специално член 30, параграф 1, първо изречение, член 30, параграфи 2 и 3, член 30, параграф 5, първа алинея и член 30, параграф 6 от Директива 2001/14/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че изключват възможността да се претендира възстановяване на платени такси за ползване на железопътна инфраструктура, договорени или определени в рамково споразумение между управителя на инфраструктурата и кандидат, доколкото съответните претенции не са предявени по предвидените пред националния регулаторен орган производства и съгласно съответните съдебни производства, чрез които се осъществява съдебен контрол върху тези решения на регулаторния орган?

               2)

               Следва ли разпоредбите на правото на Европейския съюз, и по-специално член 30, параграф 1, първо изречение, член 30, параграфи 2 и 3, член 30, параграф 5, първа алинея и член 30, параграф 6 от Директива 2001/14/ЕО да се тълкуват в смисъл, че изключват възможността да се претендира възстановяване на такси за ползване на железопътна инфраструктура, договорени или определени в рамково споразумение между управителя на железопътната инфраструктура и кандидат, ако националният регулаторен орган не е бил сезиран преди това по въпроса за спорните такси за ползване на железопътната инфраструктура?

               3)

               Проверката на справедливостта на таксите за ползване на железопътната инфраструктура — която гражданските съдилища извършват въз основа на гражданскоправна национална разпоредба, позволяваща на съдилищата, в случай че дължимата престация може да бъде едностранно определяна от една от страните, да проверят дали е определена справедливо и евентуално, след преценка на нейната справедливост, да определят с решение размера на тази престация — съвместима ли е с разпоредбите на правото на Европейския съюз, които задължават управителя на инфраструктурата да спазва общите разпоредби за определяне на размера на таксите, като изискването да се покриват направените разходи (член 6, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО) или да се отчитат критериите, които показват доколко пазарът може да понесе съответната такса (член 8, параграф 1 Директива 2001/14/ЕО)?

               4)

               При положителен отговор на третия въпрос, следва ли при упражняване на правото си на преценка гражданският съд да вземе предвид критериите от Директива 2001/14/ЕО за определяне на размера на таксите за ползването на железопътната инфраструктура и ако това е така, кои са тези критерии?

               5)

               Проверката на справедливостта на таксите, която гражданските съдилища извършват въз основа на посочената във въпроса по точка 3 национална разпоредба, съвместима ли с правото на Европейския съюз, в случай че гражданските съдилища определят размера на таксите в отклонение от общите принципи за налагане на таксите и за определяне на техния размер от страна на управителя на железопътната инфраструктура, въпреки че според правото на Съюза той е длъжен да гарантира недискриминационно и еднакво третиране на всички субекти, на които е разрешен достъп до инфраструктурата (член 4, параграф 5 от Директива 2001/14/ЕО)?

               6)

               Извършваната от гражданските съдилища проверка на справедливостта на таксите, определени от управител на железопътна инфраструктура, съвместима ли е с правото на Съюза предвид обстоятелството, че това право предполага, че националният регулаторен орган е компетентен да се произнесе по разногласия между управителя на инфраструктурата и субектите, на които е разрешен достъп до инфраструктурата, относно таксите за ползване на железопътната инфраструктура или относно размера или структурата на тези такси, които субектът с право на достъп трябва или би трябвало да заплати (член 30, параграф 5, трета алинея от Директива 2001/14/ЕО) и че предвид потенциално големия брой на спорове пред различни граждански съдилища регулаторният орган вече не би могъл да осигури единното прилагане на регулаторното право в областта на железопътния транспорт (член 30, параграф 3 от Директива 2001/14/ЕО)?

               7)

               Съвместимо ли е с правото на Съюза, и по-специално с член 4, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО, национално законодателство, което изисква всички такси за ползване на железопътната инфраструктура, определени от нейния управител, да се изчисляват изключително по метода, основан на преките разходи?

      (1)  Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (OВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66).


title: Дело C-269/15: Решение на Съда (десети състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie — Belgique) — Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad (Преюдициално запитване — Социално осигуряване — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 4 — Материално приложно поле — Удръжки от предвидените в закон пенсии за осигурителен стаж и възраст, както и от всякакви други допълнителни престации — Член 13 — Определяне на приложимото законодателство — Местоживеене в друга държава членка)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/17

         Решение на Съда (десети състав) от 26 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie — Belgique) — Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad
   (Дело C-269/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социално осигуряване - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Член 4 - Материално приложно поле - Удръжки от предвидените в закон пенсии за осигурителен стаж и възраст, както и от всякакви други допълнителни престации - Член 13 - Определяне на приложимото законодателство - Местоживеене в друга държава членка))
   (2017/C 006/21)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rijksdienst voor Pensioenen

      Ответник: Willem Hoogstad

      в присъствието на: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

      Диспозитив

   Член 13, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1606/98 на Съвета от 29 юни 1998 г., не допуска национална уредба като разглежданата в главното дело, установяваща задължението, че върху престациите по схема за допълнително пенсионно осигуряване следва да се заплащат вноски, които се намират в пряка и достатъчно релевантна връзка със законодателството, уреждащо изброените в член 4 от посочения регламент клонове на социалното осигуряване, дори и ако бенефициентът на тези допълнителни пенсии няма местоживеене в тази държава членка, а към него — в съответствие с член 13, параграф 2, буква е) от посочения регламент — се прилага социалноосигурителното законодателство на държавата членка по неговото местоживеене.

      (1)  ОВ C 311, от 21.9.2015 г.


title: Дело C-213/10: Решение на Съда (първи състав) от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“ (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 1346/2000 — Член 3, параграф 1 — Понятие за иск, който се отнася до производство по несъстоятелност и е тясно свързан с него — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 1, параграфи 1 и 2, буква б) — Понятия „граждански и търговски дела“ и „несъстоятелност“ — Иск, предявен въз основа на прехвърляне от синдика на правото му да иска отмяна на сделки)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/3

         Решение на Съда (първи състав) от 19 април 2012 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“
   (Дело C-213/10) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 1346/2000 - Член 3, параграф 1 - Понятие за иск, който се отнася до производство по несъстоятелност и е тясно свързан с него - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 1, параграфи 1 и 2, буква б) - Понятия „граждански и търговски дела“ и „несъстоятелност“ - Иск, предявен въз основа на прехвърляне от синдика на правото му да иска отмяна на сделки)
   2012/C 165/04
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Ищец: F-Tex SIA

      Ответник: Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“

      Предмет

   Преюдициално запитване — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производство по несъстоятелност (ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143) и член 1, параграф 2, буква б) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Международна подсъдност при произнасяне по Павлов иск, пряко и тясно свързан с производство по несъстоятелност — Противопоставяне на компетентността на юрисдикцията, пред която се осъществява производството по несъстоятелност и юрисдикцията по местонахождението на ответника — Павлов иск, подаден след откриване на производство по несъстоятелност от единствения кредитор на неплатежоспособно дружество в държава членка, различна от тази, в която се осъществява производството по несъстоятелност, след прехвърлянето от ликвидатора на кредитора вземанията на дружеството от трети лица

      Диспозитив

   Член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че искът, предявен срещу трето лице от ищец — който действа въз основа на прехвърляне на вземане, извършено от назначения в рамките на производство по несъстоятелност синдик — чийто предмет е правото на отмяна, което синдикът извежда от приложимия към това производство национален закон, попада в обхвата на понятието за граждански и търговски дела по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело C-273/07: Решение на Съда (шести състав) от 26 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2005/51/ЕО — Обществени поръчки — Процедури за възлагане на обществените поръчки)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/9

         Решение на Съда (шести състав) от 26 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-273/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/51/ЕО - Обществени поръчки - Процедури за възлагане на обществените поръчки)
   (2008/C 92/14)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и D. Kukovec)

      Ответник: Великото херцогство Люксембург (представител: C. Schiltz)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2005/51/EО на Комисията от 7 септември 2005 година за изменение на приложение XX към Директива 2004/17/EО и на приложение VIII към Директива 2004/18/EО на Европейския парламент и на Съвета относно обществените поръчки (ОВ L 257, стр. 127; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 220)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/51/ЕО на Комисията от 7 септември 2005 година за изменение на приложение XX към Директива 2004/17/EО и на приложение VIII към Директива 2004/18/EО на Европейския парламент и на Съвета относно обществените поръчки, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Великото херцогство Люксембург се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-50/12 P: Жалба, подадена на 1 февруари 2012 г. от Kendrion NV срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 ноември 2011 г. по дело T-54/06, Kendrion/Комисия

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/14

         Жалба, подадена на 1 февруари 2012 г. от Kendrion NV срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 ноември 2011 г. по дело T-54/06, Kendrion/Комисия
   (Дело C-50/12 P)
   2012/C 80/20
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Kendrion NV (представители: P. Glazener и T. Ottervanger, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               съдебното решение да се отмени изцяло или частично на посочените правни основания,

               —

               изцяло или частично да се отмени решението на Комисията, доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               да се отмени или намали наложената на жалбоподателя глоба,

               —

               при условията на евентуалност, делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с указанията на Съда,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати разноските по настоящото производство и по производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               С
                     първото правно основание
                   се поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при тълкуването на правото на Съюза и че е изложил противоречиви и непълни мотиви за извода си, че Комисията е обосновала в достатъчна степен решението си да наложи по-висока глоба на Kendrion, отколкото на Fardem.

               2.

               С
                     второто правно основание
                   се поддържа, че при преценката на въпроса дали Комисията е имала основание да презумира, че Kendrion трябва да отговаря солидарно за заплащането на глобата, която следва да бъде наложена на бившето му дъщерно дружество Fardem, Общият съд е допуснал грешка при тълкуването на правото, а също така и грешка при преценката на доказателствата и съответно — процесуално нарушение. В решението си Общият съд не определил правилно тежестта на доказване и допуснал явна грешка при преценката на фактите и доказателствата. Освен това Общият съд не мотивирал изводите си и не разгледал достатъчно задълбочено твърденията на Kendrion.

               3.

               С
                     третото правно основание
                   Kendrion оспорва изложените в обжалваното решение съображения, поради които Общият съд отхвърля второто, четвъртото и петото от посочените от Kendrion правни основания. Общият съд допуснал грешка при тълкуването на правото на Съюза, като приел, че на дружеството майка Kendrion, което не е участвало в нарушението, може да бъде наложена по-висока глоба, отколкото на дъщерното дружество Fardem, което е извършило нарушението. Освен това Общият съд нарушил принципа на равно третиране и изложил противоречиви и непълни мотиви.

               4.

               С
                     четвъртото правно основание
                   Kendrion твърди, че Общият съд неправилно отхвърлил като „неотносим“ довода на Kendrion за прекомерна продължителност на производството пред Общия съд. По този начин Общият съд видимо приел, че не е компетентен да констатира нарушенията във воденото пред него производство. Дори наистина Общият съд да не е компетентен да намали размера на глобата поради прекомерната продължителност на производството пред него, при всички положения Съдът следва да се произнесе по този важен от гледна точка на правната сигурност въпрос и да изведе съответните правни последици.


title: Дело F-131/11: Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/23

         Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-131/11)
   2012/C 65/42
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението за прехвърляне на пенсионните права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, въз основа на предложеното от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO) преизчисление.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 15 юни 2011 г., с което се отменя и заменя предложението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя в рамките на неговото искане по член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица, в което се съдържа ново предложение, изчислено въз основа на Общите разпоредби за изпълнение (ОРИ), приети на 3 март 2011 г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.