title: Дело T-260/14: Жалба, подадена на 25 април 2014 г.  — Vattenfall Europe Mining и др./Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/21

         Жалба, подадена на 25 април 2014 г. — Vattenfall Europe Mining и др./Комисия
   (Дело T-260/14)
   2014/C 223/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Vattenfall Europe Mining AG (Котбус, Германия), Vattenfall Europe Sales GmbH (Хамбург, Германия) и Vattenfall GmbH (Берлин, Германия) (представители: R. Karpenstein и C. Johann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска Комисия

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               на основание член 264 ДФЕС да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. в процедурата относно държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Германия, подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители (C (2013) 4424 окончателен),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: не са използвани ресурси на държава по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
               По първото правно основание жалбоподателите твърдят, че Комисията неправилно е приела, че в рамките на финансовите потоци, предвидени с Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“), са използвани „ресурси на държава членка“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           Поставянето в по-благоприятно положение със закон без използване на държавни ресурси не било достатъчно, за да е налице хипотезата на държавна помощ. Що се отнася до допълнителната такса по EEG, изискването да са използвани държавни ресурси не било изпълнено, тъй като таксата се заплащала единствено от субекти на частното право, а събраните ресурси не можело да се разглеждат като ресурси на държавата поради липсата на постоянен контрол и на свързаната с това възможност за разпореждане с тях.

                           —

                           Изключено било да е налице държавен контрол върху самата допълнителна такса по EEG, най-малкото защото размерът ѝ се определял не от държавни органи, а от цената на електроенергията на борсата и от количеството предлагана там електроенергия от възобновяеми източници. Освен това държавата нямала възможност за влияние върху отношенията между доставчиците на енергия и крайните потребители на петия етап от компенсационния механизъм по EEG. Прехвърлянето на разходите тук се осъществявало в рамките на правоотношение, което се урежда изцяло от частното право.

                           —

                           Следователно, поради задължителната връзка между квалифицирането на допълнителната такса по EEG и намаляването на допълнителната такса за енергоемките потребители изискваният държавен контрол не бил налице и що се отнася до т.нар. компенсационен режим по EEG. Не можело да се приеме, че такъв контрол е налице поради това, че решението относно контрола се взема от Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (Федерална служба по икономика и контрол върху износа), тъй като на тази служба били възложени просто изпълнителни, съответно установителни функции.

                           —

                           Освен това с намаляването на допълнителната такса за енергоемките потребители държавата не се отказвала от ресурси, които иначе би могла да получи. Поради особената организация на компенсационния механизъм по EEG намаляването на допълнителната такса не водело до спад на общите приходи от допълнителната такса по EEG. Напротив, намаленията на допълнителната такса за енергоемките потребители се компенсирали чрез по-високите допълнителни такси за всеки доставен киловатчас електроенергия за непривилегировани крайни потребители.

               2.

               Второ правно основание: не е налице селективно предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
               По второто правно основание жалбоподателите твърдят, че противно на приетото от Комисията, т.нар. особен компенсационен режим по EEG не предвижда селективно предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Разграничението между енергоемки и неенергоемки потребители се дължало на логиката на режима на допълнителната такса по EEG и затова поначало не било селективно. Намаляването на таксата за енергоемките потребители просто компенсирало особените вреди за тези потребители от събираната съобразно потреблението допълнителна такса по EEG.

               3.

               Трето правно основание: липса на (риск от) нарушаване на конкуренцията или засягане на търговията.
               По третото правно основание жалбоподателите твърдят, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията, нито създава риск от нарушаването ѝ, и не засяга търговията между държавите членки.


title: Дело T-353/07: Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — Esber/СХВП — Coloris Global Coloring Concept (COLORIS)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/63

         Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — Esber/СХВП — Coloris Global Coloring Concept (COLORIS)
   (Дело T-353/07)
   (2007/C 269/114)
   Език на исковата молба: испански
   Страни

      Ищец: Esber, S.A. (Vizcaya, Испания) [представители: Sr. J.A. Calderón Chavero и Sras. T. Villate Consonni и A. Yañez Manglano, abogados.]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Coloris Global Coloring Concept, S.A.S.
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решение Решение № R-1060/2006-1от 28 юни 2007 г. на Първи апелативен състав,

               —

               като последица от горепосоченото и като се има предвид решението на апелативния състав, да се отхвърли възражението на противната страна и се признае марката, предмет на спора

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски по това производство в случай на възражение по същото, както и да се отхвърлят претенциите й.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: ищецът

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа думата „COLORIS“ (заявка за регистрация № 2.817.732) за стоки от клас 2.

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: COLORIS GLOBAL COLORING CONCEPT, S.A.S.

      Марката или знака, на които става позоваване в производството по възражение: френска национална словна марка „COLORIS“ за стоки от клас 2 (№ 98/717642)

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността.


title: Дело C-295/12 P: Решение на Съда (пети състав) от 10 юли 2014 г.  — Telefónica SA, Telefónica de España SAU/Европейска комисия, France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo), European Competitive Telecommunications Association (Член 102 ДФЕС — Злоупотреба с господстващо положение — Испански пазари за широколентов интернет достъп — Свиване на маржовете — Член 263 ДФЕС — Контрол за законосъобразност — Член 261 ДФЕС — Правомощие за пълен съдебен контрол — Член 47 от Хартата — Принцип на ефективната съдебна защита — Пълен съдебен контрол — Размер на глобата — Принцип на пропорционалност — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/3

         Решение на Съда (пети състав) от 10 юли 2014 г. — Telefónica SA, Telefónica de España SAU/Европейска комисия, France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo), European Competitive Telecommunications Association
   (Дело C-295/12 P) (1)

   ((Член 102 ДФЕС - Злоупотреба с господстващо положение - Испански пазари за широколентов интернет достъп - Свиване на маржовете - Член 263 ДФЕС - Контрол за законосъобразност - Член 261 ДФЕС - Правомощие за пълен съдебен контрол - Член 47 от Хартата - Принцип на ефективната съдебна защита - Пълен съдебен контрол - Размер на глобата - Принцип на пропорционалност - Принцип на недопускане на дискриминация))
   2014/C 315/03
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Telefónica SA, Telefónica de España SAU (представители: F. González Díaz и B. Holles, abogados)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier и C. Urraca Caviedes), France Telecom España SA (представители: H. Brokelmann и M. Ganino, abogados), Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) (представители: L. Pineda Salido и I. Cámara Rubio, abogados), European Competitive Telecommunications Association (представители: A. Salerno и B. Cortese, avvocati)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Telefónica SA и Telefónica de España SAU да заплатят съдебните разноски.

               3)

               France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) и European Competitive Telecommunications Association понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело C-207/13: Определение на председателя на трети състав на Съда от 13 май 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Wagenborg Passagiersdiensten BV, Eigen Veerdienst Terschelling BV, MPS Stortemelk BV, MPS Willem Barentsz BV, MS Spathoek NV, GAF Lakeman, осъществяващо дейност под наименованието Rederij Waddentransport/Minister van Infrastructuur en Milieu, в присъствието на: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/18

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 13 май 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Wagenborg Passagiersdiensten BV, Eigen Veerdienst Terschelling BV, MPS Stortemelk BV, MPS Willem Barentsz BV, MS Spathoek NV, GAF Lakeman, осъществяващо дейност под наименованието Rederij Waddentransport/Minister van Infrastructuur en Milieu, в присъствието на: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV
   (Дело C-207/13) (1)

   2014/C 261/29
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело T-388/10: Определение на Общия съд от 10 декември 2014 г.  — Productos Derivados del Acero/Комисия (Жалба за отмяна — Представителство на страните — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/16

         Определение на Общия съд от 10 декември 2014 г. — Productos Derivados del Acero/Комисия
   (Дело T-388/10) (1)

   ((Жалба за отмяна - Представителство на страните - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 056/21)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Productos Derivados del Acero, SA (Катароха, Испания) (представители: първоначално M. Escuder Tella, F. Palau-Ramírez и J. Viciano Pastor, avocats, след това M. Escuder Tella и J. Viciano Pastor, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras и V. Bottka)

      Предмет

   Искане за отмяна и изменение на Решение C (2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство съгласно член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C (2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C (2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Productos Derivados del Acero, SA понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Комисията.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело T-529/11: Решение на Общия съд от 14 ноември 2012 г. — Evonik Industries/СХВП — Impulso Industrial Alternativo (Impulso creador) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Impulso creador“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „IMPULSO“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/20

         Решение на Общия съд от 14 ноември 2012 г. — Evonik Industries/СХВП — Impulso Industrial Alternativo (Impulso creador)
   (Дело T-529/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Impulso creador“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „IMPULSO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 399/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evonik Industries AG (Есен, Германия) (представител: адв. J. Albrecht)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Impulso Industrial Alternativo, SA (Мадрид, Испания) (представители: адв. F. Brandolini Kujman и адв. J. Devaureix)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 20 юни 2011 г. (преписка R 1101/2010-2) относно производство по възражение между Impulso Industrial Alternativo, SA и Evonik Industries AG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evonik Industries AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 362, 10.12.2011 г.


title: Дело T-276/12: Жалба, подадена на 15 юни 2012 г. — Chyzh и др./Съвет

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/18

         Жалба, подадена на 15 юни 2012 г. — Chyzh и др./Съвет
   (Дело T-276/12)
   2012/C 250/33
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Yury Aleksandrovich Chyzh (Минск, Беларус); Triple TAA (Минск, Беларус); NefteKhimTrading STAA (Минск, Беларус); Askargoterminal ZAT (Минск, Беларус); Bereza Silicate Products Plant AAT (Березовски район, Беларус); Variant TAA (Березовски район, Беларус); Triple-Dekor STAA (Минск, Беларус); KvartsMelProm SZAT (Хотислав, Беларус); Altersolutions SZAT (Минск, Беларус); Prostoremarket SZAT (Минск, Беларус); AquaTriple STAA (Минск, Беларус); Rakovsky brovar TAA (Минск, Беларус); TriplePharm STAA (Логойск, Беларус); и Triple-Veles TAA (Молодечно, Беларус) (представители: D. O’Keeffe, solicitor, и B. Evtimov, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 265/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 87, стр. 37) в частта, в която се отнася до жалбоподателите,

               —

               да се отмени Решение за изпълнение 2012/171/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 87, стр. 95) в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат две правни основания.

               1.

               По първото правно основание се твърди, че:

                           —

                           обжалваните мерки на Съвета са приети в нарушение на задължението за мотивиране, доколкото не са изложени съображения за включването на жалбоподателите в списъка на лицата, към които се прилагат ограничителните мерки, или при условията на евентуалност — че съображенията на Съвета са неправилни поради явни грешки в преценката.

               2.

               По второто правно основание се твърди, че:

                           —

                           с обжалваните мерки на Съвета се нарушават правото на защита и правото на справедлив процес, доколкото жалбоподателите не са имали възможност действително да упражнят правата си, в частност правото си на изслушване. Предвид тясната връзка между правото на защита и правото на ефективен съдебен контрол е нарушено и правото на жалбоподателите на ефективно средство за съдебна защита.


title: Дело C-566/08: Определение на председателя на Съда от 25 февруари 2010 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/30

         Определение на председателя на Съда от 25 февруари 2010 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-566/08) (1)

   ()
   2010/C 234/49
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело T-548/17: Жалба, подадена на 16 август 2017 г. — VF International/EUIPO — Virmani („ANOKHI“)

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/41

         Жалба, подадена на 16 август 2017 г. — VF International/EUIPO — Virmani („ANOKHI“)
   (Дело T-548/17)
   (2017/C 347/54)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: VF International Sagl (Стабио, Швейцария) (представител: T. van Innis, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ken Virmani (Мюнхен, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ANOKHI“ — заявка за регистрация № 13 025 382

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 май 2017 г. по преписка R 2307/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 85 от Регламент № 207/2009 и на член 94 от Регламент № 2868/95.


title: Дело T-565/17: Жалба, подадена на 18 август 2017 г. — CheapFlights International/EUIPO — Momondo Group („Cheapflights“)

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/45

         Жалба, подадена на 18 август 2017 г. — CheapFlights International/EUIPO — Momondo Group („Cheapflights“)
   (Дело T-565/17)
   (2017/C 347/59)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Ирландия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Momondo Group Ltd (Лондон, Обединено кралство)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Cheapflights“ — заявка за регистрация № 3 485 349

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на разширения апелативен състав на EUIPO от 1 юни 2017 г. по преписка R 1893/2011-G

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и Momondo Group Limited, в случай, че последното встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 64, параграф 6 oт Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 75 oт Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 8, параграф 3 от Регламент (EО) № 216/96 на Комисията,

               —

               Обжалваното решение е изпълнено с твърдения, които поставят под въпрос или директно отричат валидността на марката на жалбоподателя. Обжалваното решение е във вреда на интересите на жалбоподателя като притежател на валидно регистрирана марка, която дори не попада в компетентността на ответника.


title: Дело T-287/15: Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — Tayto Group/СХВП — MIP Metro (real)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/39

         Жалба, подадена на 1 юни 2015 г. — Tayto Group/СХВП — MIP Metro (real)
   (Дело T-287/15)
   (2015/C 279/48)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tayto Group Ltd (Корби, Обединено кралство) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в червен и син цвят със словния елемент „real“ — марка на Общността № 38 968

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 март 2015 г. по преписка R 2285/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени частично обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на членове 15, 51, 64, 75 и 76 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-534/08: Решение на Общия съд от 30 септември 2010 г. — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex) (Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността GRANUflex — По-ранно наименование на дружеството и търговско наименование GRANUFLEX — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/28

         Решение на Общия съд от 30 септември 2010 г. — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex)
   (Дело T-534/08) (1)

   (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „GRANUflex“ - По-ранно наименование на дружеството и търговско наименование „GRANUFLEX“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2010/C 317/50
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Granuband BV (Krommenie, Нидерландия) (представител: M. Ellens, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: W. Verburg)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft (Будапеща, Унгария) (представител: K. Szamosi, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 септември 2008 г. (преписка R 1277/2007-2) в процедура за обявяване на недействителност между Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft и Granuband BV

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Granuband BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Решение на Първоинстанционния съд от 20 януари 2010 г. — Sungro и др./Съвет и Комисия (Дела T-252/07, 271/07 и 272/07) (Извъндоговорна отговорност — Обща селскостопанска политика — Изменение на схемата за общностно подпомагане на памука — Дял IV, глава 10а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, въведена с член 1, точка 20 от Регламент (ЕО) № 864/2004 — Отмяна на посочените разпоредби с решение на Съда — Причинно-следствена връзка)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/30

         Решение на Първоинстанционния съд от 20 януари 2010 г. — Sungro и др./Съвет и Комисия
   (Дела T-252/07, 271/07 и 272/07) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Обща селскостопанска политика - Изменение на схемата за общностно подпомагане на памука - Дял IV, глава 10а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, въведена с член 1, точка 20 от Регламент (ЕО) № 864/2004 - Отмяна на посочените разпоредби с решение на Съда - Причинно-следствена връзка)
   2010/C 51/58
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищци: Sungro, SA (Cordoue, Испания) (T-252/07); Eurosemillas, SA (Cordoue, Испания) (T-271/07); и Surcotton, SA (Cordoue, Испания) (T-272/07) (представител: L. Ortiz Blanco, avocat)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore, A. De Gregorio Merino и A. Westerhof Löfflerova); и Европейска комисия (представители: L. Parpala и F. Jimeno Fernández, подпомагани от E. Díaz-Bastien Lopez, L. Divar Bilbao и J. Magdalena Anda, avocats)

      Предмет

   Искове за обезщетение на основание член 235 ЕО и член 288, втора алинея ЕО, целящи поправяне на вредата, която ищците твърдят, че са претърпели в резултат на приемането и прилагането през пазарната 2006/2007 година на глава 10а от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177), въведена с член 1, точка 20 от Регламент (ЕО) № 864/2004 на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Регламент № 1782/2003 и за адаптиране на този регламент предвид присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия към Европейския съюз (ОВ L 161, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 134) и отменена с Решение на Съда от 7 септември 2006 г. по дело Испания/Съвет (C-310/04, Recueil, стр. I-7285)

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-252/07, T-271/07 и T-272/07 за целите на постановяване на съдебното решение.

               2.

               Отхвърля исковете.

               3.

               Sungro, SA, Eurosemillas, SA, и Surcotton, SA, понасят направените от тях съдебни разноски, както и солидарно разходите, направени от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-549/17: Жалба, подадена на 14 август 2017 г. — Duym/Съвет

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/42

         Жалба, подадена на 14 август 2017 г. — Duym/Съвет
   (Дело T-549/17)
   (2017/C 347/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Frederik Duym (Остенде, Белгия) (представител: M. Velardo, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви

                           —

                           решението, съдържащо се в писмото от 7 октомври 2016 г., с което той е изключен окончателно от процедурата за назначаване на началник на отдел към DGA 3B Unit NL и последващото решение, с което се назначава г-жа [X] за началник на нидерландския отдел за писмени преводи (наричано по-нататък „обжалваното решение“), за отменено;

                           —

                           второ, да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от липсата на мотиви, доколкото Съветът е отказал да представи на жалбоподателя писмени и цифрови мотиви относно неуспешното му представяне в процедурата за назначаване на началник на нидерландския отдел за писмени преводи.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушението на принципа на добра администрация и от явна грешка в преценката, доколкото не само че изпитната комисия не извършила сравнително оценяване на кандидатите с цифрови оценки, но и в преписката нямало никакъв друг документ, като кратък коментар, доказващ, че изпитната комисия е постигнала консенсус относно назначаването на г-жа [X] вместо жалбоподателя.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушението на вътрешно обявление за свободна длъжност, доколкото жалбоподателят е бил оценен и във връзка с политическата роля на началника на отдел за писмени преводи, въпреки че в обявлението никъде не се споменавал този елемент и че от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) също не следвало, че началникът на отдел за писмени преводи имал политическа роля.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от незачитането на интереса на службата и от явна грешка в преценката, доколкото не е било проверено познаването на нидерландски език, въпреки че отделът е нидерландски. В тази връзка жалбоподателят повдига възражение за незаконосъобразност на основание член 277 ДФЕС срещу вътрешното обявление за свободна длъжност с оглед на член 7 от Правилника. Тъй като в това обявление не се изисква отлично владеене на нидерландски език, при това положение то било в разрез с член 7 от Правилника. Вследствие на това жалбоподателят иска незаконосъобразността на това обявление да бъде призната incidenter tantum в настоящото производство. Накрая, той изтъква, че докато другите служби за писмени преводи в институциите могат да изтъкнат, че имат началник на отдел, който владее отлично езика на превода, това не било така за нидерландския език. Следователно последният ще бъде третиран различно спрямо другите езици в нарушение на член 1 от Регламент № 1/1958, според който всички езици са еднакви по достойнство.

               5.

               Петото основание е изведено от нарушението на принципа на равно третиране, и по-конкретно от нарушението на член 1г от Правилника поради дискриминация, основана на пола и на езика, както и от нарушението на принципа на пропорционалност. Жалбоподателят счита, че ограничаването до английски език на езиците, които могат да бъдат използвани за провеждане на интервюто, представлява явно нарушение на член 1г от Правилника, тъй като английският език е бил втория език на г-жа [X], докато за жалбоподателя той бил третият език. Освен това неговият опит като ръководител бил значително по-голям от този на г-жа [X], поради което не можело да се изключи, че е допусната дискриминация, основана на пола, доколкото от другите доказателства по преписката ставало ясно, че при вътрешния подбор Съветът имал тенденцията да избира жени, за да компенсира назначаването на мъже във външните процедури за подбор. Накрая, жалбоподателят счита, че по този начин е бил направен нерационален избор, предоставящ предимство и привилегирован ранг на един-единствен език, което нарушавало принципа на пропорционалност.


title: Дело C-555/07: Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Düsseldorf на 13 декември 2007 г. — Seda Kücükdeveci/Swedex GmbH & Co. KG

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/12

         Преюдициално запитване, отправено от Landesarbeitsgericht Düsseldorf на 13 декември 2007 г. — Seda Kücükdeveci/Swedex GmbH & Co. KG
   (Дело C-555/07)
   (2008/C 79/21)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landesarbeitsgericht Düsseldorf
   Страни в главното производство

      Ищец: Seda Kücükdeveci

      Ответник: Swedex GmbH & Co. KG
   Преюдициални въпроси

               1)

                           a)

                           Противоречи ли на общностноправната забрана за дискриминация въз основа на възраст, а именно на първичното право на ЕО и на Директива 2000/78/EО от 27 ноември 2000 г. (1), национална правна уредба, съгласно която срокът за предизвестие, който работодателят трябва да спази, постепенно се удължава с нарастване на трудовия стаж, като при това периодите на заетост на работника или служителя преди 25 годишна възраст не се вземат предвид?

                           б)

                           Обстоятелството, че по отношение на по-младите работници или служители, при прекратяване на договора, работодателят трябва да спазва само един основен срок за предизвестие, може ли да бъде оправдан с това, че на работодателите се признава икономически интерес от наличието на гъвкавост относно персонала (интерес, в ущърб на когото биха се оказали по-дълги срокове за предизвестие) — и че на по-младите работници или служители не се признава защитата, от която се ползват по-възрастните, изразяваща се в запазване на трудовото правоотношение и в зачитане на техните правни очаквания, тъй като например с оглед на възрастта и/или по-скромните обществени, семейни и лични задължение на по-младите работници или служители се предполага че те разполагат с по-голяма гъвкавост в професионално и лично отношение?

               2)

               В случай на утвърдителен отговор на въпрос 1 a) и на отрицателен отговор на въпрос 1 б):
               В спор между частноправни лица, длъжен ли е съдът на дадена държава –членка да не прилага законова разпоредба, която изрично противоречи на общностното право, или е длъжен да се съобрази с правните очаквания на адресатите на правните норми, свързани с прилагане на действащите национални закони, и с това, че неприлагането на последните настъпва едва след наличието на Решение на Съда на Европейските общности относно спорната правна уреда или друга такава, която по същество е сходна с нея?

      (1)  ОВ L 303, стр. 16., Специално издание на български език, 2007 г, глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело C-582/11 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2011 г. от Rügen Fisch AG срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 21 септември 2011 г. по дело T-201/09, Rügen Fisch AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Schwaaner Fischwaren GmbH

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/38

      Жалба, подадена на 24 ноември 2011 г. от Rügen Fisch AG срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 21 септември 2011 г. по дело T-201/09, Rügen Fisch AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Schwaaner Fischwaren GmbH
      (Дело C-582/11 P)
      (2012/C 25/73)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Rügen Fisch AG (представители: O. Spuhler и M. Geitz, Rechtsanwälte)
      Други страни в производството:

                  —

                  Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

                  —

                  Schwaaner Fischwaren GmbH

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска:

                  —

                  да се отмени решението на Общия съд на Европейския Съюз от 21 септември 2011 г. по дело T-201/09 и да се обяви за недействително решението на четвърти апелативен състав на ответника от 20 март 2009 г. по свързаната с жалба преписка R 230/2007-4;

                  —

                  при условията на евентуалност, да се отмени горепосоченото решение на Общия съд на Европейския Съюз и делото да се върне за ново разглеждане на Общия съд на Европейския Съюз;

                  —

                  да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Жалбоподателят обосновава жалбата си със следните правни основания:

                  В обжалваното решение Общият съд неправилно е приел, че абсолютното основание за отказ на регистрация съгласно член 7, параграф 1, буква в) от Регламента относно марката на Общността (1), следователно описателният характер на спорната марка, не допуска регистрацията на словния знак „SCOMBER MIX“ като марка на Общността.

                  Този извод на Общия съд представлява нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 51, параграф 1, буква а) от Регламента относно марката на Общността. Словният знак „SCOMBER MIX“ няма описателен характер, тъй като от гледна точка на заинтересованите потребители в случая става въпрос за чисто произволно наименование, което еднозначно се възприема като марка.

                  Стоките и услугите, обхванати от спорната заявка за регистрация на марка, са предназначени за средностатистически потребител. На него обаче не му е познат нито латинският език, нито терминът от зоологията „scomber“. Ето защо словният знак „SCOMBER MIX“ притежава минималната степен на отличителен характер, която се изисква от правото на Съюза за регистрация на марка на Общността.

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-514/11 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. от Liga para a Protecção da Natureza (LPN) срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2011 г. по дело T-29/08, Liga para a Protecção da Natureza (LPN)/Европейска комисия

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/2

         Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. от Liga para a Protecção da Natureza (LPN) срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2011 г. по дело T-29/08, Liga para a Protecção da Natureza (LPN)/Европейска комисия
   (Дело C-514/11 P)
   2012/C 58/02
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Liga para a Protecção da Natureza (LPN) (представител: P. Vinagre e Silva, advogada)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Дания, Република Финландия, Кралство Швеция

      Искания на жалбоподателя

               —

               частична отмяна на Решение на Общия съд, постановено на 9 септември 2011 г. по дело T-29/08, доколкото с него:

                           1.

                           се отхвърлят исканията на жалбоподателя в настоящото производство LPN (без да се отменя Решение на Комисията от 22 ноември 2007 г.),

                           2.

                           LPN е осъдено да заплати всички направени от него съдебни разноски и съдебните разноски на Комисията,

                     тъй като и в двата случая Общият съд е допуснал многобройни грешки в преценката, които опорочават решението му.

               —

               да се уважат исканията на жалбоподателя в настоящото производство, като се отмени Решение на Комисията от 22 ноември 2007 г., в частта му относно документи и части от документи, достъпът до които продължава да бъде отказан с Решение от 24 октомври 2008 г.

               —

               да се осъди Комисията да понесе всички направени от нея съдебни разноски и тези, направени от жалбоподателя в първоинстанционното и във второинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   С решението на Общия съд се отхвърля жалбата, подадена от LPN срещу Решение на Комисията от 22 ноември 2007 г., в частта ѝ относно документи и части от документи, до които достъпът на жалбоподателя продължава да бъде отказан с Решение от 24 октомври 2008 г.
   Обжалваното съдебно решение трябва да се отмени поради следните грешки при прилагане на правото:

               i)

               грешка при тълкуването на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 г. относно прилагането на клаузите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността,

               ii)

               грешка при тълкуването на член 4° от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията,

               iii)

               грешка в преценката при разпределяне на разноските по делото.

         С оглед на гореизложеното следва да се уважат исканията на жалбоподателя в първоинстанционното производство и в резултат от това да се отмени Решение на Комисията от 22 ноември 2007 г. в частта му относно документи и части от документи, до които достъпът на жалбоподателя продължава да бъде отказан с Решение от 24 октомври 2008 г.

      (1)  ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126.

      (2)  ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.


title: Дело T-434/11: Жалба, подадена на 3 август 2011 г. — Europäisch-Iranische Handelsbank/Съвет

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/48

         Жалба, подадена на 3 август 2011 г. — Europäisch-Iranische Handelsbank/Съвет
   (Дело T-434/11)
   2011/C 282/88
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (Хамбург, Германия) (представители: S. Gadhia и S. Ashley, Solicitors, H. Hohmann, lawyer, D. Wyatt, Queen's Counsel и R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени точка 1 от таблицата по раздел Б на Приложение I към Решение 2011/299/ОВППС на Съвета (1), в частта ѝ, в която тя го засяга;

               —

               да отмени точка 1 от таблицата по раздел Б на Приложение I към Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета (2), в частта ѝ, в която тя го засяга;

               —

               да обяви за неприложим по отношение на него член 20, параграф 1, буква б) от Решение на Съвета 2007/140/ОВППС (3);

               —

               да обяви за неприложим по отношение на него член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета (4) и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на процедурните правила от страна на ответника, тъй като последният:

                           —

                           не е изложил подходящи, точни и достатъчни мотиви и

                           —

                           не е спазил правото на защита на жалбоподателя и правото му на ефективна съдебна защита.

               2.

               Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката на ответника при определянето дали жалбоподателят отговаря на критериите за посочване по отношение на спорните мерки, тъй като транзакциите, с оглед на които жалбоподателят явно е посочен, са били разрешени или съответстващи на решенията и препоръките на компетентния национален орган (германската централна банка).

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на оправданите правни очаквания на жалбоподателя, позволяващи му да разчита, че няма да бъде санкциониран чрез налагане на ограничителни мерки, и основаващи се на действия, разрешени от компетентния национален орган. При условията на евентуалност, наложената при тези обстоятелства санкция на жалбоподателя нарушава принципа на правна сигурност и правото на жалбоподателя на добра администрация.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от обстоятелството, че посочването на жалбоподателя нарушава неговото право на собственост и/или правото му да упражнява дейността си и представлява явно нарушение на принципа на пропорционалност.

               5.

               Петото правно основание е изведено от обстоятелството, че независимо че действията на ответника явно са в изпълнение на негови задължения, те са неправомерни, тъй като противоречат на принципа на пропорционалност.

      (1)  Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, 2011 г., стр. 65)

      (2)  Регламент за изпълнение(ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, 2011 г., стр. 26)

      (3)  Решение на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г., стр. 39)

      (4)  Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1)


title: Дело C-38/06: Решение на Съда (първи състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Безмитен внос на стоки за строго военна употреба)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/2

         Решение на Съда (първи състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-38/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Безмитен внос на стоки за строго военна употреба)
   2010/C 113/02
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms и M. Afonso)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, Â. Seiça Neves, J. Gomes и C. Guerra Santos)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Дания (представител: J. Molde), Република Гърция (представители: E.-M. Mamouna и M. K. Boskovits), Италианска република (представители: I. Bruni, G. De Bellis, avvocato dello Stato), Република Финландия (представител: A. Guimaraes-Purokoski)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1) и, за периода след 31 май 2000 г., на същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Безмитен внос на военни материали и на стоки с двойна употреба за военни и граждански цели

      Диспозитив

               1.

               Като отказва да констатира и да предостави на Комисията собствените ресурси, дължими в резултат от вноса на екипировка и стоки със строго военно предназначение между 1 януари 1998 г. и 31 декември 2002 г. включително, както и като отказва да заплати съответните лихви за забава, Португалската република не е изпълнила задълженията си съответно по членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите, изменен с Регламент (Евратом, ЕО) № 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година за периода от 1 януари 1998 г. до 30 май 2000 г. включително, както и по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите за периода от 31 май 2000 г. до 31 декември 2002 г.

               2.

               Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.

               3.

               Кралство Дания, Република Гърция, Италианската република и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 74, 25.3.2006г.


title: Дело C-347/14: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 18 юли 2014 г.  — New Media Online GmbH срещу Bundeskommunikationssenat

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/5

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 18 юли 2014 г. — New Media Online GmbH срещу Bundeskommunikationssenat
   (Дело C-347/14)
   2014/C 329/07
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: New Media Online GmbH

      Ответник: Bundeskommunikationssenat

      Друга страна: Bundeskanzler

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 1, параграф 1, буква б) от Директива 2010/13/EС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудио-визуални медийни услуги (Директива за аудио-визуалните медийни услуги) да се тълкува в смисъл, че може да се приеме, че дадена проверявана услуга изпълнява критерия нейните форма и съдържание да са сравними с формата и съдържанието на телевизионно излъчване, когато подобни услуги се предлагат и в телевизионни излъчвания, които могат да се разглеждат като средства за масово осведомяване, които са предназначени за значителна част от обществеността и биха могли да имат силно въздействие върху нея?

               2)

               Трябва ли член 1, параграф 1, буква а), подточка i) от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2010 година за координирането на някои разпоредби, установени в закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до предоставянето на аудио-визуални медийни услуги (Директива за аудио-визуалните медийни услуги) да се тълкува в смисъл, че при проверката на електронни варианти на вестници по отношение на основната цел на предоставяна услуга може да се провери отделен сектор, в който се осигурява каталог от предимно кратки видеоматериали, които в други сектори на интернет страницата на електронната медия се използват само като допълнение към текстовите материали на онлайн ежедневника?

      (1)  ОВ L 95, стр. 1.


title: Дело C-300/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 805/2004 — Европейско изпълнително основание при безспорни вземания — Изисквания за удостоверяване — Права на длъжника — Преразглеждане на решението)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA
   (Дело C-300/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 805/2004 - Европейско изпълнително основание при безспорни вземания - Изисквания за удостоверяване - Права на длъжника - Преразглеждане на решението))
   (2016/C 068/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Antwerpen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Imtech Marine Belgium NV

      Ответник: Radio Hellenic SA

      Диспозитив

               1)

               Член 19 от Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания, във връзка с член 288 ДФЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава държавите членки да въведат във вътрешното си право процедура по преразглеждане като предвидената в посочения член 19.

               2)

               Член 19, параграф 1 от Регламент № 805/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че за да бъде извършено удостоверяване като европейско изпълнително основание на решение, постановено в неприсъствено производство, сезираният с такова искане съд трябва да провери дали вътрешното право действително и без изключение допуска пълно преразглеждане на такова решение от правна и фактическа страна в двете хипотези, предвидени в посочената разпоредба, и позволява продължаване на сроковете за обжалване на решение относно безспорно вземане не само в случай на непреодолима сила, но и когато други изключителни обстоятелства, независещи от волята на длъжника, са му попречили да оспори въпросното вземане.

               3)

               Член 6 от Регламент № 805/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че удостоверяването на съдебно решение като европейско изпълнително основание, което може да бъде поискано във всеки момент, трябва да бъде поверено на съда.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-183/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Fazenda Pública/Banco Mais SA (Данъчни въпроси — ДДС — Директива 77/388/ЕИО — Член 17, параграф 5, трета алинея, буква в) — Член 19 — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Сделки за финансов лизинг — Стоки или услуги със смесено предназначение — Правило за определяне на подлежащата на приспадане част от ДДС — Дерогационен режим — Условия)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/13

         Решение на Съда (четвърти състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Fazenda Pública/Banco Mais SA
   (Дело C-183/13) (1)

   ((Данъчни въпроси - ДДС - Директива 77/388/ЕИО - Член 17, параграф 5, трета алинея, буква в) - Член 19 - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Сделки за финансов лизинг - Стоки или услуги със смесено предназначение - Правило за определяне на подлежащата на приспадане част от ДДС - Дерогационен режим - Условия))
   2014/C 315/18
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fazenda Pública

      Ответник: Banco Mais SA

      Диспозитив

   Член 17, параграф 5, трета алинея, буква в) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство той допуска възможността държава членка да задължи банка, която упражнява по-специално дейност по финансов лизинг, да включи в числителя и в знаменателя на дроб, която служи за определяне на една и съща подлежаща на приспадане част за всички свои стоки и услуги със смесено предназначение, само частта от плащанията, извършвани от клиентите по техните договори за финансов лизинг, която съответства на лихвите, когато използването на тези стоки и услуги се налага преди всичко в резултат на финансирането и управлението на тези договори, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-1/13: Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Cartier parfums — lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA/Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 27, параграф 2 — Висящ процес — Член 24 — Дерогиране на подсъдност — Установяване на компетентността на първия сезиран съд поради явяването на страните пред съда без оспорване на компетентността му или поради приемането на окончателно решение)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/12

         Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Cartier parfums — lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA/Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport
   (Дело C-1/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 27, параграф 2 - Висящ процес - Член 24 - Дерогиране на подсъдност - Установяване на компетентността на първия сезиран съд поради явяването на страните пред съда без оспорване на компетентността му или поради приемането на окончателно решение))
   2014/C 112/14
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Cartier parfums — lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA

      Ответници: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 27, точка 2 от Регламент № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Висящ процес — Установяване на компетентността на първоначално сезирания съд поради неоспорване от страните на неговата компетентност или поради произнасяне на този първоначално сезиран съд с неотменимо решение, независимо от неговото основание

      Диспозитив

   Член 27, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че освен в хипотезата, при която последващо сезираният съд би имал изключителна компетентност по този регламент, компетентността на първия сезиран съд трябва да се счита за установена по смисъла на посочената разпоредба, когато същият съд не е отклонил служебно своята компетентност и никоя от страните не я е оспорила преди или до изявлението, което съгласно неговото национално процесуално право се счита за първото защитно действие по същество пред този съд.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г.


title: Дело C-200/10 P: Жалба, подадена на 26 април 2010 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 9 февруари 2010 г. по дело T-340/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/21

         Жалба, подадена на 26 април 2010 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 9 февруари 2010 г. по дело T-340/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
   (Дело C-200/10 P)
   2010/C 179/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли съда:

               —

               да се отмени решението на Общия съд, да се осъди Комисията да обезщети претърпяната от жалбоподателя вреда в резултат на неизпълнението на договорните му задължения в рамките на изпълнението по договор EDC-53007 EEBO/27873 по проект „e-Content Exposure and Business Opportunities“ и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и всички останали направени от жалбоподателя разходи и разноски и свързаните с първоначалната процедура дори в случай на отхвърляне на настоящата жалба, както и тези свързани с настоящата жалба, ако същата е уважена.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че Общият съд не е мотивирал достатъчно ясно отхвърлянето на поредица изложени от него доводи.
   Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като неправилно е изтълкувал текста на член 7, параграф 6 от договора, който се отнася до задължението на съдоговорителите да предприемат необходимите действия, за да отменят или намалят задълженията за плащане след получаване на писмото от Комисията, която ги уведомява за прекратяването на договора.


title: Дело C-527/07: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Англия и Уелс), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство) на 28 ноември 2007 г. — Generics (UK) Ltd, Regina/Licensing Authority (чрез Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/36

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Англия и Уелс), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединеното кралство) на 28 ноември 2007 г. — Generics (UK) Ltd, Regina/Licensing Authority (чрез Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)
   (Дело C-527/07)
   (2008/C 22/64)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (Англия и Уелс), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Страни в главното производство

      Ищец: Generics (UK) Ltd, Regina

      Ответник: Licensing Authority (чрез Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)
   Преюдициални въпроси

               1)

               Когато лекарствен продукт, който не е включен в приложението към Регламент № 2309/93 (1), е пуснат на пазара в държава-членка (Австрия) в съответствие с националната разрешителна процедура преди присъединяването на тази държава-членка към ЕИП и ЕО и:

                           а)

                           тази държава-членка впоследствие се е присъединила към ЕИП и след това към ЕО и като част от условията по присъединяването е транспонирала в националното си законодателство разпоредбите относно разрешенията на Директива 65/65 (нова Директива 2001/83 (2)), без в това отношение да се прилагат преходни мерки,

                           б)

                           въпросният продукт е останал на пазара на тази държава-членка няколко години след присъединяването й към ЕИП и ЕО,

                           в)

                           след присъединяването на тази държава-членка към ЕИП и ЕО разрешението за търговия на въпросния продукт е било изменено, като е било допълнено с нова индикация, и според органите на тази държава-членка изменението е съобразено с изискванията на общностното право,

                           г)

                           документацията на въпросния продукт не е актуализирана в съответствие с Директива 65/65 (нова Директива 2001/83) след присъединяването на тази държава-членка към ЕИП и ЕО, и

                           д)

                           продукт, съдържащ същата активна съставка, впоследствие е получил разрешение съгласно член 6 от Директива 2001/83 и е бил пуснат на пазара в ЕО,

                     трябва ли лекарственият продукт да се смята за „референтен лекарствен продукт, който е или е бил разрешен по член 6 […] в някоя държава-членка“ по смисъла на член 10, параграф 1 от Директива 2001/83 и, при утвърдителен отговор, кое или кои от посочените по-горе условия е или са определящи в това отношение?

               2)

               В случай че компетентният орган на референтната държава-членка неоснователно отхвърли заявление за получаване на разрешение за търговия, подадено съгласно член 10, параграф 1 от Директива 2001/83 в рамките на предвидената в тази директива децентрализирана процедура, с мотив, че споменатият в първия въпрос по-горе лекарствен продукт не е„референтен лекарствен продукт“ по смисъла на член 10, параграф 1, евентуално какви указания Съдът би счел за уместно да даде относно обстоятелствата, които националният съд би трябвало да вземе предвид, когато трябва да определи дали е налице достатъчно съществено нарушение на общностното право по смисъла на съдебната практика в Решението по дело Brasserie du Pêcheur и Factortame?

      (1)  ОВ L 214, стр. 1.

      (2)  ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3.


title: Дело C-19/09: Решение на Съда (трети състав) от 11 март 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien, Австрия) — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH/Silva Trade, SA (Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Специална компетентност — Член 5, точка 1, буква a) и буква б), второ тире — Предоставяне на услуги — Договор за търговско представителство — Изпълнение на договора в няколко държави членки)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/14

         Решение на Съда (трети състав) от 11 март 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien, Австрия) — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH/Silva Trade, SA
   (Дело C-19/09) (1)

   (Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Специална компетентност - Член 5, точка 1, буква a) и буква б), второ тире - Предоставяне на услуги - Договор за търговско представителство - Изпълнение на договора в няколко държави членки)
   2010/C 113/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Wien

      Страни в главното производство

      Ищец: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

      Ответник: Silva Trade, SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Wien — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква а) и буква б), второ тире от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална компетентност — Приложно поле — Иск за обезщетение поради едностранно прекратяване без предизвестие на договора за предоставяне на услуги — Услуги, които по договор се предоставят в различни държави членки

      Диспозитив

               1.

               Член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага при предоставяне на услуги в няколко държави членки.

               2.

               Член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че в случай на предоставяне на услуги в няколко държави членки компетентен да разгледа всички основани на договора искове е съдът, в чийто район се намира мястото на основно предоставяне на услугите. В случай на договор за търговско представителство това място е мястото на основно предоставяне на услугите на представителя, произтичащо от разпоредбите на договора, а при липса на такива разпоредби, от действителното изпълнение на този договор и, при невъзможност за определяне на мястото на това основание, мястото, в което се намира седалището на представителя.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело C-346/07: Определение на председателя на Съда от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/32

         Определение на председателя на Съда от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-346/07) (1)

   (2008/C 64/50)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-134/15: Жалба, подадена на 23 март 2015 г. — salesforce.com/СХВП (SOCIAL.COM)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/32

         Жалба, подадена на 23 март 2015 г. — salesforce.com/СХВП (SOCIAL.COM)
   (Дело T-134/15)
   (2015/C 171/38)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: salesforce.com, Inc. (Сан Франциско, САЩ) (представители: A. Nordemann и M. Maier, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: словна марка на Общността „SOCIAL.COM“ — заявка за регистрация № 1 2 2 45  411

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 януари 2015 г. по преписка R 1752/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-255/11: Жалба, подадена на 20 май 2011 г. — Fellah/Съвет

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/28

         Жалба, подадена на 20 май 2011 г. — Fellah/Съвет
   (Дело T-255/11)
   2011/C 211/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Zakaria Fellah (Ню Йорк, Съединени щати) (представител: G. Collard, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да установи, че що се отнася до жалбоподателя г-н Zakaria FELLAH Регламент ЕС № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 г. и Решение 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 г., публикувани на 7 април 2011 г. в Официален вестник на Европейския съюз, не са фактически обосновани,

               —

               вследствие на това,

                           —

                           да отмени Регламент ЕС № 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 г. и Решение 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 г.;

                           —

                           при условията на евентуалност, да нареди името на г-н Zakaria FELLAH да бъде премахнато от списъците, приложени към посочените регламент и решение.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, доколкото мотивите за вписването на името на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, за които се прилагат ограничителните мерки, били стереотипни, като не е посочено нито едно конкретно фактическо доказателство, позволяващо да се прецени релевантността на посоченото вписване.

               2.

               Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото

                           —

                           Жалбоподателят е упрекнат, че е участвал във финансирането на управлението на г-н L. Gbagbo, въпреки че, от една страна, жалбоподателят е упражнявал своите функции при г-н L. Gbagbo в период, през който последният бил признат от международната общност като легитимен държавен глава, и от друга страна, жалбоподателят не разполагал със средства, които да му позволят да финансира управлението на г-н L. Gbagbo;

                           —

                           считано от 11 април 2011 г. оспорваните действия се оказват безпредметни, тъй като г-н L. Gbagbo е заловен на тази дата.


title: Дело F-73/11: Жалба, подадена на 25 юли 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/53

         Жалба, подадена на 25 юли 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-73/11)
   2011/C 282/101
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz и A. Blot, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде допуснат до етапа „Център за оценяване“ от конкурса на общо основание EPSO/AD/181/10.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда на публичната служба на Европейския съюз:

               —

               да отмени решението на Европейската служба за подбор на персонал (наричана по-нататък „ЕПСО“) от 20 август 2010 г. и 15 септември 2010 г., с което се уведомява жалбоподателя, че не е допуснат до етапа „Център за оценяване“ от конкурса на общо основание EPSO/AD/181/10 (наричано по-нататък „оспорваното решение“),

               —

               освен това, ако е необходимо, да отмени решението на ЕПСО от 15 април 2011 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 10 ноември 2010 г. срещу горепосоченото решение (наричано по-нататък „решението за отхвърляне“),

               —

               в резултат от това да бъде разпоредено повторното включване на жалбоподателя в процеса по подбор, ако е необходимо — чрез провеждане на нова поредица от тестове,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-903/16: Жалба, подадена на 19 декември 2016 г. — RE/Комисия

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/41

         Жалба, подадена на 19 декември 2016 г. — RE/Комисия
   (Дело T-903/16)
   (2017/C 053/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: RE (Абу Даби, Обединени арабски емирства) (представител: S. Pappas, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение SEC 10.20/06/15 на Европейската комисия от 12 октомври 2016 г. в частта относно Регламент № 45/2001 и да осъди ответника да плати на жалбоподателя десет хиляди евро (10 000 EUR) като справедливо обезщетение за неимуществените вреди, настъпили в резултат от неправомерния отказ за достъп до личните му данни,

               —

               да разпореди на ответника да представи документ относно назначаването на жалбоподателя съгласно член 91, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд или, при условията на евентуалност, да предостави този документ на Общия съд съгласно член 104 от посочения по-горе правилник и да осъди ответника да плати на жалбоподателя тридесет хиляди евро (30 000 EUR) като обезщетение за неимуществените вреди, настъпили в резултат от неетичната и неправомерната обработка на личните му данни в хода на разследването,

               —

               да осъди ответника да понесе направените от него съдебни разноски и разноските на жалбоподателя по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си за отмяна жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради пълна липса на мотиви, що се отнася до данни, за които не е изтъкнато изключение, обосноваващо отказа на жалбоподателя да се предостави достъп до тези лични данни.
   Освен това жалбоподателят поддържа, че доколкото в обжалваното решение му се отказва достъп до неговите лични данни, като се изтъква свързано с гарантиране на разследването изключение по член 20, параграф 1, буква а) от Регламент № 45/2001 (1), това решение трябва да се приеме за незаконосъобразно, тъй като в него не се уточнява защо това изключение продължава да се прилага след прекратяване на разследването по отношение на жалбоподателя.
   Жалбоподателят твърди още, че даденият с обжалваното решение отказ да бъде уважена конкретната му молба за получаване на достъп до съдържащ заличени данни/преработен вариант, подадена за първи път с жалбата му от 21 септември 2016 г., трябва да бъде приет за незаконосъобразен, тъй като с този отказ не са изложени мотиви защо в този случай не е възможно разкриването на личните данни на жалбоподателя в съдържащ заличени данни вариант, по-специално след прекратяване на разследването.
   В подкрепа на исканията си за обезщетение жалбоподателят изтъква, че е понесъл неимуществени вреди в резултат от неправомерния отказ на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ да му предостави достъп до личните му данни, че е било съществено застрашено професионалното му израстване вследствие на неправомерната обработка на личните му данни от страна на посочената дирекция, и по-специално вследствие на неправомерното разпространение на информация относно разследването с цел да се навреди на кариерното му развитие, като тези вреди не могат да бъдат поправени само с отмяната на обжалваното решение. В този контекст жалбоподателят моли Общия съд да вземе предвид два документа, когато разглежда исканията му за обезщетение на неимуществените вреди, настъпили вследствие на поведението на администрацията, и да му присъди обезщетение за неимуществените вреди.

      (1)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


title: Дело T-636/11: Решение на Общия съд от 13 юни 2013 г. — Hostel drap/СХВП — Aznar Textil (MY drap) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „MY drap“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „BON DRAP“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/74

         Решение на Общия съд от 13 юни 2013 г. — Hostel drap/СХВП — Aznar Textil (MY drap)
   (Дело T-636/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „MY drap“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „BON DRAP“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 225/164
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Hostel drap, SL (Monistrol de Montserrat, Испания) (представител: адв. C. Prat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Aznar Textil, SL (Paterna, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 26 септември 2011 г. (преписка R 2127/2010-2) относно производство по възражение между Aznar Textil, SL и Hostel drap, SL.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Hostel drap, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г.


title: Дело T-53/08: Жалба, подадена на 31 януари 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/33

         Жалба, подадена на 31 януари 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-53/08)
   (2008/C 79/64)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представител: S. Fiorentino, Avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение С(2007) 5400 окончателен на Комисията от 20 ноември 2007 г., нотифицирано на 21 ноември 2007 г., относно държавна помощ № С 36/А/2006 (ex NN 38/2006), предоставена от Италия в полза на ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche.

         Правни основания и основни доводи
   С обжалваното решение са обявени за несъвместими с общия пазар държавната помощ, предоставена от Италия в полза на ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche, както и тази, която е отпусната, но все още непредоставена в полза на същите получатели, под формата на преференциални тарифни условия за доставката на електроенергия.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               1)

               Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО и член 88, параграф 3 ЕО и погрешна реконструкция на фактите. В своето решение Комисията не е взела предвид, че приетата от италианската държава оспорвана мярка не е съставлявала държавна помощ, тъй като не е предоставяла икономическо предимство. Всъщност мярката, с която се продължава действието на специалните тарифи за електроенергия, намиращи приложение към заинтересованите от производството дружества, които са правоприемници на Terni S.p.A., представлява дължима добавка към предоставеното преди това на Terni S.p.A. обезщетение за отчуждаване, вследствие на факта, че приети впоследствие правни разпоредби са предвиждали по-дълъг срок на отчуждената концесия за производство на електроенергия.

               2)

               Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО и член 88, параграф 3 ЕО и погрешна реконструкция на фактите. В своето решение Комисията не е взела предвид, че приетата от италианската държава оспорвана мярка не е съставлявала държавна помощ, тъй като помощта не е била предоставена с държавни средства. Всъщност цената на мярката се понася от другите ползватели на услугата за доставка на електроенергия.

               3)

               Нарушение на съществени процесуални изисквания във връзка с липсата на предварителни проучвания и нарушение на правото на защита. В своето решение Комисията е определила като ирелевантни резултатите от икономическо проучване, целящо да оцени всички наложени на дружеството Terni загуби вследствие на отчуждаването и всички ползи, получени от това дружество като обезщетение, тъй като доколко е подходящ механизмът за обезщетяване може да се оцени единствено ex ante, тоест към момента на отчуждаването. Изследването е било осъществено в съответствие с предишно указание на Комисията. Като възприема гледището, че само по себе си едно поискано преди това от нея изследване е ирелевантно, Комисията е трябвало да задълбочи предварителните проучвания, като отново започне дискусията относно методите за осъществяване на изследването.


title: Дело C-285/10: Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Campsa Estaciones de Servicio SA/Administración del Estado (Шеста директива ДДС — Член 11, A, параграф 1 и член 27 — Данъчна основа — Разширяване на действието на нормите относно приспадането и по отношение на сделките между свързани страни в случаите на цени, които са явно по-ниски от пазарните)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/7

         Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Campsa Estaciones de Servicio SA/Administración del Estado
   (Дело C-285/10) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 11, A, параграф 1 и член 27 - Данъчна основа - Разширяване на действието на нормите относно приспадането и по отношение на сделките между свързани страни в случаите на цени, които са явно по-ниски от пазарните)
   2011/C 226/11
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Campsa Estaciones de Servicio SA

      Ответник: Administración del Estado

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на членове 6, 11 и 27 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Разширяване на действието на нормите относно собственото потребление върху сделките между свързани образувания при наличие на цени, които са явно по- ниски от нормалната пазарна стойност

      Диспозитив

   Шеста директива 77/388/ЕИО от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, следва да се тълкува в мисъл, че не допуска държавите членки да прилагат по отношение на сделки като тези в главното производство, осъществени между свързани страни, които са се договорили за цени, явно по-ниски от пазарните, правило за определяне на данъчната основа, различно от общото правило, предвидено в член 11, A, параграф 1, буква a) от Шеста директива, като разпростират по отношение на тези сделки прилагането на правилата за определяне на данъчната основа, свързани с приспадането или с употребата на стоки или услуги за личните нужди на данъчнозадълженото лице по смисъла на член 5, параграф 6 и член 6, параграф 2 от Шеста директива, в случаите, в които тези държави членки не са изпълнили процедурата, предвидена в член 27 от Шеста директива, за получаване на разрешение да прилагат такава мярка за дерогация от посоченото общо правило.

      (1)  ОВ C 246 от 11.9.2010 г.


title: Дело C-485/06: Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/27

         Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална Република Германия
   (Дело C-485/06) (1)

   (2008/C 128/50)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-353/06: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Vermeer Infrastructuur/Комисия (Конкуренция — Картели — Нидерландски пазар на битум за пътни настилки — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Наличие и квалифициране на споразумение — Ограничаване на конкуренцията — Насоки относно приложимостта на член 81 ЕО по отношение на споразуменията за хоризонтално сътрудничество — Определяне на размера на глобите — Тежест и продължителност на нарушението — Задължение за мотивиране — Право на защита)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/16

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Vermeer Infrastructuur/Комисия
   (Дело T-353/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Наличие и квалифициране на споразумение - Ограничаване на конкуренцията - Насоки относно приложимостта на член 81 ЕО по отношение на споразуменията за хоризонтално сътрудничество - Определяне на размера на глобите - Тежест и продължителност на нарушението - Задължение за мотивиране - Право на защита)
   2012/C 355/29
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Vermeer Infrastructuur BV (Hoofddorp, Pays-Bas) (представител: адв. M. Slotboom)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet и A. Nijenhuis, подпомагани от адв. F. Wijckmans, адв. F. Tuytschaever и адв. L. Gyselen, впоследствие A. Bouquet, A. Nijenhuis и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от F. Wijckmans и F. Tuytschaever)

      Предмет

   Жалба с главно искане за отмяна на Решение C(2006) 4090 окончателен на Комисията от 13 септември 2006 година относно процедурата по член 81 ЕО [Дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия)], по-конкретно доколкото то засяга жалбоподателя и при условията на евентуалност, искане за намаляване размера на глобата, наложена му с това решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Vermeer Infrastructuur BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело C-547/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Общността — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Член 96 — Режим на външен транзит — Понятие за превозвач — Непредставяне на стоките пред получаващото митническо учреждение — Отговорност — Подизпълнител на превоза, предал стоките на основния превозвач на паркинга на получаващото митническо учреждение и поел отново отговорност за тези стоки за следваща част от маршрута)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/17

         Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth
   (Дело C-547/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Член 96 - Режим на външен транзит - Понятие за превозвач - Непредставяне на стоките пред получаващото митническо учреждение - Отговорност - Подизпълнител на превоза, предал стоките на основния превозвач на паркинга на получаващото митническо учреждение и поел отново отговорност за тези стоки за следваща част от маршрута))
   (2017/C 053/20)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Interservice d.o.o. Koper

      Ответник: Sándor Horváth

      Диспозитив

               1)

               Понятието „превозвач“, който има задължение да представи стоките в непроменено състояние пред получаващото митническо учреждение, предвидено в член 96, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (EО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася до всяко лице, включително подизпълнител на превоза, което действително извършва превоза на стоките, поставени под митнически режим на външен транзит в Общността, и е приело този превоз, като е знаело, че са поставени под този режим.

               2)

               Член 96, параграф 2 от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 648/2005, трябва да се тълкува в смисъл, че подизпълнител на превоз като разглеждания по главното производство, който, от една страна, е предал стоките на основния превозвач, придружени от документа за транзита, на паркинга на получаващото митническо учреждение, и от друга страна, отново е поел отговорност за тези стоки за следваща част от маршрута, е длъжен да се увери, че стоките са представени пред получаващото митническо учреждение и може да бъде подведен под отговорност за непредставянето им само ако е знаел при новото поемане на отговорност за посочените стоки, че режимът на транзит не е приключен надлежно, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

      (1)  ОВ C 27, 25.1.2016 г.


               22.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/34

         Жалба, подадена на 23 февруари 2016 г., от д-р Gerhard Spitzer срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-2/16)
   (2016/C 347/06)
   На 23 февруари 2016 г. срещу Надзорния орган на ЕАСТ бе подадена жалба от д-р Gerhard Spitzer, представляван от Antonius Falkner, адвокат, Lettstrasse 18, FL-9490 Vaduz.
   Жалбоподателят иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да отмени Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 425/15/COL от 25 ноември 2015 г. и

               2.

               Да осъди Надзорния орган на ЕАСТ да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:

               —

               Жалбоподателят, д-р Gerhard Spitzer, е австрийски гражданин, с местожителство в Южна Африка, който от началото на 90-те години е клиент на LLB AG, дружество, притежавано от Княжество Лихтенщайн чрез мажоритарна собственост.

               —

               Предмет на делото е искане за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ за прекратяване на преписката по жалба срещу Княжество Лихтенщайн във връзка с неспазването и неправилното прилагане на Директива 2002/47/ЕО.

               —

               Жалбоподателят твърди, че Надзорният орган на ЕАСТ е бил длъжен да започне официална процедура по разследване във връзка с неспазването и неправилното прилагане на Директива 2002/47/ЕО от страна на Лихтенщайн и че, като не е сторил това, е нарушил правата на жалбоподателя.


title: Дело T-227/14: Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — CBM/СХВП — Aeronautica Militare (Trecolore) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Trecolore“ — По-ранни словни и фигуративни национални марки и марки на Общността „FRECCE TRICOLORI“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/47

         Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — CBM/СХВП — Aeronautica Militare (Trecolore)
   (Дело T-227/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Trecolore“ - По-ранни словни и фигуративни национални марки и марки на Общността „FRECCE TRICOLORI“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 398/59)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CBM Creative Brands Marken GmbH (Цюрих, Швейцария) (представители: U. Lüken, M. Grundmann и N. Kerger, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Aeronautica Militare — Stato Maggiore (Рим, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 януари 2014 г. (преписка R 253/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Aeronautica Militare — Stato Maggiore и CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда CBM Creative Brands Marken GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.