title: Дело C-612/15: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 18 ноември 2015 година — наказателно производство срещу Колев и др.

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/14

         Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 18 ноември 2015 година — наказателно производство срещу Колев и др.
   (Дело C-612/15)
   (2016/C 048/22)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Специализиран наказателен съд

      Страна в главното производство

   Колев и др.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали национален закон е съвместим със задължението на държава — членка да предвиди ефективно наказателно преследване за престъпления на митнически служители, ако този закон предвижда, че наказателното производство, водено против митнически служители за участие в организирана престъпна група с цел да извършват корупционни престъпление при изпълнение на задълженията си (да приемат парични суми, за да не извършват митнически преглед), както и за конкретни подкупи, както и за укриване на взети подкупи, се прекратява, без съдът да разгледа по същество повдигнатите обвинения, при следните условия: а) изтекъл двугодишен срок от обвинението; b) направено искане от обвиняемия за приключване на досъдебното производство; с) даване от съда на прокурора на тримесечен срок за приключване на досъдебното производство; d) осъществяване на „съществени процесуални нарушения“ от прокурора в този срок (изразяващи се в ненадлежно предявяване на допълнено обвинение, непредявяване на разследването и противоречив обв.акт); е) даване от съда на прокурора на нов едномесечен срок за отстраняване на тези „съществени процесуални нарушения“; d) неотстраняване на тези „съществени процесуални нарушения“ от прокурора в този срок — ако причината за допускането им в първия тримесечен срок и за неотстраняването им в последния едномесечен срок се дължи както на прокурора (неотстраняване на противоречията в обвинителния акт; неизвършване на реални действия в по-голямата част от тези срокове), така и на защитата (неоказване на задължително съдействие за предявяване на обвинението и за предявяване на разследването поради постъпване в болница от обвиняемите и позоваване на други служебни ангажименти от адвокатите); е) възникване на субективно право за обвиняемия наказателното производство да се прекрати — поради неотстраняване на „същественото процесуално нарушение“ в определените срокове.

               2.

               При отрицателен отговор, коя част от горепосочената правна уредба следва националната юрисдикция да остави без приложение, за да гарантира ефективното приложение на европейското право — 2.1. прекратяването на наказателното производство при изтичане на едномесечния срок; или 2.2. определянето на горепосочените пороци като „съществено процесуално нарушение“; или 2.3. защита на възникналото по е) субективно право — ако е налице възможност това нарушение ефективно да се отстрани в съдебното производство.

                           2.1.

                           Решението за оставяне без приложение на национална правна норма за прекратяване на наказателното производство следва ли да бъде обусловено от:

                                       A)

                                       предоставяне на прокурора на допълнителен срок за отстраняване на „същественото процесуално нарушение“, равен на онзи срок, през който той е бил в обективна невъзможност да го стори поради пречки, дължащи се на защитата;

                                       B)

                                       в случая на А) — установяване от съда, че тези пречки са резултат от „злоупотреба с право“.

                                       С)

                                       при отрицателен отговор на А) — установяване от съда, че в националния закон остават предвидени достатъчно гаранции за приключване на досъдебното производство в разумен срок.

                           2.2.

                           Решението за оставяне без приложение на националното определяне на горепосочените пороци като „съществено процесуално нарушение“ съответно ли е на европейското право, а именно:

                                       A)

                                       правото по чл. 6 ал.3 от Директива № 2012/13/ЕС (1) за предоставяне на защитата на подробна информация относно обвинението надлежно защитено ли е, ако:

                                                   -1)

                                                   тази информация ще бъде предоставена след фактическото внасяне на обвинението в съда, но преди разглеждането му от съда и също така, в предходен момент, преди внасяне на обвинението в съда, пълна информация за основните елементи на обвинението е била предоставена на защитата (относимо за обв.Христов);

                                                   -2)

                                                   при положителен отговор на 2.2.А)-1) — тази информация ще бъде предоставена след фактическото внасяне на обвинението в съда, но преди разглеждането му от съда и също така, в предходен момент, преди внасяне на обвинението в съда, частична информация за основните елементи на обвинението е била предоставена на защитата; причина за частичния обем на предоставена информация *са пречки от страна на защитата — (относимо за обв.Колев и обв.Костадинов);

                                                   -3)

                                                   тази информация съдържа противоречия относно конкретното корупционно изявление (веднъж се посочва, че друг обвиняем словесно е поискал подкупа, а обв. Христов с гримаса е изразил неудовлетворението си, когато подложения на митническа проверка е предложил твърде малко пари, а след това се посочва, че обв.Христов е отправил конкретни думи за искане на подкуп);

                                       B)

                                       правото по чл.7 ал.3 от Директива № 2012/13/ЕС за предоставяне на защитата на достъп до материалите „не по-късно от момента на внасяне на обвинението в съда“ по делото надлежно защитено ли е, ако защитата е имала достъп до основната част от материалите в предходен момент и на защитата е била предоставена възможност да се запознаят с материалите, но те не са се възползвали от тази възможност поради пречки (заболяване, служебни ангажименти) и поради позоваване на национален закон, съобразно който следва да бъдат призовани за достъп до материалите поне три дни по-рано; необходимо ли е да се даде втора възможност, след отпадане на пречките и поне три дни предварително; необходимо ли е да се изследва дали тези пречки са обективно съществуващи или представляват злоупотреба с право.

                                       C)

                                       законовото изискване „не по-късно от внасяне на обвинението в съда“ в чл. 6 ал.3 и чл.7 ал.3 от Директива № 2012/13/ЕС едно и също значение ли има в двете разпоредби; какво е неговото значение — преди фактическото внасяне на обвинението в съда, или най-късно заедно с внасяне на обвинението в съда или след внасяне на обвинението в съда, но преди съдът да предприеме действия по разглеждане на това обвинение.

                                       D)

                                       законовото изискване за предоставяне на информация за обвинението и достъп до материалите по делото по такъв начин, че да се гарантира „ефективното упражняване на правото на защита“ и „справедливостта на производството“ по чл. 6 ал.1 и чл.7 ал.2 и ал.3 от Директива № 2012/13/ЕС едно и също значение ли има в двете разпоредби; това изискване ще бъде ли спазено ако:

                                                   -1)

                                                   подробната информация относно обвинението бъде предоставена на защитата макар и след внасяне на обвинението в съда, но преди да бъдат предприети действия по разглеждане по същество на това обвинение и бъде даден достатъчен срок за подготовката на защитата; в предходен момент информация за обвинението е била предоставена в непълен и частичен вид.

                                                   -2)

                                                   достъпът до всички материали бъде предоставен на защитата макар и след внасяне на обвинението в съда, но преди да бъдат предприети действия по разглеждане по същество на обвинението и бъде даден достатъчен срок за подготовката на защитата; в предходен момент на защитата е бил предоставен достъп до по-голямата част от материалите по делото.

                                                   -3)

                                                   съдът предприеме действия, с които да гарантира на защитата, че всички изявления, които защитата направи след запознаване с подробното обвинение и всички материали по делото, ще имат същия ефект, който биха имали, ако тези изявления са били направени пред прокурора преди внасяне на обвинението в съда.

                                       Е)

                                       „справедливостта на производството“ по чл. 6 ал.1 и ал.4, както и „ефективното упражняване на правото на защита“ по чл. 6 ал.1 от Директива № 2012/13/ЕС ще бъдат ли гарантирани, ако съдът приеме да образува съдебно производство въз основа на окончателно обвинение, което съдържа противоречие относно корупционното изявление, но след това даде възможност на прокурора да отстрани това противоречие; също така даде възможност на страните да се ползват в пълен обем от онези права, които те биха имали, ако обвинението е било внесено без такова противоречие.

                                       F)

                                       правото на защита от адвокат, прогласено в чл.3 ал.1 от Директива № 2013/48/ЕС (2), надлежно защитено ли е, ако в досъдебната фаза на адвоката е била предоставена възможност да се яви за уведомяване на междинно обвинение и за осъществяване на пълен достъп до всички материали по делото — но той не се е явил поради служебни ангажименти и поради позоваване на национален закон за призоваване поне 3 дни по-рано; необходимо ли е да се дава нов срок, след отпадане на тези ангажименти и поне 3 дни по-рано; необходимо ли е да се изследва дали причината за явяването е уважителна или не, дали е налице злоупотреба с право.

                                       G)

                                       нарушаването на правото на защита от адвокат, прогласено в чл.3 ал.1 от Директива № 2013/48/ЕС в досъдебната фаза ще се отрази ли на „реалното и ефективно упражняване на право на защита“, ако съдът, след внасяне на обвинението в съда, предостави на адвоката пълен достъп до окончателното и подробно обвинение, както и до всички материали по делото, след което предприеме действия, с които да гарантира на адвоката, че всички изявления, които адвокатът направи след запознаване с подробното обвинение и всички материали по делото, ще имат същия ефект, който биха имали, ако тези изявления са били направени пред прокурора преди внасяне на обвинението в съда.

                           2.3.

                           Съобразен ли е с европейското право възникналото за обвиняемия субективно право наказателното производство да се прекрати (при горепосочените условия), независимо от възможността вредният ефект от неотстраненото от прокурора „съществено процесуално нарушение“ да бъде напълно отстранен чрез действия, предприети от съда, в съдебното производство, така че в крайна сметка правното положение на обвиняемия да бъде идентично с онова, което той би имал, ако това нарушение е било своевременно отстранено.

               3.

               Следва ли да се приложи по-благоприятният национален режим относно правото за разглеждане на делото в разумен срок, правото на информация и правото на защита от адвокат, ако те — в съчетание с други обстоятелства (процедурата, описана в т.1), биха довели до прекратяване на наказателното производство.

               4.

               Чл.3 ал.1 от Директива № 2013/48/ЕС следва ли да се тълкува като оправомощаващ националния съд да отстрани от участие в съдебното производство адвокат, който е представлявал двама обвиняемия, единият от които е дал обяснения относно факти, които засягат интересите на втория обвиняем, който не дава обяснения.

         При положителен отговор — правото на защита от адвокат по чл.3 ал.1 от Директивата ще бъде ли гарантирано от съда, който — след като допусне до участие в съдебното производство адвокат, защитавал двама обвиняеми с противоречиви интереси — назначи на всеки един от тях нови и различни служебни защитници.

      (1)  Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно правото на информация в наказателното производствo

      OB L 142, стр. 1.

      (2)  Директива 2013/48/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година относно правото на достъп до адвокат в наказателното производство и в производството по европейска заповед за арест и относно правото на уведомяване на трето лице при задържане и на осъществяване на връзка с трети лица и консулски органи през периода на задържанe

      OB L 294, стр. 1.


title: Дело F-146/07: Жалба, подадена на 29 декември 2007 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/67

         Жалба, подадена на 29 декември 2007 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-146/07)
   (2008/C 64/110)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Жалбата е подадена срещу отхвърлянето от ответника на искането на жалбоподателя да бъде проведено или приключено разследване относно факта, че на 29 октомври 2001 г. в помещенията на делегацията на Европейската Комисия в Ангола, където работи в качеството си на длъжностно лице на ответника, в рамките на работното време жалбоподателят влиза в случаен контакт с белезникав прах от неизвестно естество и да му бъде предоставена всяка информация относно това какво се е случило с пробата от този прах и относно процедурите за съхранение и достъп до нея.
   В подкрепа на своите доводи във връзка с отхвърлянето от ответника жалбоподателят привежда следните три правни основания: 1) пълна липса на мотиви, както и нелогичност, непоследователност, необмисленост, неяснота, използване като претекст и липса или неадекватност на разследването; 2) сериозно, явно и очевидно нарушение на закона; 3) нарушение на задължението за полагане на дължимата грижа и на задължението за добро управление.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, докладна записка № prot. ADMINB.2/MB/nb D(07)4623 от 23 февруари 2007 г.;

               —

               да се отмени решението, независимо от неговата форма, с което ответникът отхвърля искането на жалбоподателя от 10 октомври 2006 г., подадено до органа по назначаването;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, и независимо от неговата форма, решението, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 27 април 2007 г., подадена до органа по назначаването;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, докладна записка № prot. ADMIN.B.2/MB/ls D(07)19393 от 4 септември 2007 г.;

               —

               да се установи фактът, че ответникът не е провел или приключил никакво подходящо разследване, в това число подготвителни или последващи мерки за такова разследване, с цел да се установи всяко предварително или последващо обстоятелство, което е свързано по какъвто и да е начин с факта, че на 29 октомври 2001 г. в помещенията на делегацията на Европейската Комисия в Ангола, където работи illo tempore в качеството си на длъжностно лице на ответника, в рамките на работното време жалбоподателят влиза в случаен контакт с белезникав прах от неизвестно естество;

               —

               да се установи и декларира, че липсата на провеждане на разследване е незаконно;

               —

               да се осъди ответникът да проведе или да приключи разследването, да извърши поредица от съответни произтичащи от разследването действия, да предостави на жалбоподателя информация относно събитието от 29 октомври 2001 г., да гарантира на жалбоподателя достъп до пробата от праха;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за необратимо претърпените към днешна дата вреди, настъпили в резултат на липсата на разследване, сумата от 3 000 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за вредите, които ще настъпят в бъдеще в резултат на липсата на разследване, сумата от 300 EUR на ден, или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост, считано от утрешния ден до деня, в който — след като е проведено разследването и взети свързаните с него подготвителни или произтичащи мерки — жалбоподателят получи известие за заключенията от разследването, заедно с оповестяването им по подходящ начин в помещенията на делегацията и в Главна дирекция „Развитие и външни отношения“;

               —

               да се разгледа поведението на ответника преди, по време и след събитието от 29 октомври 2001 г., което по някакъв начин е свързано с това събитие, с изключение на непровеждането на разследване;

               —

               да се установи и обяви, че въпросното поведение е незаконно;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за вредите, произтичащи от въпросното поведение, сумата от 5 000 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост;

               —

               да се осъди ЕК да възстанови на жалбоподателя съдебните разноски, разходи и хонорари, направени в хода на производството, включително и свързаните с изготвянето на заключение на вещо лице на страната, което може да бъде изготвено с цел да се установи дали са налице условията да бъде осъден ответникът да плати на жалбоподателя всяка една от посочените по-горе суми и, по-общо, да се установи всеки факт, който е необходим, за да бъде постановено решение по настоящото дело.


title: Дело T-398/06: Иск, предявен на 15 декември 2006 г. — UniCredit Italiano/СХВП — Union Investment Privatfonds (1 Unicredit)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/33

         Иск, предявен на 15 декември 2006 г. — UniCredit Italiano/СХВП — Union Investment Privatfonds (1 Unicredit)
   (Дело T-398/06)
   (2007/C 42/59)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: UniCredit Italiano SpA (Генуа, Италия) (представители: G. Floridia и R. Floridia, Avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Union Investment Privatfonds GmbH
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени оспорваното решение.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: ищецът.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „1 Unicredit“, заявка за регистрация № 2.055.069 за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 и 42.

      Притежател на марката или знака, на които се прави позоваване в процедурата по възражение: Union Investment Privatfonds GmbH.

      Марка или знак, на които се прави позоваване: германски словесни марки, „UNIFONDS“ (№ 881.995) и „UNIRAK“ (№ 991.997) и фигуративна марка „UNIZINS“ (№ 2.016.954) за услуги от клас 36 (капиталови инвестиции).

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на теорията за по-широка защита на т.нар. серийни марки, установена от Първоинстанционния съд в решение от 23 февруари 2006 г. по делото Т-194/03 Bainbridge.


title: Дело T-56/15: Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „BRAUWELT“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 — Право на изслушване — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/18

      Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT)
      (Дело T-56/15) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „BRAUWELT“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 - Право на изслушване - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
      (2016/C 441/22)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Нюрнберг, Германия) (представител: M. Höfler, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 декември 2014 г. (преписка R 1121/2014-4) относно регистрацията на словния знак „BRAUWELT“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело T-725/16: Определение на Общия съд от 27 март 2017 г. — Palos Caravina/CdT (Публична служба — Срочно наети служители — Длъжностни лица — Наемане на работа — Уведомление относно назначаването на трето лице — Член 25, трета алинея от Правилника — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/21

         Определение на Общия съд от 27 март 2017 г. — Palos Caravina/CdT
   (Дело T-725/16) (1)

   ((Публична служба - Срочно наети служители - Длъжностни лица - Наемане на работа - Уведомление относно назначаването на трето лице - Член 25, трета алинея от Правилника - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 178/29)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maria José Palos Caravina (Люксембург, Люксембург) (представители: A. Salerno и P. Singer, avocats)

      Ответник: Център за преводи за органите на Европейския съюз (CdT) (представители: M. Garnier и J. Rikkert)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на CdT от 23 декември 2015 г. за отказ жалбоподателката да бъде уведомена относно назначаването на трето лице, и от друга страна, на решението на CdT от 5 юли 2016 г., с което се отхвърля подадената от нея по административен ред жалба срещу този отказ

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.

               2)

               Центърът за преводи за органите на Европейския съюз (CdT) понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на г-жа Maria José Palos Caravina.

      (1)  ОВ C 462, 12.12.2016 г.


title: Дело F-148/12: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — Solberg/(ЕЦМНН) (Публична служба — Бивш срочно нает служител — Доклад за оценка — Правен интерес — Задължение за мотивиране — Обхват на правото на преценка)

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/26

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — Solberg/(ЕЦМНН)
   (Дело F-148/12) (1)

   (Публична служба - Бивш срочно нает служител - Доклад за оценка - Правен интерес - Задължение за мотивиране - Обхват на правото на преценка)
   2013/C 352/50
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ulrik Solberg (Лисабон, Португалия) (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. S. Orlandi, адв. J.-N. Louis и адв. É. Marchal)

      Ответник: Европейски център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН) (представител: D. Storti, подпомаган от адв. B. Wägenbaur)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се приема атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1 януари до 31 декември 2011 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Solberg понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН).

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г., стр. 30


title: Дело T-242/17: Жалба, подадена на 25 април 2017 г. — SC/Eulex Kosovo

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/28

         Жалба, подадена на 25 април 2017 г. — SC/Eulex Kosovo
   (Дело T-242/17)
   (2017/C 231/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: SC (представители: L. Moro, lawyer и A. Kunst, lawyer)

      Ответник: Eulex Kosovo

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателката иска от Общия съд:

               —

               да обяви, че ответникът е нарушил своите договорни и извъндоговорни задължения към нея;

               —

               да обяви, че вътрешният конкурс от 2016 г. е бил незаконосъобразен и поради това решението да не бъде подновен договорът на жалбоподателката е неправомерно;

               —

               да присъди обезщетение на жалбоподателката за загубите, претърпени поради неправомерното решение за неподновяване на нейния договор в размер на брутното трудово възнаграждение за 19 месеца заедно с корекция за дневните надбавки и допълнения към заплатата съгласно „Възнаграждението на договорно нает международен персонал“ и „Индикативното равнище на надбавките“;

               —

               да присъди обезщетение на жалбоподателката за неимуществените вреди, претърпени вследствие неправомерните действия и решения на ответника;

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си тя излага пет основания.

               1.

               Първото основание е за нарушение на параграфи 4 и 6 от Стандартните оперативни процедури (наричани по-нататък „СОП“) при преконфигуриране, които очертават съответно принципите, ролята и отговорностите на ръководителя на мисията, звеното за човешки ресурси, както и на параграф 5 (принципи) и параграф 7 (подбор), в частност параграф 7.1, букви a) и б), параграф 7.2 в), е) и к) и параграф 7.3 в) от СОП относно подбора на персонал (договорно неизпълнение).

               2.

               Второто основание е за нарушение на параграфи 7.2, буква е) и 7.3, буква в) от СОП относно подбора на персонал и член 3.2 от Кодекса за поведение на ответника, на договорните принципи за справедливост и добросъвестност (договорно неизпълнение) и на правото на жалбоподателката на добра администрация, предвидено в член 41 от Хартата на ЕС (извъндоговорно нарушение).

               3.

               Третото основание е за нарушение на принципа на безпристрастност и на правото на жалбоподателката на добра администрация.

               4.

               Четвъртото основание е за нарушение на правото на жалбоподателката на справедливи и равни условия на труд (член 31 от Хартата на ЕС), на Решение за Меморандум от 26 януари 2011 г. (Предложение за въвеждане на оценка на уменията за шофиране) и изискванията, предвидени в поканата за представяне на заявления за участие от 2014 г., както и правото на добра администрация.

               5.

               Петото основание е за нарушение на правото на жалбоподателката на справедливи и равни условия на труд (член 31 от Хартата).


title: Дело C-399/16: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 18 юли 2016 г. — X NV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/5

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 18 юли 2016 г. — X NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-399/16)
   (2016/C 371/06)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в производството по касационно обжалване: X NV

      Ответник в производството по касационно обжалване: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли членове 43 ЕО и 48 ЕО (понастоящем 49 ДФЕС и 54 ДФЕС) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която установено в държава членка дружество майка не може да вземе предвид загуба от курсови разлики по отношение на сумата, инвестирана в установено в друга държава членка дъщерно дружество, макар че би могло да направи това, ако посоченото дъщерно дружество е включено в данъчна единица, имаща характеристиките на нидерландска данъчна единица, с посоченото установено в първата посочена държава членка дружество, като това се дължи на консолидацията в рамките на данъчната единица?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: може ли или е задължително при определяне на загубата от курсови разлики, която следва да се вземе предвид в този случай, да се приеме, че в данъчната единица са били включени и (едно или повече) преки и непреки дъщерни дружества, установени в Европейския съюз, които съответното дружество майка притежава косвено посредством посоченото дъщерно дружество?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: следва ли в този случай да се вземат предвид само загуби от курсови разлики, които биха били отразени при включване в данъчната единица на дружеството майка през годините, за които се отнася правният спор, или следва да се вземат предвид и резултати от курсови разлики, които биха били отразени през предишните години?


title: Дело F-44/05 RENV: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 23 октомври 2012 г. — Strack/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна на решението — Снемане на имунитета на служители на институция във връзка с техни устни и писмени изявления в рамките на съдебно производство — Назначаване на длъжност началник на отдел — Отхвърляне на кандидатура — Жалба за отмяна — Правен интерес на лицето, чиято кандидатура е отхвърлена — Сила на пресъдено нещо — Процесуално нарушение — Претегляне на интересите — Иск за обезщетение — Претърпяна вследствие на нарушение неимуществена вреда)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/25

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 23 октомври 2012 г. — Strack/Комисия
   (Дело F-44/05 RENV)
   (Публична служба - Длъжностни лица - Връщане на делото на Съда на публичната служба след отмяна на решението - Снемане на имунитета на служители на институция във връзка с техни устни и писмени изявления в рамките на съдебно производство - Назначаване на длъжност началник на отдел - Отхвърляне на кандидатура - Жалба за отмяна - Правен интерес на лицето, чиято кандидатура е отхвърлена - Сила на пресъдено нещо - Процесуално нарушение - Претегляне на интересите - Иск за обезщетение - Претърпяна вследствие на нарушение неимуществена вреда)
   2013/C 46/44
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представители: N. A. Lödler и H. Tettenborn, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. Krämer и B. Eggers)

      Предмет

   Връщане на делото след отмяна на решението — Публична служба — От една страна, отмяна на решението на Комисията да отхвърли кандидатурата на жалбоподателя за длъжността началник на отдел „Обществени поръчки и договори“ и да назначи друг кандидат на тази длъжност и, от друга страна, искане за обезщетение (преди T-225/05).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля като недопустимо искането за снемане на имунитета на служителите на Комисията на Европейските общности във връзка с дело F-44/05, Strack/Комисия.

               2.

               Отхвърля като неоснователно искането за обезщетение поради прекомерна продължителност на административната процедура за назначаване на някой от кандидатите на съответната длъжност и поради прекомерна продължителност на досъдебното производство.

               3.

               Отменя решението за назначаване на г-н A и решението на Комисията на Европейските общности от 19 ноември 2004 г. за отхвърляне на кандидатурата на г-н Strack за длъжността началник на отдел „Обществени поръчки и договори“ на Службата за официални публикации на Европейските общности.

               4.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               5.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски по дела Strack/Комисия, F-44/05, Комисия/Strack, T-526/08 P и Strack/Комисия, F-44/05 RENV и съдебните разноски на г-н Strack по същите дела.


title: Дело T-34/15: Решение на Общия съд от 1 юни 2016 г. – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants („CHEMPIOIL“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „CHEMPIOIL“ — По-ранна фигуративна марка „CHAMPION“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Служебна проверка на фактите — Задължение за мотивиране — Право на защита — Членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/26

         Решение на Общия съд от 1 юни 2016 г. – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants („CHEMPIOIL“)
   (Дело T-34/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Словна марка „CHEMPIOIL“ - По-ранна фигуративна марка „CHAMPION“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Служебна проверка на фактите - Задължение за мотивиране - Право на защита - Членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 251/28)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wolf Oil Corp. (Хемиксем, Белгия) (представители: P. Maeyaert и J. Muyldermans, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: UAB SCT Lubricants (Клайпеда, Литва) (представител: S. Labesius, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 31 октомври 2014 г. (преписка R 1596/2013-5), относно производство по възражение между Wolf Oil Corp. и UAB SCT Lubricants.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Wolf Oil Corp. да заплати съдебните разноски, включително и тези на UAB SCT Lubricants, направени в производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело T-577/12: Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — NIOC и др./Съвет

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/19

         Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — NIOC и др./Съвет
   (Дело T-577/12)
   2013/C 79/35
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Сингапур, Сингапур); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Лондон, Обединено кралство); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Техеран, Иран); Karoon Oil & Gas Production Co. (Ахваз, Иран); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Техеран); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Техеран); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Ахваз); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Шираз, Иран); Maroun Oil & Gas Co. (Ахваз); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Хузестан, Иран); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ахмед, Иран); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Омидие, Иран); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Хорамшахр, Иран); West Oil & Gas Production Co. (Керманшах, Иран); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Машхад, Иран); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Техеран); Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Бушер, Иран); и Iran Liquefied Natural Gas Co. (Техеран) (представител: адв. J.-M. Thouvenin)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателите,

               —

               да отмени Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателите,

               —

               да обяви Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за неприложим спрямо тях,

               —

               да обяви Решение 2012/635/ОВППС за неприложимо спрямо тях,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат седем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от липсата на мотиви в нарушение на член 296 ДФЕС, доколкото в Регламента за изпълнение, въз основа на който жалбоподателите са включени в списъка на санкционирани образувания, не се посочвало изрично правното основание за приемането на този регламент.

               2.

               Второто правно основание е изведено от липсата на нормативна основа както за Регламент за изпълнение № 945/2012 (1), така и за Регламент № 267/2012 (2), който би трябвало да се обяви за неприложим спрямо жалбоподателите, тъй като, от една страна, бил приет в нарушение на член 296 ДФЕС и член 215 ДФЕС, а от друга страна, неговият член 23, параграф 2, буква г), който представлявал правното основание за включването на жалбоподателите в списъка в приложение IХ към Регламент № 267/2012, бил в противоречие с Договорите и Хартата на основните права на Европейския съюз.

               3.

               Третото, четвъртото, петото и шестото правно основание за отмяна на включването на жалбоподателите в списъка в приложение IХ към Регламент № 267/2012 и в приложението към Решение 2012/635/ОВППС (3) са изведени i) от грешка при прилагане на правото, ii) от фактическа грешка, iii) от обстоятелството, че посоченото включване накърнява правото на защита, на добра администрация и на ефективна съдебна защита, както и iv) от обстоятелството, че посоченото включване било в противоречие с принципа на пропорционалност.

               4.

               Седмото правно основание е за неприложимост спрямо жалбоподателите на член 1, точка 8 от Решение 2012/635/ОВППС, който представлявал правното основание за включването им в посочените списъци на образувания, на които са наложени ограничителни мерки, доколкото това решение било в противоречие с Договорите, Хартата на основните права и принципа на пропорционалност.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16).

      (2)  Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).

      (3)  Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58).


title: Дело T-578/08: Определение на Общия съд от 29 ноември 2010 г. — DVB Project/СХВП — Eurotel (DVB)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/56

         Определение на Общия съд от 29 ноември 2010 г. — DVB Project/СХВП — Eurotel (DVB)
   (Дело T-578/08) (1)

   ()
   2011/C 30/100
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-536/10: Решение на Общия съд от 8 ноември 2013 г. — Kessel/СХВП — Janssen-Cilag (Premeno) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Premeno“ — По-ранна национална словна марка „Pramino“ — Доказателство за реалното използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Ограничаване на стоките, посочени в заявката за марка — Член 43, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/11

         Решение на Общия съд от 8 ноември 2013 г. — Kessel/СХВП — Janssen-Cilag (Premeno)
   (Дело T-536/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Premeno“ - По-ранна национална словна марка „Pramino“ - Доказателство за реалното използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Ограничаване на стоките, посочени в заявката за марка - Член 43, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
   2013/C 377/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH (Mörfelden-Walldorf, Германия) (представители: първоначално S. Bund, впоследствие A. Jacob, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално B. Schmidt, впоследствие D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Германия) (представител: M. Wenz, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 септември 2010 г. (дело R 708/2010-4) относно производство по възражение между Janssen-Cilag GmbH и Kessel Marketing & Vertriebs GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 21 септември 2010 г. (дело R 708/2010 4).

               2.

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Kessel Marketing & Vertriebs GmbH.

               3.

               Janssen-Cilag GmbH понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело C-536/10: Жалба, подадена на 19 ноември 2010 г. от MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 10 септември 2010 г. по дело T-233/08 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/24

         Жалба, подадена на 19 ноември 2010 г. от MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 10 септември 2010 г. по дело T-233/08 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-536/10)
   ()
   2011/C 30/40
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (представител: W. Göpfert, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение в частта му, с която се отхвърлят исканията по предявената пред Общия съд жалба;

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав от 15 април 2008 г. по преписка R 1525/2006-4 и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, направени във връзка с производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               С подадената жалба жалбоподателят иска да се отмени решението на Общия съд, с което последният отхвърля подадената пред него жалба, като приема, че отказвайки регистрацията на словната марка „ROI ANALYZER“ за стоки от клас 9 (компютърен софтуер) и за услуги от класове 35 и 42 (консултантски услуги за търговско управление, както и компютърно програмиране), четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) не допуска нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (наричан по-нататък „Регламент за марката на Общността“) и на член 7, параграф 1, буква в) от Регламента за марката на Общността.

               2.

               Според жалбоподателя в това отношение Общият съд изхожда от погрешна фактическа обстановка и приема по-специално, че става въпрос за стоки и услуги, предназначени единствено за експерти със специални познания и интереси в областта на стопанското управление. Според жалбоподателя по този начин се изопачава обстоятелството, че стоките „компютърен софтуер“ от клас 9 ще се използват единствено „предимно“ за събиране и обработка на данни на определени предприятия. Жалбоподателят посочва във връзка с това, че заявената марка може да има за обект на защита и друг вид софтуер. Жалбоподателят изтъква в допълнение, че с конкретния софтуер работят също и инженери,, и други лица, които не познават специализираната терминология в областта на стопанското управление. Следователно оценката на Общия съд се основава на погрешни фактически обстоятелства.

         Според жалбоподателя освен това Общият съд, отново изхождайки от погрешни факти, приема, независимо че съставната част „ROI“ от заявената марка има различни значения на различните езици, в търговския оборот този словен елемент („ROI“) в комбинацията с думата „ANALYZER“ винаги се разбира като „Return On Investment“ (възвръщаемост на инвестициите). Жалбоподателят изтъква, че са погрешни разсъжденията на Общия съд, че при тези обстоятелства съответните потребители биха разбирали заявената марка като означение за „инструмент за анализ на възвръщаемостта на инвестициите“.
   Жалбоподателят посочва по-нататък, че Общият съд подлага на неправилна оценка разглежданите в конкретното дело стоки и услуги, доколкото приема, че са налице основания за отказ от регистрация във връзка със съответния компютърен хардуер. След като словосъчетанието на означението се разделя на съставните му части вече е извършена валидна регистрация за съответните стоки и за услугите от класове 35 и 42.
   Жалбоподателят изтъква накрая, че посоченият довод за наличие на предходни регистрации в ЕС, по-специално на марки на Общността, се отхвърля с аргумента, че в тази връзка не могат да се вземат предвид национални марки. И в това отношение се изхожда от погрешна фактическа обстановка.


title: Дело T-646/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Karanikas/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/60

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Karanikas/Парламент
   (Дело T-646/15)
   (2016/C 048/68)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Harry Karanikas (Каландри, Гърция) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8594 C на Европейския парламент от 14 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело C-20/14: Преюдициално запитване от Bundespatentgerichts (Германия), постъпило на 17 януари 2014 г.  — BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/11

         Преюдициално запитване от Bundespatentgerichts (Германия), постъпило на 17 януари 2014 г. — BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz
   (Дело C-20/14)
   2014/C 129/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundespatentgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Ответник: Bodo Scholz

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2008/95/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че при идентични и сходни стоки и услуги може да се приеме наличие на вероятност от объркване в съзнанието на потребителите, ако буквена поредица с отличителен характер, която доминира по-ранния средно отличителен словен/фигуративен знак, се използва в по-новия словен знак на трето лице, като към тази буквена поредица се прибавя свързана с нея описателна комбинация от думи, която обяснява буквената поредица като съкращение на описателните думи?

      (1)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).


title: Дело C-412/15: Решение на Съда (трети състав) от 5 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Hessisches Finanzgericht — Германия) — TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II — Hofgeismar (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Освобождавания за някои дейности от обществен интерес — Член 132, параграф 1, буква г) — Доставка на човешки органи, кръв и кърма — Обхват — Обработена и използвана за промишлени цели плазма от човешка кръв)

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/3

      Решение на Съда (трети състав) от 5 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Hessisches Finanzgericht — Германия) — TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II — Hofgeismar
      (Дело C-412/15) (1)

      ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Освобождавания за някои дейности от обществен интерес - Член 132, параграф 1, буква г) - Доставка на човешки органи, кръв и кърма - Обхват - Обработена и използвана за промишлени цели плазма от човешка кръв))
      (2016/C 441/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Hessisches Finanzgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH

         Ответник: Finanzamt Kassel II — Hofgeismar

         Диспозитив

      Член 132, параграф 1, буква г) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че доставката на човешка кръв, която държавите членки са длъжни да освобождават съгласно тази разпоредба, не обхваща доставката на кръвна плазма, получена от човешка кръв, когато кръвната плазма е предназначена не пряко за терапевтични цели, а само за производството на лекарствени продукти.

         (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело F-32/13: Жалба, подадена на 8 април 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/58

         Жалба, подадена на 8 април 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-32/13)
   2013/C 207/96
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: F. Moyse, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се отхвърля искането за изплащане на неиздължения остатък от сумата, която Комисията трябвало да изплати на жалбоподателя като обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 9 януари 2013 г., с което тя отказва да уважи искането на жалбоподателя и отхвърля административната му жалба за изплащане на неиздължения остатък от сумата, която Комисията трябвало да му изплати, тъй като е напуснал. Доколкото е необходимо с жалбата се иска и отмяна на писмото на Комисията от 13 април 2012 г., с което Комисията за пръв път взема отношение по искането на жалбоподателя за преизчисляване на сумата, която Комисията трябва да му изплати.

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-488/13: Определение на Общия съд от 22 януари 2015 г.  — GEA Group/СХВП (engineering for a better world) (Марка на Общността — Срок за обжалване — Начален момент — Съобщаване по факс на решението на апелативния съвет — Получаване на факса — Просрочие — Липса на непреодолима сила или случайно събитие — Явна недопустимост)

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/26

         Определение на Общия съд от 22 януари 2015 г. — GEA Group/СХВП (engineering for a better world)
   (Дело T-488/13) (1)

   ((Марка на Общността - Срок за обжалване - Начален момент - Съобщаване по факс на решението на апелативния съвет - Получаване на факса - Просрочие - Липса на непреодолима сила или случайно събитие - Явна недопустимост))
   (2015/C 089/31)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GEA Group AG (Дюселдорф, Германия) (представител: J. Schneiders, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие S. Hanne)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 март 2013 г. (преписка R 935/2012-4) относно заявка за регистрация на словния знак „engineering for a better world“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда GEA Group AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело T-546/11: Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. — Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development/Комисия

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/28

         Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. — Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development/Комисия
   (Дело T-546/11)
   2011/C 355/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Хайфа, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Хайфа) (представители: D. Grisay и D. Piccininno, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме настоящата жалба за отмяна, основана на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               да я обяви за допустима и,

               —

               като главно искане, да обяви жалбата за основателна и да отмени решението на Генерална дирекция „Информационно общество и медии“ на Европейската комисия от 2 август 2011 г.,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание, изведено от съществено процесуално нарушение, е разделено на две части, които се основават:

                           —

                           от една страна, на липса и недостатъчност на мотивите, доколкото Комисията не посочвала по отношение на два от четирите засегнати договора основанията и доказателствата, въз основа на които в обжалваното решение се приема корекция на допустимите разходи;

                           —

                           от друга страна, на нарушение на правото на защита, доколкото Комисията не допуснала Technion — Israel Institute of Technology да се запознае и да коментира документите, на които се основава обжалваното решение.

               2.

               Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката доколкото в обжалваното решение не се доказвало, въз основа на изтъкнатите елементи, че услугите, по отношение на които Комисията иска възстановяване, не са били действително извършени.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение принципите на защита на оправданите правни очаквания и на пропорционалност, тъй като Комисията:

                           —

                           е приела решение за корекция на допустимите разходи, въпреки че била потвърдила разходите при определянето на проектите, преди сключването на договорите, и

                           —

                           е поискала корекция на допустимите разходи, съответстваща на сума, която надхвърля тази, по отношение на която твърди, че представя доказателства.


title: Дело C-353/14: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n ° 2 de Terrassa (Испания), постъпило на 22 юли 2014 г.  — Elisabet Rion Bea/Bankia S.A. и др.

text:
               29.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 339/13

         Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Испания), постъпило на 22 юли 2014 г. — Elisabet Rion Bea/Bankia S.A. и др.
   (Дело C-353/14)
   2014/C 339/15
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Страни в главното производство

      Ищец: Elisabet Rion Bea

      Ответници: Bankia S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE и Fondo de Garantía Salarial

      Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречат ли на членове 107 и 108 от консолидирания текст на Договора за [функционирането на] Европейския съюз член 56 от Статута на работниците (Кралски законодателен декрет 1/1995 от 24 март), пета преходна разпоредба от Закон 3/2012 от 6 юли за въвеждане на неотложни мерки за реформиране на пазара на труда, член 123 и член 124, параграф 13 от Ley Reguladora de la Jurisdicción Social (Закон 36/2011 от 10 октомври 2011 г. относно съдилищата, разглеждащи социално-правни спорове, който препраща към предходните разпоредби), доколкото по същество с тях се увеличава размерът на разрешените обезщетения с Решение на Европейската комисия по процедура „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?

               2)

               Противоречи ли на горепосочените разпоредби от правото на Съюза и на Решение на Европейската комисия по процедура „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“ тълкуване на посочените национални разпоредби, което позволява на националния съд, в случай на признаване на уволнението за законно, да намали размера на обезщетението до предвидения във вътрешното право законов минимум?

               3)

               Противоречи ли на горепосочените разпоредби от правото на Съюза и на Решение на Европейската комисия по процедура „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“ тълкуване на посочените национални разпоредби, което позволява на националния съд, в случай на признаване на уволнението за незаконно, да измени размера на обезщетението до уговорения в постигнатото в периода на консултации споразумение, при положение че този размер е по-голям от законовия минимум, но по-малък от законовия максимум?


title: Дело T-439/15: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 4 август 2015 г. — Amrita и др./Комисия

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/24

         Иск, предявен на/Жалба, подадена на 4 август 2015 г. — Amrita и др./Комисия
   (Дело T-439/15)
   (2015/C 328/23)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Италия), Cesi Marta (Alliste, Италия), Comune Agricola Lunella — Soc. Mutua Coop Agricola (Galatone, Италия), Mustich Loredana Faustina (Lequile, Италия), Rollo Olga (Lecce, Италия), Borrello Claudia (Salve, Италия), Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta и Vito Lisi (Miggiano, Италия), Marzo Luigi (Specchia, Италия), Azienda Agricola Piccapane di Pellegrino Giuseppe (Castrignano del Capo, Италия), Azienda Agricola Le Lame di Russo Antonello и Russo Gianluigi Ss (Cutrofiano, Италия), Lanzieri Ivana (Ugento, Италия), Stendardo Giovanni (Presicce, Италия), Stasi Anna Maria (Castrignano del Capo, Италия), Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi (Muro Leccese, Италия), Castriota Maria Grazia (Galatone, Италия), Gabrieli Tommasi Emanuele (Calimera, Италия), Azienda Agricola di Canioni Fiorella (Melendugno, Италия), Azienda Agricola Spirdo Ss agricola (Ruffano, Италия), Coppola Silvia (Guagnano, Италия), Fondazione le Costantine (Uggiano la Chiesa, Италия), Impresa Agricola Stefania Stamerra (Lecce, Италия), Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco (Trepuzzi, Италия), Cooperativa Sociale Terrarossa (Tricase, Италия), Vaglio Irene (Tricase, Италия), Simone Cosimo Antonio (Morciano di Leuca, Италия), Azienda Agrituristica „Gli Ulivi“ di Baglivo Cesaria (Tricase, Италия), Preite Osvaldo (Taurisano, Италия), Masseria Alti Pareti Società Agricola arl (Maglie, Италия), Società Agricola Li Matonni Sas di Sammarco Ascanio & C. (Erchie, Италия) (представители: L. Paccione и V. Stamerra, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд да отмени Решение за изпълнение на Европейската комисия от 18 май 2015 № 789, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз № 125/36 от 21 май 2015 г. със заглавие „Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 на Комисията от 18 май 2015 година относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Well e Raju) в Съюза)“, в частта в която е необходимо предварително неприлагане на Директива на Съвета от 8 май 2000 г. № 29, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз № 169 от 10 юли 2000 г. Със всички произтичащи от това правни последици и да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Обжалваното решение по настоящото дело е същото като по дела T-436/15, Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi и Negro/Комисия, и T-437/15, Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe и др./Комисия.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат шестнадесет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от незаконосъобразност на Директива 2000/29 поради нарушение на член 48 ДЕС във връзка с член 3 ДФЕС и член 5 ДЕС, от липса на компетентност и от нарушение на принципа на лоялно сътрудничество.

                           —

                           В това отношение се посочва, че Директивата възлага изключителна компетентност на Съюза, която не е призната от Договорите.

               2.

               Второто правно основание е изведено от незаконосъобразност на Директива 2000/29 поради липса на компетентност и нарушение на член 5 ДЕС във връзка с принципите на лоялно сътрудничество и субсидиарност.

                           —

                           В това отношение се посочва, че Директивата възлага на Комисията правомощие, което не е признато от Договорите, за отмяна на мерките, приети от държава членка в областта на регулирането на фитосанитарните изисквания за растенията.

               3.

               Третото правно основание е изведено от незаконосъобразност на Решение 2015/789 на Комисията поради незаконосъобразност на Директива 2000/29, изложена в точки 1 и 2 по-горе.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 6 ДЕС във връзка с принципа на ефективност на съдебната защита, която вече е предоставена на жалбоподателите от административната юрисдикция на италианската държава.

               5.

               Петото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС във връзка с принципите на лоялно сътрудничество и субсидиарност предвид пълната липса на мотиви относно решаващия въпрос за евентуалната недостатъчност на мерките за предотвратяване на разпространението на бактерията Xylella fastidiosa от държавата членка.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС във връзка с принципите на пропорционалност и предпазни мерки.

                           —

                           В това отношение се посочва, че предписанията в обжалваното решение изглеждат прекомерни спрямо декларираните цели.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 на Комисията поради нарушение на стандарт ISPM n. 9 във връзка с член 5 ДЕС и Протокол № 2 ДФЕС относно прилагането на принципите на пропорционалност и предпазни мерки.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 в частта, в която в нарушение на член 5 ДЕС и на закрепения в него принцип на пропорционалност, посочва цялата територия на провинция Лече като „заразена зона“ и район от най-малко 10 km на север от посочената провинция като „буферна зона“. Обжалваният акт съдържа и съществено процесуално нарушение, тъй като липсва фаза на разследване и мотиви и е опорочен от неправилни и неоснователни оценки.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС и липса на компетентност, тъй като италианската държава би могла да идентифицира и определи периметъра на евентуалната заразена зона.

               10.

               Десетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС и липса на компетентност в частта, в която се предписва забрана на засаждането на растения гостоприемници в „заразената зона“; и поради нарушение на член 1 от Допълнителния протокол № l към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, доколкото обжалваната мярка води до непредвидено ограничаване на вещните права на жалбоподателите върху собствените им земеделски земи.

               11.

               Единадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на членове 11 и 191 ДФЕС, поради нарушение на принципа на предпазните мерки и на член 5 ДЕС във връзка с Директива 2001/42, тъй като мярката по изкореняване на заразените и здрави растения в радиус от 100 mt., в едно от предписанията на задължителните фитосанитарни обработки за премахване на векторното насекомо, води до щети за околната среда и изменение на пейзажа на Саленто при липса на стратегическа екологична оценка и изследване на екологичните рискове и рисковете за човешкото здраве.

               12.

               Дванадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на членове 11 и 191 ДФЕС и Директива № 43/1992, тъй като приетите мерки не съдържат оценка на рисковете, които изкоренявания, разчиствания и продукти за растителна защита могат да причинят на специално защитени от правото на Съюза части от територията, включени в специалните защитени зони, природни паркове и територии от значение за Общността.

               13.

               Тринадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на Европейска конвенция за ландшафта, подписана във Флоренция на 20 октомври 2000 г. и поради нарушение на членове 191 и 11 ДФЕС във връзка с Директива 43/1992.

                           —

                           В това отношение се посочва, че мярката на ЕС налага безразборно изкореняване на маслинови дървета със задължително използване на химически пестициди, които са абсолютно забранени в биологичното земеделие, като това фактически води до загиването на предприятията жалбоподатели, които от години се занимават с биологично маслинопроизводство.

               14.

               Четиринадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г., както и нарушение на членове 11 и 191 ДФЕС, включително и във връзка с Директива 2009/128/ЕО, и поради нарушение на принципа на пропорционалност и съществено процесуално нарушение.

                           —

                           В това отношение се посочва, че Решението на ЕС задължава жалбоподателите да прилагат химични вещества, които не са разрешени в биологичното земеделие и да изкоренят растенията, за които само се подозира, че са заразени. Тези мерки противоречат на индикациите на научните становища на Европейския орган за безопасност на храните и се основават на убеждението за съществуване на причинно-следствена връзка между бързото изсъхване на маслиновото дърво и бактерията Xylella, която към днешна дата не е доказана.

               15.

               Петнадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789, доколкото Европейската комисия, вместо да приеме временни мерки за управление на риска, необходими за гарантиране на високо равнище на защита на здравето, използвала чисто хипотетичен подход по отношение на риска, категорично отхвърлен от Съда.

               16.

               Шестнадесетото правно основание е изведено от конкретна незаконосъобразност на Решение 2015/789 поради нарушение на член 5 ДЕС, от съществено процесуално нарушение и нарушение на принципа на пропорционалност.

                           —

                           В това отношение се посочва, че използването на пестициди и мерките за изкореняване, оценени от ЕОБХ като неефикасни и неосъществими, не са необходими за целта, която законодателството на ЕС поставя с Директива 2000/29/ЕО и нарушават принципа на пропорционалност.


title: Дело F-27/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 януари 2013 г. — BO/Комисия (Публична служба — Социално осигуряване — Поемане на разходите за транспорт, свързани с медицински услуги — Разходи за транспорт поради езикови причини)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/33

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 януари 2013 г. — BO/Комисия
   (Дело F-27/11) (1)

   (Публична служба - Социално осигуряване - Поемане на разходите за транспорт, свързани с медицински услуги - Разходи за транспорт поради езикови причини)
   2013/C 79/54
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BO (Аман, Йордания) (представители: L. Levi, M. Vandenbussche и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решенията на ответника, с които се отказва разрешение за поисканите от жалбоподателя медицински услуги в полза на неговия син, на неговата съпруга и на него самия.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решенията на Европейската комисия от 1 юни 2010 г., с които е отказано поемането на разходите за транспорт и за придружител на сина на BO.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати тези, направени от BO.

      (1)  ОВ C 186, 25.6.2011 г., стр. 33.


title: Съединени дела C-147/06 и C-148/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 15 май 2008 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — SECAP SpA (C-147/06) срещу Comune di Torino, в присъствието на: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte и Santorso Soc. coop. arl (C-148/06) срещу Comune di Torino, в присъствието на: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (Обществени поръчки за строителство — Възлагане на обществени поръчки — Оферти с необичайно ниски цени — Условия за изключване — Поръчки за строителство под праговете, предвидени от Директиви 93/37/ЕИО и 2004/18/ЕО — Задължения на възлагащия орган, произтичащи от основни принципи на общностното право)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 15 май 2008 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — SECAP SpA (C-147/06) срещу Comune di Torino, в присъствието на: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte и Santorso Soc. coop. arl (C-148/06) срещу Comune di Torino, в присъствието на: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl
   (Съединени дела C-147/06 и C-148/06) (1)

   (Обществени поръчки за строителство - Възлагане на обществени поръчки - Оферти с необичайно ниски цени - Условия за изключване - Поръчки за строителство под праговете, предвидени от Директиви 93/37/ЕИО и 2004/18/ЕО - Задължения на възлагащия орган, произтичащи от основни принципи на общностното право)
   (2008/C 171/04)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Consiglio di Stato
   Страни в главното производство

      Жалбоподатели: SECAP SpA (C-147/06), Santorso Soc. coop. arl (C-148/06)

      Ответник: Comune di Torino

      В присъствието на: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte (C-147/06), Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (C 148/06)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 30, параграф 4 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54) и на член 55, параграфи 1 и 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стp. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Оферти с необичайно ниски цени — Обхват на задължението за въвеждане на състезателно производство за проверка
   Диспозитив
   Основните норми на Договора относно свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги, както и общият принцип за недопускане на дискриминация, не допускат национална правна уредба, която, що се отнася до обществени поръчки на стойност под прага, определен в член 6, параграф 1, буква а) от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, изменена с Директива 97/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1997 година, представляващи сигурен трансграничен интерес, налага императивно на възлагащите органи, когато броят на действителните оферти е над пет, автоматично да изключат офертите, чиито цени са счетени за необичайно ниски по отношение на насрещната престация, според математически критерий, предвиден от тази правна уредба, без да оставя на споменатите възлагащи органи възможност да проверят съставните елементи на тези оферти, като изискат обосновка за тях от съответните оференти. Случаят не би бил такъв, ако национална или местна уредба или съответният възлагащ орган определят разумен праг, над който се прилага автоматичното изключване на офертите, поради това че прекомерно големият брой оферти може евентуално да задължи възлагащия орган да извърши в състезателно производство проверка на толкова голям брой оферти, че това да надхвърли неговия административен капацитет или евентуално да постави в опасност изпълнението на проекта поради закъснението, до което тази проверка може да доведе.

      (1)  ОВ C 143, 17.6.2006 г.

      ОВ C 154, 1.7.2006 г.


title: Дело T-698/16: Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. — Trasta Komercbanka a.o./ЕЦБ

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/29

      Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. — Trasta Komercbanka a.o./ЕЦБ
      (Дело T-698/16)
      (2016/C 441/34)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Trasta Komercbanka AS (Рига, Латвия) и 6 други (представители: O. Behrends, L. Feddern и M. Kirchner, lawyers)

         Ответник: Европейска централна банка

         Искания на жалбоподателите

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на ЕЦБ от 3 март 2016 г. за оттегляне на банковия лиценз на Trasta Komercbanka AS; и

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат седем основания.

                  1.

                  Първото основание е, че ЕЦБ нарушила член 24 от Регламента за ЕНМ (1) и свързаните разпоредби при разглеждането от Административния съвет за преглед на по-ранното решение на ЕЦБ.

                  2.

                  Второто основание е, че ЕЦБ не разгледала и оценила внимателно и безпристрастно всички фактически обстоятелства, включително (но не само) това, че ЕЦБ не отчела адекватно факта, че представените от латвийския регулаторен орган сведения и документи са неточни.

                  3.

                  Третото основание е, че ЕЦБ нарушила принципа на пропорционалност, като не признала наличието на алтернативни мерки.

                  4.

                  Четвъртото основание е, че ЕЦБ нарушила принципа на равно третиране.

                  5.

                  Петото основание е, че ЕЦБ нарушила член 19 и съображение 75 от Регламент ЕНМ и злоупотребила с власт.

                  6.

                  Шестото основание е, че ЕЦБ нарушила принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност.

                  7.

                  Седмото основание е, че ЕЦБ нарушила процесуални правила, включително правото на изслушване, правото на достъп до преписката, правото на достатъчно мотивирано решение и освен това нарушила член 83, параграф 1 от Рамковия регламент за ЕНМ.

         (1)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63).


title: Дело C-178/12: Определение на Съда (осми състав) от 7 март 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social — Испания) — Rafaela Rivas Montes/Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO) (Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда — Социална политика — Принцип на равно третиране — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4 — Срочни трудови договори в публичния сектор — Определяне на трудовия стаж — Различно третиране на лицата според това дали работят по служебно или по трудово правоотношение — Вземане предвид на предходния трудов стаж в администрацията — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/4

         Определение на Съда (осми състав) от 7 март 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social — Испания) — Rafaela Rivas Montes/Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
   (Дело C-178/12) (1)

   (Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда - Социална политика - Принцип на равно третиране - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Срочни трудови договори в публичния сектор - Определяне на трудовия стаж - Различно третиране на лицата според това дали работят по служебно или по трудово правоотношение - Вземане предвид на предходния трудов стаж в администрацията - Явна липса на компетентност на Съда)
   2013/C 129/06
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social

      Страни в главното производство

      Ищец: Rafaela Rivas Montes

      Ответник: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social — Тълкуване на член 45, параграф 4 ДФЕС — Национално законодателство, което урежда начина на изчисляване на допълнителното трудово възнаграждение за трудов стаж в публичната администрация — Прилагане от административна служба на различни правила според това дали правоотношението е служебно или трудово — Невземане предвид на някои периоди на положен труд от работещите по трудово правоотношение

      Диспозитив

   Преюдициалните въпроси, поставени от Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba (Испания) с акт от 27 февруари 2012 г., очевидно не са от компетентността на Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело T-310/17: Жалба, подадена на 15 май 2017 г. — Lion’s Head Global Partners/EUIPO — Lion Capital (LION’S HEAD global partners)

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/49

         Жалба, подадена на 15 май 2017 г. — Lion’s Head Global Partners/EUIPO — Lion Capital (LION’S HEAD global partners)
   (Дело T-310/17)
   (2017/C 231/62)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lion’s Head Global Partners LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: R. Nöske, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Lion Capital LLP (Лондон, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „LION’S HEAD global partners“ — международна регистрация № 996 979

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 28 февруари 2017 г. по преписка R 1477/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 28 февруари 2017 г. (преписка R 1477/2016-4), постановено в производство по възражение със страни Lion’s Head Global Partners LLP и Lion Capital LLP, и да отхвърли възражението,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-585/08: Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshofs (Австрия) на 24 декември 2008 г.  — Peter Pammer/Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/40

         Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshofs (Австрия) на 24 декември 2008 г. — Peter Pammer/Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG
   (Дело C-585/08)
   (2009/C 44/68)
   Език на производството: немски
   Запитваща юрисдикция
   Oberster Gerichtshof
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Peter Pammer

      Ответник: Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG
   Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли „пътуването с товарен кораб“ пакетно пътуване по смисъла на член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1)?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: за да е налице „насочване“ на дейности по смисъла на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент № 44/2001, достатъчно ли е да има възможност да се ползва уебсайт на посредник?

      (1)  ОВ L 12, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр.74.


title: Дело T-445/08: Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — FIFA/СХВП — Ferrero (GERMANY 2006)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/50

         Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — FIFA/СХВП — Ferrero (GERMANY 2006)
   (Дело T-445/08)
   (2008/C 313/89)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Цюрих, Швейцария) (представители: D. Alexander QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel and C. Rassmann, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Германия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло или частично решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 юни 2008 г. по преписка R 1467/2005-1, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „GERMANY 2006“ за стоки и услуги от класове 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 и 42 — Марка на Общността № 2 153 005

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по заличаването

      Изложени правни основания: i) Нарушение на членове 73 и 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав до голяма степен основава решението си на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета — разпоредба, на която не се е позовала нито другата страна в производството пред апелативния състав, нито отделът по заличаването; ii) при условията на евентуалност, нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не е разгледал регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, като цяло, от гледна точка на средния потребител и не е приложил релевантното право относно преценката на описателния характер на заявените стоки и/или услуги; и iii) нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, е лишена от необходимия отличителен характер; и iv) нарушение на член 7, параграф 3 и член 51, параграф 2 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че регистрираната марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност, не е придобила отличителен характер за услуги от клас 41 и за всички стоки, които са предмет на търговия.


title: Дело F-4/13: Жалба, подадена на 15 януари 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/38

         Жалба, подадена на 15 януари 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-4/13)
   2013/C 108/90
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: адв. N. Lhoëst)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението, с което се приема атестационния доклад на жалбоподателя за периода 1995 г. — 1997 г. и искане за обезщетение на вредите.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на административния генерален секретар на Европейската служба за външна дейност от 12 март 2012 г., с което се приема атестационният доклад на жалбоподателя за периода 1995—1997 г.;

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението на органа по назначаването на Комисията от 4 октомври 2012 г. за отхвърляне на жалбата, подадена от жалбоподателя на 20 юни 2012 г. на основание член 90, параграф 2 от Правилника;

               —

               да се осъди Комисията да заплати сумата от 25 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.