title: Дело T-643/11: Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г.  — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет (Дъмпинг — Внос на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китай — Преразглеждане — Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Право на защита — Фактическа грешка — Явна грешка в преценката — Задължение за мотивиране)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/44

         Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет
   (Дело T-643/11) (1)

   ((Дъмпинг - Внос на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китай - Преразглеждане - Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Право на защита - Фактическа грешка - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 046/53)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Китай) и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Германия) (представители: K. Neuhaus, H.-J. Freund и B. Ecker, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, в качеството на представител, подпомаган първоначално от G. Berrisch и A. Polcyn, впоследствие от A. Polcyn и D. Geradin, адвокати)

      Страна встъпила в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Stobiecka Kuik)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1008/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република, приложимо и към вноса на ръчни колички за палети и основните им части, доставяни от Тайланд, независимо от това дали са декларирани с произход от Тайланд, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (ОВ L 268, стр. 1), в частта, в която този регламент се отнася до жалбоподателите.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и четири пети от съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Съветът понася една пета от направените от него съдебни разноски.

               4)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 49, 18.2.2012 г.


title: Дело C-532/16: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 18 октомври 2016 г. — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/AB SEB bankas

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/28

         Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 18 октомври 2016 г. — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/AB SEB bankas

   (Дело C-532/16)
   (2017/C 006/35)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Ответник: AB SEB bankas

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 184—186 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство механизмът за корекция на приспадането, предвиден в Директива 2006/112, е неприложим, в случай че изобщо не е следвало да се извършва първоначално приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС), тъй като въпросната сделка е освободена сделка за доставка на земя?

               2)

               Има ли значение за отговора на първия въпрос обстоятелството, че 1) при закупуването на поземлени имоти първоначално е приспаднат ДДС поради практиката на данъчната администрация, съгласно която въпросната доставка неправилно се счита за доставка на земя за строеж, подлежаща на облагане с ДДС съгласно член 12, параграф 1, буква б), и/или 2) след първоначално извършеното от купувача приспадане доставчикът на земята му издал кредитно известие по ДДС, с което се коригира посоченият (вписан) размер на ДДС в първоначалната фактура?

               3)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, следва ли при обстоятелства като разглежданите в главното производство членове 184 и/или 185 от Директива 2006/112 да се тълкуват в смисъл, че когато изобщо не е следвало да се извършва първоначално приспадане — тъй като въпросната сделка е освободена от ДДС — трябва да се приеме, че задължението на данъчнозадълженото лице да коригира приспадането е възникнало незабавно или едва когато е станало ясно, че не е следвало да се извършва първоначално приспадане?

               4)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, следва ли при обстоятелства като разглежданите в главното производство Директива 2006/112, и по-специално членове 179, 184—186 и 250 от нея да се тълкуват в смисъл, че коригираните суми на подлежащия на приспадане ДДС по получени доставки трябва да се приспаднат през данъчния период, в който е възникнало задължението и/или правото на данъчнозадълженото лице да коригира първоначалното приспадане?

      (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1.


title: Дело C-39/09 P: Определение на Съда от 22 март 2010 г. — Société des plantations de Mbanga SA (SPM)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник на Съда — Извъндоговорна отговорност на Общността — Обща организация на пазарите в сектора на бананите — Режим на внос на банани с произход от АКТБ в Общността — Твърдяна вреда, претърпяна от независим производител — Неспазване на правилата на конкуренцията в областта на общата селскостопанска политика — Нарушение на общи принципи на правото и по-специално на принципа на добра администрация — Явно недопустима или явно неоснователна жалба)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/17

         Определение на Съда от 22 март 2010 г. — Société des plantations de Mbanga SA (SPM)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Дело C-39/09 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник на Съда - Извъндоговорна отговорност на Общността - Обща организация на пазарите в сектора на бананите - Режим на внос на банани с произход от АКТБ в Общността - Твърдяна вреда, претърпяна от независим производител - Неспазване на правилата на конкуренцията в областта на общата селскостопанска политика - Нарушение на общи принципи на правото и по-специално на принципа на добра администрация - Явно недопустима или явно неоснователна жалба)
   2010/C 234/25
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (представител: адв. A. Farache, avocat)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: A. De Gregorio Merino, E. Sitbon), Европейска комисия (представител: F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (осми състав) от 13 ноември 2008 г. по дело SPM/Съвет и Комисия (Т-128/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля иска за обезщетение на жалбоподателя, насочен към поправяне на претърпените от него вреди в резултат на твърдяната незаконосъобразна правна уредба, приета от Съвета и Комисията в областта на вноса на банани в Общността — Извъндоговорна отговорност на Общността — Банани с произход от АКТБ — Твърдяна вреда, претърпяна от независим производител — Неспазване на правилата на конкуренцията в областта на общата селскостопанска политика — Нарушение на общи принципи на правото и по-специално на принципа на добра администрация.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Société des plantations de Mbanga SA (SPM) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 90, 18.04.2009 г.


title: Дело F-24/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Abarca Montiel и други/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Класиране и заплата — Служба за инфраструктура и логистика в Брюксел (СИЛ) — Медицински сестри, които полагат грижи за новородени и деца до 3 години — Бивши работници, наети по белгйското право — Промяна в условията за работа — Равно третиране)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/46

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Abarca Montiel и други/Комисия
   (Дело F-24/06) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Класиране и заплата - Служба за инфраструктура и логистика в Брюксел (СИЛ) - Медицински сестри, които полагат грижи за новородени и деца до 3 години - Бивши работници, наети по белгйското право - Промяна в условията за работа - Равно третиране)
   (2007/C 199/89)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Sabrina Abarca Montiel (Wauthier-Braine, Белгия) и други (представител: L. Vogel, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin et L. Lozano Palacios)
   Предмет
   Отмяна на решението на Комисията за отхвърляне на, подадените от ищците жалби срещу решенията, с които се определят тяхното класиране и заплати в качеството им на договорно наети служители.
   Диспозитив

               1)

               Решенията, с които Комисията на Европейските общности определя заплатата на ищците в подписаните от тях през месец април 2005 г. договори като договорно наети служители, се отменят.

               2)

               Искът се отхвърля в останалата част.

               3)

               Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски на ищеца.

               4)

               Ищците понасят половината от направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г., стр. 33.


title: Дело C-489/09: Решение на Съда (втори състав) от 27 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent, Белгия) — Vandoorne NV/Belgische Staat (Шеста директива ДДС — Член 11, В, параграф 1 и член 27, параграфи 1 и 5 — Данъчна основа — Мерки за опростяване — Тютюневи изделия — Бандероли — Еднократно събиране на ДДС при източника — Междинен доставчик — Пълно или частично неплащане на цената — Отказ за възстановяване на ДДС)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/5

         Решение на Съда (втори състав) от 27 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent, Белгия) — Vandoorne NV/Belgische Staat
   (Дело C-489/09) (1)

   (Шеста директива ДДС - Член 11, В, параграф 1 и член 27, параграфи 1 и 5 - Данъчна основа - Мерки за опростяване - Тютюневи изделия - Бандероли - Еднократно събиране на ДДС при източника - Междинен доставчик - Пълно или частично неплащане на цената - Отказ за възстановяване на ДДС)
   2011/C 80/07
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Beroep te Gent

      Страни в главното производство

      Ищец: Vandoorne NV

      Ответник: Belgische Staat

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Gent — Тълкуване на член 11, В, параграф 1 и на член 27 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Мерки за опростяване — Национално законодателство, което предвижда за вносните тютюневи изделия, придобити или произведени на територията на страната, събиране на ДДС при източника, като се изключва намаляване на данъчната основа за данъчнозадължените лица, заплатили данъка за тези стоки

      Диспозитив

   Член 11, В, параграф 1 и член 27, параграфи 1 и 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2004/7/ЕО на Съвета от 20 януари 2004 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която, като предвижда, с цел опростяване на реда за начисляване на данъка върху добавената стойност и предотвратяване на измамите и избягването на данъци по отношение на тютюневите изделия, еднократното събиране посредством бандероли на този данък при източника от производителя или вносителя на тези стоки, изключва правото на междинните доставчици, участващи на по-късен етап във веригата от последователни доставки, да получат възстановяване на данъка върху добавената стойност в случай на неплащане на цената на посочените стоки от получателя.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело C-255/10: Определение на Съда (осми състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Roma — Италия) — Наказателно производство срещу Alessandro Sacchi (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Събиране на залози за спортни събития — Изискване за концесия — Последици, които трябва да се изведат от нарушение на правото на Съюза на предоставяне на концесии — Предоставяне на 16300 допълнителни концесии — Принцип на равно третиране и задължение за прозрачност — Принцип на правната сигурност — Защита на притежателите на по-ранни концесии — Национална правна уредба — Задължително минимално разстояние между пунктовете за събиране на залози — Допустимост — Трансгранични дейности, сходни на тези, за които е предоставена концесията — Забрана от националната правна уредба — Допустимост)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/10

         Определение на Съда (осми състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Roma — Италия) — Наказателно производство срещу Alessandro Sacchi
   (Дело C-255/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Събиране на залози за спортни събития - Изискване за концесия - Последици, които трябва да се изведат от нарушение на правото на Съюза на предоставяне на концесии - Предоставяне на 16 300 допълнителни концесии - Принцип на равно третиране и задължение за прозрачност - Принцип на правната сигурност - Защита на притежателите на по-ранни концесии - Национална правна уредба - Задължително минимално разстояние между пунктовете за събиране на залози - Допустимост - Трансгранични дейности, сходни на тези, за които е предоставена концесията - Забрана от националната правна уредба - Допустимост)
   2012/C 151/17
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Roma

      Наказателно производство срещу

   Alessandro Sacchi

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale ordinario di Roma — Свободно движение на хора — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Дейност по събиране на залози — Национално законодателство, обуславящо упражняването на тази дейност от получаването на разрешение и лиценз за обществена сигурност — Защита, предоставена на правните субекти, получили разрешения и лицензи благодарение на процедури за предоставяне, които са изключили незаконосъобразно други оператори от същия сектор — Съвместимост с членове 43 ЕО и 49 ЕО

      Диспозитив

               1.

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат положение, при което държава членка, която в нарушение на правото на Съюза е изключила категория оператори от предоставянето на концесии за упражняването на икономическа дейност и която се опитва да отстрани това нарушение, като провежда наддавателна процедура за значителен брой нови концесии, защитава търговските позиции, придобити от съществуващите оператори, предвиждайки по-специално минимално разстояние между обектите на новите концесионери и тези на съществуващите оператори.

               2.

               Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат санкции за упражняването на организирана дейност по събирането на залози без концесия или полицейско разрешение да се приложат спрямо лица, свързани с оператор, който е бил изключен от публичен търг в нарушение на правото на Съюза, дори след провеждането на новия публичен търг, предназначен да отстрани това нарушение на правото на Съюза, доколкото този публичен търг и последвалото предоставяне на нови концесии не са преустановили действително незаконосъобразното изключване на посочения оператор от по-ранния публичен търг.

               3.

               От членове 43 ЕО и 49 ЕО, от принципа на равно третиране, от задължението за прозрачност и от принципа на правната сигурност следва, че условията и редът за провеждане на публичен търг като разглеждания в главното производство, и по-специално разпоредбите за прекратяване на концесии, предоставени вследствие на подобен публичен търг като предвидените в член 23, параграф 2, буква а) и параграф 3 от проектодоговора между независимата администрация на държавните монополи и спечелилия концесията за хазартни игри, свързани със събития, различни от конните надбягвания, трябва да са определени ясно, точно и еднозначно, като задача на запитващата юрисдикция е да извърши проверка в това отношение.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело T-293/14: Жалба, подадена на 28 април 2014 г.  — Кипър/СХВП (HALLOUMI)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/21

         Жалба, подадена на 28 април 2014 г. — Кипър/СХВП (HALLOUMI)
   (Дело T-293/14)
   2014/C 245/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Република Кипър (представители: S. Malynicz, Barrister и V. Marsland, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 19 февруари 2014 г., постановено по преписка R 1503/2013-4,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „HALLOUMI“ за стоки от клас 29 — заявка за марка на Общността № 1 1 5 70  124

      Решение на проверителя: отхвърля изцяло заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви в) и б) от Регламента относно марката на Общността


title: Дело C-453/13: Решение на Съда (десети състав) от 16 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — The Queen, по искане на: Newby Foods Ltd/Food Standards Agency (Защита на здравето — Регламент (ЕО) № 853/2004 — Хигиенни правила за храните от животински произход — Приложение I, точки 1.14 и 1.15 — Понятията „механично отделено месо“ и „предварително обработено месо“  — Регламент (ЕО) № 999/2001 — Превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии — Защита на потребителя — Директива 2000/13/ЕО — Етикетиране и представяне на храните)

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/9

         Решение на Съда (десети състав) от 16 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — The Queen, по искане на: Newby Foods Ltd/Food Standards Agency
   (Дело C-453/13) (1)

   ((Защита на здравето - Регламент (ЕО) № 853/2004 - Хигиенни правила за храните от животински произход - Приложение I, точки 1.14 и 1.15 - Понятията „механично отделено месо“ и „предварително обработено месо“ - Регламент (ЕО) № 999/2001 - Превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии - Защита на потребителя - Директива 2000/13/ЕО - Етикетиране и представяне на храните))
   (2014/C 462/15)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Queen, по искане на: Newby Foods Ltd

      Ответник: Food Standards Agency

      Диспозитив

   Точки 1.14 и 1.15 от приложение I към Регламент (EО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход трябва да се тълкуват в смисъл, че продуктът, получен чрез механичното отделяне на месото от покрити с месо кости след обезкостяване или от трупове на домашни птици, трябва да се квалифицира като „механично отделено месо“ по смисъла на точка 1.14, когато използваният процес води до нарушаване или изменение на структурата на мускулните влакна, което е по-голямо от строго ограниченото до мястото на разрязване, независимо от това, че прилаганата техника не променя структурата на използваните кости. Такъв продукт не може да се квалифицира като „предварително обработено месо“ по смисъла на точка 1.15.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-33/16: Решение на Съда (осми състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Производство по жалба на A Oy (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 148, буква г) — Освобождаване — Доставка на услуги за посрещане на непосредствените нужди на плавателните съдове, предназначени за плаване в открито море, или на товарите им — Товарно-разтоварни услуги, извършени от подизпълнител за сметка на посредник)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/12

         Решение на Съда (осми състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Производство по жалба на A Oy
   (Дело C-33/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 148, буква г) - Освобождаване - Доставка на услуги за посрещане на непосредствените нужди на плавателните съдове, предназначени за плаване в открито море, или на товарите им - Товарно-разтоварни услуги, извършени от подизпълнител за сметка на посредник))
   (2017/C 213/13)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

   A Oy

      в присъствието на: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Диспозитив

               1)

               Член 148, буква г) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че товаренето и разтоварването на плавателен съд са услуги, предназначени за посрещане на непосредствените нужди на товара на плавателните съдове, посочени в член 148, буква а) от тази директива.

               2)

               Член 148, буква г) от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, от една страна, че могат да бъдат освободени не само доставките на услуги по товарене и разтоварване на плавателен съд, попадащ в обхвата на член 148, буква а) от тази директива, извършвани на последния етап от търговската верига по предоставяне на тези услуги, но и извършваните на по-ранен етап доставки, каквато е доставката на услуги от подизпълнител в полза на икономически оператор, който впоследствие я фактурира на спедиторско или транспортно предприятие, и от друга страна, че могат да бъдат освободени и товарно-разтоварните услуги, предоставяни на държателя на товара, като например на износителя или на вносителя на стоката.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


title: Дело T-257/08: Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2009 г. — Biotronik/СХВП (BioMonitor) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността BioMonitor — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/37

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2009 г. — Biotronik/СХВП (BioMonitor)
   (Дело T-257/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността BioMonitor - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2009/C 205/68
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Biotronik GmbH & Co. KG (Берлин, Германия) (представители: първоначално адв. U. Sander и адв. R. Böhm, след това адв. R. Böhm)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Schäffner)

      Предмет

   Жалба срещу решение от 24 април 2008 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 466/2007-4) относно заявка за регистрацията на словен знак „BioMonitor“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Biotronik GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-241/07: Определение на Първоинстанционния съд от 27 октомври 2008 г.  — Buzzi Unicem/Комисия (Жалба за отмяна — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план на Италия за разпределение на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. — Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/30

         Определение на Първоинстанционния съд от 27 октомври 2008 г. — Buzzi Unicem/Комисия
   (Дело T-241/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Италия за разпределение на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2009/C 6/61)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Италия) (представители: C. Vivani, M. Vellano и G. Osch, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и D. Recchia)
   Предмет
   Искане за частична отмяна на Решение на Комисията от 15 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., за който Италианската република уведомява Комисията съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), поради това, че в него Комисията поставя условието относно своето решение да не повдига възражения по отношение на посочения национален план за разпределение, да се премахне разрешителното за операторите на инсталации да запазят част от разпределените квоти в случай на „затваряне поради рационализация на производството.“
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата поради недопустимост.

               2)

               Buzzi Unicem SpA понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-665/15: Решение на Съда (девети състав) от 22 март 2017 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения на държава членка — Транспорт — Свидетелство за правоуправление — Мрежа на свидетелствата на правоуправление на европейския съюз — Използване и връзка с мрежата на Съюза)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/14

         Решение на Съда (девети състав) от 22 март 2017 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-665/15) (1)

   ((Неизпълнение на задължения на държава членка - Транспорт - Свидетелство за правоуправление - Мрежа на свидетелствата на правоуправление на европейския съюз - Използване и връзка с мрежата на Съюза))
   (2017/C 168/16)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux, M. M. Farrajota и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo и C. Guerra Santos)

      Диспозитив

               1)

               Като не е свързала към мрежата за свидетелствата за управление в Европейския съюз, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно член 7, параграф 5, буква г) от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства.

               2)

               Португалската република е осъдена да понесе съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело T-9/16: Жалба, подадена на 11 януари 2016 — Skechers USA France/СХВП — IM Production (Chaussures)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/53

         Жалба, подадена на 11 януари 2016 — Skechers USA France/СХВП — IM Production (Chaussures)
   (Дело T-9/16)
   (2016/C 098/68)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Skechers USA France (Париж, Франция) (представител: J. Horn, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: IM Production SAS (Париж)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 1 221 584-0023

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 23 септември 2015 г. по преписка R 2429/2013-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение.

      Изложени основания

               —

               Незачитане на правото на защита и на принципите на справедливия процес,

               —

               Нарушение на членове 4, 5, 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002.


title: Дело F-82/08: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 април 2011 г. — Clarke и др./СХВП (Публична служба — Срочно наети служители — Член 8 от УРДС — Клауза за прекратяване на договора в случай че даден служител не е вписан в списъка с резерви от даден конкурс — Конкурси на общо основание OHIM/AD/02/07 и OHIM/AST/02/07 — Увреждащ акт — Принцип на добросъвестно изпълнение на договорите — Задължение за полагане на грижа — Принцип на добра администрация — Езикови изисквания — Липса на компетентност на EPSO — Директива 1999/70/ЕО — Полагане на труд за определен срок)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/49

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 април 2011 г. — Clarke и др./СХВП
   (Дело F-82/08) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Член 8 от УРДС - Клауза за прекратяване на договора в случай че даден служител не е вписан в списъка с резерви от даден конкурс - Конкурси на общо основание OHIM/AD/02/07 и OHIM/AST/02/07 - Увреждащ акт - Принцип на добросъвестно изпълнение на договорите - Задължение за полагане на грижа - Принцип на добра администрация - Езикови изисквания - Липса на компетентност на EPSO - Директива 1999/70/ЕО - Полагане на труд за определен срок)
   2011/C 252/103
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Nicole Clarke и др. (Аликанте, Испания) (представител: адв. H. Tettenborn)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: I. de Medrano Caballero, agent, подпомаган от D. Waelbroeck, avocat)

      Предмет

   От една страна, да се отмени клаузата в договорите на жалбоподателите, която предвижда тяхното автоматично прекратяване, в случай че жалбоподателите не бъдат включени в списъка с резерви за бъдещи назначения от първия конкурс на общо основание, организиран за техните длъжности. От друга страна, жалбоподателите искат да се установи, че конкурсите OHIM/AD/02/07 и OHIM/AST/02/07 не произвеждат действие спрямо техните договори, или тези конкурси да се отменят. Освен това жалбоподателите искат присъждане на обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на директора на отдел „Човешки ресурси“ на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 19 декември 2007 г. и решението на СХВП от 7 март 2008 г., доколкото с това последно решение се отхвърлят съответните молби на г-жа Clarke, г-жа Papathanasiou и г-жа Periañez-González клаузата за прекратяване, съдържаща се в техните договори за срочно наети служители, да не се прилага по отношение на конкурси OHIM/AD/02/07 и OHIM/AST/02/07.

               2.

               Осъжда СХВП да заплати на всеки от жалбоподателите сумата от 2 000 EUR като обезщетение за вреди.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

      (1)  ОВ C 19, 24.1.2009 г., стр. 38


title: Дело C-166/15: Решение на Съда (трети състав) от 12 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija — Латвия) — наказателно производство срещу Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Авторско право и сродни права — Директива 91/250/ЕИО — Член 4, букви а) и в) — Член 5, параграфи 1 и 2 — Директива 2009/24/ЕО — Член 4, параграфи 1 и 2 — Член 5, параграфи 1 и 2 — Правна закрила на компютърните програми — Препродажба на копия от „използвани“ компютърни програми с лиценз върху неоригинални материални носители — Изчерпване на правото на разпространение — Изключително право на възпроизвеждане)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/3

         Решение на Съда (трети състав) от 12 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija — Латвия) — наказателно производство срещу Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs
   (Дело C-166/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Авторско право и сродни права - Директива 91/250/ЕИО - Член 4, букви а) и в) - Член 5, параграфи 1 и 2 - Директива 2009/24/ЕО - Член 4, параграфи 1 и 2 - Член 5, параграфи 1 и 2 - Правна закрила на компютърните програми - Препродажба на копия от „използвани“ компютърни програми с лиценз върху неоригинални материални носители - Изчерпване на правото на разпространение - Изключително право на възпроизвеждане))
   (2016/C 462/04)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija

      Страни в главното производство

   Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs,

      в присъствието на: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokuratūra, Microsoft Corp.

      Диспозитив

   Член 4, букви а) и в) и член 5, параграфи 1 и 2 от Директива 91/250/ЕИО на Съвета от 14 май 1991 година относно правната защита на компютърните програми трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че макар първоначалният приобретател на копие от компютърна програма, придружено от лиценз за безсрочно използване, да има право да препродаде на последващ приобретател, вече използвано, това копие и лиценза за него, той не може, когато оригиналният материален носител на първоначално полученото от него копие е повреден, унищожен или загубен, да предостави на посочения последващ приобретател своето резервно копие от тази програма без разрешението на носителя на правото.

      (1)  ОВ C 205, 22.6.2015 г.


title: Дело C-332/08: Иск, предявен на 18 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/9

         Иск, предявен на 18 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-332/08)
   (2008/C 272/14)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Френска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/107/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно съдържанието на арсен, кадмий, [живак], никел и полициклични ароматни въглеводороди в атмосферния въздух (1), Френската република не е изпълнила задълженията си по член 10 от тази директива,

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспонирането на Директива 2004/107/ЕО е изтекъл на 15 февруари 2007 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче посочената директива все още не е напълно транспонирана в националното право.

      (1)  ОВ L 23, 2005 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 13, стр. 124.


title: Дело C-494/08 P: Определение на Съда (пети състав) от 9 декември 2009 г. — Prana Haus GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Жалба — Член 119 от Процедурния правилник — Марка на Общността — Словна марка PRANAHAUS — Регламент (ЕО) № 40/94 — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Жалба, отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/19

         Определение на Съда (пети състав) от 9 декември 2009 г. — Prana Haus GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-494/08 P) (1)

   (Жалба - Член 119 от Процедурния правилник - Марка на Общността - Словна марка PRANAHAUS - Регламент (ЕО) № 40/94 - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Жалба, отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2010/C 63/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Prana Haus GmbH (представител: N. Hebeis, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Weberndörfer)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 17 септември 2008 по дело Prana Haus GmbH/СХВП (T-226/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна срещу решението на СХВП от 18 април 2007 г, който отхвърля жалбата срещу решението на проверителя за отказ на регистрацията на словна марка „PRANAHAUS“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 35 — Описателен характер на марката

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Prana Haus GmbH да заплети съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 07.02.2009 г.


title: Дело C-164/12: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Hamburg (Германия) на 3 април 2012 г. — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH/Finanzamt Hamburg-Mitte

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/5

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Hamburg (Германия) на 3 април 2012 г. — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH/Finanzamt Hamburg-Mitte
   (Дело C-164/12)
   2012/C 217/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: DMC Beteiligungsgesellschaft mbH

      Ответник: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Преюдициални въпроси

               1.

               В съответствие с член 43 ЕО (респ. член 49 ДФЕС) ли е положение, при което националната правна уредба предвижда в случаи на прехвърляне на дялове на неограничено отговорни съдружници в капиталово дружество прехвърленото имущество да се оценява задължително с оглед на стойността му като част от предприятието [частична стойност] (и с това при разкриването на скритите резерви за прехвърлителя възниква печалба при продажбата), доколкото правото на облагане на Федерална република Германия по отношение на печалбата от продажбата на новите дружествени дялове, получени от прехвърлителя срещу прехвърлянето, е изключено към момента на извършване на апортната вноска?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: в съответствие с член 43 ЕО (респ. член 49 ДФЕС) ли е национална правна уредба, когато на прехвърлителя се предоставя правото да поиска безлихвено отсрочено плащане на данъка, възникнал в резултат на разкриването на скритите резерви, при което той може да плати съответстващия на печалбата от продажбата данък на годишни вноски от поне една пета част, доколкото плащането на вноските е обезпечено?


title: Дело C-277/08: Решение на Съда (първи състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Madrid — Испания) — Francisco Vicente Pereda/Madrid Movilidad SA (Директива 2003/88/ЕО — Организация на работното време — Право на платен годишен отпуск — Отпуск по болест — Годишен отпуск, който съвпада с отпуск по болест — Право на ползване на годишния отпуск през друг период)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/20

         Решение на Съда (първи състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Madrid — Испания) — Francisco Vicente Pereda/Madrid Movilidad SA
   (Дело C-277/08) (1)

   (Директива 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Право на платен годишен отпуск - Отпуск по болест - Годишен отпуск, който съвпада с отпуск по болест - Право на ползване на годишния отпуск през друг период)
   2009/C 267/35
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social de Madrid

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Francisco Vicente Pereda

      Ответник: Madrid Movilidad SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social de Madrid — Тълкуване на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г. глава 5, том 7, стр. 3) — Работник, който поради трудова злополука, настъпила преди годишния отпуск, е в отпуск по болест в определения от предприятието период за ползване на годишния отпуск — Право на работника да ползва годишния си отпуск в различен период

      Диспозитив

   Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национални разпоредби или колективни трудови договори, които предвиждат, че работник в отпуск по болест през периода на годишен отпуск, определен в графика за отпуските в предприятието, в което е нает на работа, няма право след връщането си на работа да ползва своя годишен отпуск в различен период от първоначално определения, евентуално извън съответния референтен период.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело T-211/14: Жалба, подадена на 3 април 2014 г.  — Klement/СХВП — Bullerjan (Форма на фурна)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/16

         Жалба, подадена на 3 април 2014 г. — Klement/СХВП — Bullerjan (Форма на фурна)
   (Дело T-211/14)
   2014/C 245/22
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Toni Klement (Диполдисвалде, Германия) (представител: J. Weiser, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bullerjan GmbH (Изернхаген-Кирхорст, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 януари 2014 г. по преписка R 927/2013-1, така че да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя, и да отмени в нейната цялост марка на Общността № 3 7 23  822,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и евентуално притежателя на марката на Общността/евентуална встъпила страна, да заплатят разноските по настоящото производство, както и тези, свързани с производството по обжалване пред СХВП.

      Основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: триизмерна марка, изобразяваща фурна, за стоки от клас 11 — регистрация на марка на Общността № 3 7 23  822.

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за отмяна.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 във връзка с член 15 от Регламент № 207/2009.


title: Съединени дела T-104/07 и T-339/08: Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. — BVGD/Комисия (Конкуренция — Картели и злоупотреба с господстващо положение — Пазар на необработените диаманти — Система за разпространение SOC — Решение за отхвърляне на оплакване — Липса на общностен интерес — Правно основание — Процесуални права на подалото оплакване лице — Достъп до документи — Задължения при проучването на оплакване — Ефект на изключване от пазара — Явна грешка в преценката)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/27

         Решение на Общия съд от 11 юли 2013 г. — BVGD/Комисия
   (Съединени дела T-104/07 и T-339/08) (1)

   (Конкуренция - Картели и злоупотреба с господстващо положение - Пазар на необработените диаманти - Система за разпространение SOC - Решение за отхвърляне на оплакване - Липса на общностен интерес - Правно основание - Процесуални права на подалото оплакване лице - Достъп до документи - Задължения при проучването на оплакване - Ефект на изключване от пазара - Явна грешка в преценката)
   2013/C 252/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) (Anvers, Белгия) (представители: първоначално L. Levi и C. Ronzi, както и по дело T-104/07, G. Vandersanden, впоследствие L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre, R. Sauer и J. Bourke, впоследствие F. Castillo de la Torre и R. Sauer, подпомагани, по дело T-104/07, първоначално от S. Drakakakis, avocat, и T. Soames, solicitor, впоследствие от T. Soames, и по дело T-339/08, от T. Soames)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: De Beers (Люксембург, Люксембург); и De Beers UK Ltd, по-рано The Diamond Trading Co. Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: първоначално W. Allan и S. Horwitz, solicitors, впоследствие W. Allan, J. Ysewyn, avocat, и N. Gràcia Malfeito, solicitor, и накрая N. Gràcia Malfeito, B. van de Walle de Ghelcke, J. Marchandise, avocats, и P. Riedel, solicitor)

      Предмет

   Искания за отмяна на решенията на Комисията от 26 януари 2007 г. (преписка COMP/39.221/B-2 — BVGD/De Beers) и от 5 юни 2008 г. (преписка COMP/39.221/E-2 — De Beers/DTC Supplier of Choice), с които се отхвърля оплакването, подадено от жалбоподателя срещу встъпилите страни поради нарушение на членове 81 ЕО и 82 ЕО на пазара на необработените диаманти, което е резултат от прилагането от тях на споразумения за разпространение, познати под името „Supplier of Choice“ (SOC)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите.

               2.

               Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия.

               3.

               De Beers et De Beers UK Ltd понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело C-368/16: Преюдициално запитване от Højesteret (Дания), постъпило на 6 юли 2016 г. — Assens Havn/Navigators Management (UK) Limited

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/13

         Преюдициално запитване от Højesteret (Дания), постъпило на 6 юли 2016 г. — Assens Havn/Navigators Management (UK) Limited
   (Дело C-368/16)
   (2016/C 314/18)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Assens Havn

      Ответник: Navigators Management (UK) Limited

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 13, точка 5, във връзка с член 14, точка 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, да се тълкува в смисъл, че увредената страна, която съгласно националното право може да предяви иск пряко срещу дружеството, предоставящо застрахователно покритие за страната, причинила увреждането, е обвързана от споразумението относно компетентността, валидно сключено между застрахователя и притежателя на полицата съгласно член 13, точка 5, във връзка с член 14, точка 2, буква а) от посочения регламент?

      (1)  OВ L 12, 2001 г., стp. 1.


title: Дело C-54/16: Преюдициално запитване от Tribunale Ordinario di Venezia (Италия), постъпило на 29 януари 2016 г. — Vinyls Italia SpA, в несъстоятелност/Mediterranea di Navigazione SpA

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/22

         Преюдициално запитване от Tribunale Ordinario di Venezia (Италия), постъпило на 29 януари 2016 г. — Vinyls Italia SpA, в несъстоятелност/Mediterranea di Navigazione SpA
   (Дело C-54/16)
   (2016/C 156/31)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Страни в главното производство

      Ищец: Vinyls Italia SpA, в несъстоятелност

      Ответник: Mediterranea di Navigazione SpA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли „доказването“, което член 13 от Регламент № 1346/2000 (1) възлага в тежест на лицето, почерпило определени предимства от действие, което е увредило интересите на всички кредитори, за да се противопостави на оспорването на това действие съгласно разпоредбите на lex fori concursus, да включва и задължението за повдигане на процесуално възражение в тесния смисъл на думата в сроковете, определени в процесуалното право на сезирания съд, при позоваването на предвидената в същия регламент клауза за освобождаване и при доказването, че са изпълнени двете изисквани от тази разпоредба условия,
               или
               следва ли член 13 от Регламент № 1346/2000 да намери приложение, когато заинтересованата страна е поискала неговото прилагане в хода на производството, включително извън определените в процесуалното право на сезирания съд срокове за повдигане на процесуални възражения, или също ex officio, при условие че същата страна е доказала, че увреждащото действие се урежда от lex causae на друга държава членка, чийто закон не допуска в конкретния случай никакви средства за оспорване на това действие?

               2)

               Следва ли предвиденото в член 13 от Регламент № 1346/2000 препращане към разпоредба на lex causae за преценката дали „в съответния случай[…] този закон не допуска никакви средства за оспорване на тези действия“, да се тълкува в смисъл, че страната, която носи тежестта на доказване, трябва да докаже, че в конкретния случай lex causae не предвижда по общ и абстрактен начин никакви средства за оспорване на действие като това, което в случая се приема за увреждащо — а именно плащането на договорно задължение, — или в смисъл, че когато lex causae допуска възможността да се оспорва такова действие, страната, която носи тежестта на доказване, трябва да докаже, че в конкретния случай не са изпълнени условията — различни от тези на lex fori concursus, които се изискват, за да може да бъде прието оспорването в разглеждания случай?

               3)

               Може ли предвиденото в член 13 от Регламент № 1346/2000 изключение — като се има предвид неговият замисъл да се защитят оправданите правни очаквания на страните относно стабилността на действията съгласно lex causae — да се прилага и когато страните по договора са със седалище в една и съща държава членка, чийто закон следователно предвидимо е предназначен да стане lex fori concursus при неплатежоспособност на една от тях, и посредством договорна клауза за избор на правото на друга държава членка страните изключват възможността към отмяната на действията по изпълнението на този договор да се прилагат императивните норми на lex fori concursus, създадени за защита на принципа за par condicio creditorum [равенство на кредиторите], във вреда на всички кредитори в случай на настъпване на неплатежоспособност?

               4)

               Следва ли член 1, параграф 1 от Регламент № 593/2008 (2) да се тълкува в смисъл, че за целите на приложимостта на същия регламент „ситуации[те] на стълкновение на закони“ обхващат и случая на договор за тайм-чартър, сключен в една държава членка между дружества със седалище в същата държава членка, който съдържа клауза за избор на правото на друга държава членка?

               5)

               Ако отговорът на четвъртия въпрос е утвърдителен, следва ли член 3, параграф 3 от Регламент № 593/2008 във връзка с член 13 от Регламент № 1346/2000 да се тълкува в смисъл, че изборът на страните да подчинят договора на правото на държава членка, различна от държавата членка, в която се намират „всички други елементи, относими към ситуацията“, не засяга прилагането на императивните норми на правото на последната държава членка, приложими като lex fori concursus по отношение на възможността да се оспорват действията, извършени преди образуването на производство по несъстоятелност във вреда на интересите на всички кредитори, като по този начин надделява над клаузата за освобождаване по член 13 от Регламент № 1346/2000?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143)

      (2)  Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (ОВ L 177, стр. 6, поправка в ОВ L 309, 2009 г., стр. 87).


title: Дело C-402/10: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 6 август 2010 г. — Société Groupe Limagrain Holding/FranceAgriMer

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/22

      Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 6 август 2010 г. — Société Groupe Limagrain Holding/FranceAgriMer
      (Дело C-402/10)
      ()
      (2010/C 288/37)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Ищец: Société Groupe Limagrain Holding

         Ответник: FranceAgriMer

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Достатъчно ли е да липсва счетоводна отчетност, в нарушение на задълженията на складодържателя съгласно общностното митническо законодателство, на поставените под режим „митническо складиране“ продукти или стоки, за бъде износителят, който е поставил своите продукти или стоки в съответния склад, лишен от правото на авансово плащане, предвидено от разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година (1) за режима на възстановяванията при износ във връзка с разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 565/80 на Съвета от 4 март 1980 година относно предварително изплащане на възстановявания при износ за селскостопански продукти (2)?

                  2.

                  Ако отговорът на първия въпрос е положителен, какви изводи трябва да бъдат направени относно сумите, платени на получателя?

            В частност:

                  а)

                  ако е доказано, че стоките действително са изнесени, може ли да се приеме, че износителят е получил пълния или частичния размер на възстановяванията, свързани с този износ? В последния случай, кой процент на възстановяванията трябва да бъде възприет — предварително определеният съгласно нормите относно авансовото плащане на възстановявания при износ или пък приложимият към момента на реалния износ, и в последната хипотеза — трябва ли този процент да се ограничи до размера на предварително определения процент или не?

                  б)

                  ако трябва да бъдат възстановени всички или част от получените суми, необходимо ли е съгласно член 33 от Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за режима на възстановяванията при износ — в случай като настоящия, в който митническият склад е частен склад тип C, управляван от самия износител на селскостопанските продукти — подлежащата на възстановяване недължимо платена сума да се увеличи с предвидената в тази разпоредба санкция, въпреки че отговорност за счетоводната отчетност носи складодържателят?

         (1)  Регламент (ЕИО) № 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 351, стр. 1).

         (2)  ОВ L 62, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 3, стр. 159.


title: Дело T-450/15: Жалба, подадена на 30 юли 2015 г. — Satkirit Holdings/СХВП — Advanced Mailing Solutions (luvoworld)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/44

         Жалба, подадена на 30 юли 2015 г. — Satkirit Holdings/СХВП — Advanced Mailing Solutions (luvoworld)
   (Дело T-450/15)
   (2015/C 320/62)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Satkirit Holdings Ltd (Дъглас, о. Ман) (представител: M. Vanhegan, QC)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Advanced Mailing Solutions Ltd (Ист Килбрайд, Обединено кралство)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „luvoworld“ — заявка за регистрация № 11 244 332

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 21 май 2015 г. по преписка R 1480/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отхвърли възражението на AMS,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските, направени от жалбоподателя в производствата пред апелативния състав и Общия съд.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-654/13: Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Gako Konietzko/СХВП (форма на цилиндричен съд в червено и бяло) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на цилиндричен съд в червено и бяло — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/22

         Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Gako Konietzko/СХВП (форма на цилиндричен съд в червено и бяло)
   (Дело T-654/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на цилиндричен съд в червено и бяло - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 262/28)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gako Konietzko GmbH (Бамберг, Германия) (представител: S. Reinhardt, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 19 септември 2013 г. (преписка R 2232/2012-1) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на цилиндричен съд в червено и бяло, като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Gako Konietzko GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 39, 8.2.2014 г.


title: Дело C-113/15: Решение на Съда (трети състав) от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG/Landeshauptstadt München (Преюдициално запитване — Директива 2000/13/ЕО — Етикетиране и представяне на храни — Член 1, параграф 3, буква б) — Понятието „предварително опакована храна“ — Член 2 — Осведомяване и защита на потребителите — Член 3, параграф 1, точка 8 — Място на произход или място, от което идва храната — Член 13, параграф 1 — Етикетиране на предварително опаковани храни — Член 13, параграф 4 — Опаковки или контейнери, чиято най-голяма повърхност е с площ по-малка от 10 см2 — Директива 2001/110/ЕО — Член 2, точка 4 — Посочване на страната или страните на произход на меда — Порционни опаковки с мед, които са опаковани в общи кашони, доставяни на заведения за обществено хранене — Порционни опаковки, които се продават поотделно или се предлагат на крайния потребител към предварително приготвени ястия, заплащани общо — Обозначаване на страната или страните на произход на този мед)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/16

         Решение на Съда (трети състав) от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG/Landeshauptstadt München
   (Дело C-113/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2000/13/ЕО - Етикетиране и представяне на храни - Член 1, параграф 3, буква б) - Понятието „предварително опакована храна“ - Член 2 - Осведомяване и защита на потребителите - Член 3, параграф 1, точка 8 - Място на произход или място, от което идва храната - Член 13, параграф 1 - Етикетиране на предварително опаковани храни - Член 13, параграф 4 - Опаковки или контейнери, чиято най-голяма повърхност е с площ по-малка от 10 см2 - Директива 2001/110/ЕО - Член 2, точка 4 - Посочване на страната или страните на произход на меда - Порционни опаковки с мед, които са опаковани в общи кашони, доставяни на заведения за обществено хранене - Порционни опаковки, които се продават поотделно или се предлагат на крайния потребител към предварително приготвени ястия, заплащани общо - Обозначаване на страната или страните на произход на този мед))
   (2016/C 419/19)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG

      Ответник: Landeshauptstadt München

      в присъствието на: Landesanwaltschaft Bayern

      Диспозитив

   Член 1, параграф 3, буква б) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните трябва да тълкува в смисъл, че всяка от порционните опаковки с мед, които са с формата на затворени със запечатано алуминиево покритие капсули и са опаковани в доставяни на заведения за обществено хранене общи кашони, представлява „предварително опакована храна“, когато тези заведения продават споменатите опаковки поотделно или ги предлагат на крайния потребител към предварително приготвени ястия, заплащани общо.

      (1)  ОВ C 198, 15.6.2015 г.


title: Дело C-132/07: Определение на председателя на втори състав на Съда от 12 март 2009 г. (преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van koophandel Brussel — Белгия) — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV/Andacon NV

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/34

         Определение на председателя на втори състав на Съда от 12 март 2009 г. (преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van koophandel Brussel — Белгия) — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV/Andacon NV
   (Дело C-132/07) (1)

   2009/C 141/61

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 117, 26.05.2007 г.


title: Дело C-310/08: Решение на Съда (голям състав) от 23 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal, Обединеното кралство) — London Borough of Harrow/Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department (Свободно движение на хора — Право на пребиваване на гражданин на трета държава, който е съпруг/а на гражданин на държава членка, и на техните деца, граждани на държава членка — Гражданин на държава членка, който престава да работи в приемащата държава членка и впоследствие отпътува от нея — Записване на децата в учебно заведение — Липса на средства за издръжка — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Член 12 — Директива 2004/38/ЕО)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/3

         Решение на Съда (голям състав) от 23 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal, Обединеното кралство) — London Borough of Harrow/Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department
   (Дело C-310/08) (1)

   (Свободно движение на хора - Право на пребиваване на гражданин на трета държава, който е съпруг/а на гражданин на държава членка, и на техните деца, граждани на държава членка - Гражданин на държава членка, който престава да работи в приемащата държава членка и впоследствие отпътува от нея - Записване на децата в учебно заведение - Липса на средства за издръжка - Регламент (ЕИО) № 1612/68 - Член 12 - Директива 2004/38/ЕО)
   2010/C 100/03
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: London Borough of Harrow

      Ответници: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

      Предмет

   Преюдициално запитване — Court of Appeal — Тълкуване на Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) и на член 12 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Съпруга, гражданка на трета държава, и нейните деца, граждани на държава членка, които отиват при съпруга ѝ, гражданин на същата държава членка, в Обединеното кралство, където той работи — Право на пребиваване на съпругата и на децата след като съпругът е загубил качеството на работник и е отпътувал от Обединеното кралство

      Диспозитив

   При обстоятелства като тези в главното производство децата на гражданин на държава членка, който работи или е работил в приемащата държава членка, и родителят, който в действителност упражнява родителските права върху тях, могат да се позовават в последната държава на право на пребиваване единствено на основание член 12 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността, изменен с Регламент (ЕИО) № 2434/92 на Съвета от 27 юли 1992 година, без подобно право да зависи от условието те да притежават достатъчно средства и пълно здравно застрахователно покритие в тази държава.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело C-151/14: Решение на Съда (седми състав) от 10 септември 2015 г. — Европейска комисия/Република Латвия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 49 ДФЕС — Свобода на установяване — Нотариуси — Изискване за гражданство — Член 51 ДФЕС — Участие в упражняването на публичната власт)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/13

         Решение на Съда (седми състав) от 10 септември 2015 г. — Европейска комисия/Република Латвия
   (Дело C-151/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 51 ДФЕС - Участие в упражняването на публичната власт))
   (2015/C 363/15)
   Език на производството: латвийски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I. Rubene и H. Støvlbæk)

      Ответник: Република Латвия (представители: D. Pelše, I. Kalniņš и K. Freimanis)

      Встъпили странаи в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek и J. Vláčil), Унгария (представители: M. Tátrai и M. Fehér)

      Диспозитив

               1)

               Като е наложила изискване за гражданство за достъпа до професията нотариус, Република Латвия не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС.

               2)

               Осъжда Република Латвия да заплати съдебните разноски.

               3)

               Чешката република понася направените от нея съдебни разноски.

               4)

               Унгария понася направените от нея съдебни разноски

      (1)  ОВ C 159, 26.5.2014 г.


title: Дело T-213/15: Определение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Lidl Stiftung/СХВП — toom Baumarkt (Super-Samstag) (Марка на Общността — Искане за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/60

         Определение на Общия съд от 2 декември 2015 г. — Lidl Stiftung/СХВП — toom Baumarkt (Super-Samstag)
   (Дело T-213/15) (1)

   ((Марка на Общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 038/81)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия) (представители: M. Wolter и A. Berger, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: H.P. Kunz)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: toom Baumarkt GmbH (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и J. Rosenhäger, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 16 февруари 2015 г. (преписка R 657/2014-5), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни toom Baumarkt GmbH и Lidl Stiftung & Co. KG.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 205, 22.6.2015 г.


title: Дело F-35/16: Жалба, подадена на 11 юли 2016 г. — ZZ/Комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/36

         Жалба, подадена на 11 юли 2016 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-35/16)
   (2016/C 326/61)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: N. Flandin и S. Rodrigues, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което на жалбоподателката е отказано да бъде класирана в степен, която според нея съответства на професионалния ѝ опит.

      Искания на жалбоподателката

               —

               Да се отмени обжалваното решение и, ако е необходимо, решението, с което се отхвърля жалбата по административен ред,

               —

               Комисията бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-96/08: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 октомври 2010 г. — Cerafogli/Европейска централна банка (Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Възнаграждение — Допълнително увеличение на заплата — Повишаване ad personam — Консултиране на комитета по персонала за определяне на критериите за предоставяне на допълнителни увеличения на заплатите)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/37

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 октомври 2010 г. — Cerafogli/Европейска централна банка
   (Дело F-96/08) (1)

   (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Възнаграждение - Допълнително увеличение на заплата - Повишаване ad personam - Консултиране на комитета по персонала за определяне на критериите за предоставяне на допълнителни увеличения на заплатите)
   2011/C 13/70
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maria Concetta Cerafogli (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка (представители: F. Malfrère и N. Urban, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Отмяната на решението на ЕЦБ да не предостави на жалбоподателката повишаване ad personam и осъждането на ответника да заплати сума за поправяне на претърпените от жалбоподателката неимуществени вреди

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението, с което Европейската централна банка отказва да предостави на г-жа Cerafogli допълнително увеличение на заплатата за 2008 г.

               2.

               Осъжда Европейската централна банка да заплати на г-жа Cerafogli сумата от 3 000 EUR.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Осъжда Европейската централна банка да понесе пълния размер на съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г., стр. 75.


title: Дело T-852/16: Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. — Access Info Europe/Комисия

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/32

         Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. — Access Info Europe/Комисия
   (Дело T-852/16)
   (2017/C 053/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Access Info Europe (Мадрид, Испания) (представители: O. Brouwer, E. Raedts и J. Wolfhagen, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение C(2016) 6030 на Комисията от 19 септември 2016 г., с което се отказва достъп до поисканите от жалбоподателя документи съгласно Регламент (EО) № 1049/2001 (1);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в производството, в това число разноските на всяка встъпила страна.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание — Комисията не приложила правилно член 4, параграф 1, буква a), трето тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001, когато приела, че такъв достъп до исканите документи би засегнал сериозно международните отношения.

               2.

               Второто основание — Комисията приложила неправилно член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) № 1049/2001, решавайки, че този достъп ще засегне сериозно защитата на съдебните процедури, образувани по дела T-192/16, T-193/16 и T-257/16, и че достъпът до посочените документи ще засегне интереса на Комисията да изисква правни становища и да получава открити, обективни и пълни становища. В това основание се твърди също, че Комисията не признала, че достъпът до исканите документи е от по-висш обществен интерес и че те трябва да бъдат оповестени по тази причина.

               3.

               Третото основание — Комисията приложила неправилно член 4, параграф 3, първа и втора алинеи от Регламент (ЕО) № 1049/2001, когато решила, че достъпът до посочените документи ще засегне сериозно процеса на вземане на решение и/или като не признала, че е налице по-висш обществен интерес, особено предвид факта, че въпросният процес на вземане на решение е финализиран.

               4.

               Четвъртото основание — при условията на евентуалност се твърди, че Комисията приложила неправилно член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, като не предоставила поне частичен достъп до исканите документи, достъпът до които тя отказала изцяло.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.)


title: Дело T-624/14: Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Bice International/СХВП — Bice (bice) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „bice“ — По-ранна фигуративна национална марка „1926 BiCE RISTORANTE“ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/17

         Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Bice International/СХВП — Bice (bice)
   (Дело T-624/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „bice“ - По-ранна фигуративна национална марка „1926 BiCE RISTORANTE“ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 059/17)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Bice International Ltd (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: първоначално N. Gibb, solicitor, и D. McFarland, barrister, впоследствие D. McFarland)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bice AG (Бар, Швейцария) (представител: D. Pauli, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 май 2014 г. (преписка R 1249/2013-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Bice International Ltd и Bice AG

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Bice International Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-384/11: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 19 юли 2011 г. — Tate & Lyle Investments Ltd/Кралство Белгия, друга страна в производството: Syral Belgium NV

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/14

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 19 юли 2011 г. — Tate & Lyle Investments Ltd/Кралство Белгия, друга страна в производството: Syral Belgium NV
   (Дело C-384/11)
   2011/C 282/26
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Ищец: Tate & Lyle Investments Ltd

      Ответник: Кралство Белгия

      Друга страна в производството: Syral Belgium NV

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли член 63 ДФЕС (преди член 56 от Договора за ЕО) правна уредба на държава членка, по силата на която разпределянето на дивидент на дружество — местно лице, което има участие в капитала на друго дружество — местно лице, в размер по-малък от 10 %, но чиято придобивна стойност е поне 1,2 милиона евро, се облага с данък при източника в размер на 10 %, като се има предвид, че облагането с този данък се приспада от дължимия в Белгия данък върху доходите на дружествата, че евентуалното салдо подлежи на възстановяване и че е възможно, когато е необходимо, да се изиска и прилагането на данъчен режим („definitief belaste inkomsten“), който позволява да се намали още данъчната основа чрез приспадане на някои разходи, свързани с участието, докато облагането на дружества, установени в други държави членки, с данък при източника (roerende voorheffing) в размер на 10 % върху дивидентите или плащанията, които са приравнени на тях, разпределени на основание участие в дружество — местно лице, представлява окончателен данък, който не подлежи на възстановяване и не може да бъде намален като се прибегне до посочения по-горе данъчен режим („definitief belaste inkomsten“)?


title: Дело C-496/10: Определение на Съда (шести) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Италия) — наказателно производство срещу Aldo Patriciello (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Член на Европейския парламент — Протокол за привилегиите и имунитетите — Член 8 — Наказателно производство за обида — Изявления, направени извън очертанията на Парламента — Понятие за „изразени мнения при изпълнението на парламентарни задължения“ — Имунитет — Условия)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/2

         Определение на Съда (шести) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Италия) — наказателно производство срещу Aldo Patriciello
   (Дело C-496/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Член на Европейския парламент - Протокол за привилегиите и имунитетите - Член 8 - Наказателно производство за обида - Изявления, направени извън очертанията на Парламента - Понятие за „изразени мнения при изпълнението на парламентарни задължения“ - Имунитет - Условия)
   2012/C 109/03
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Ufficio del Giudice di Pace di Venafro

      Страна в главното наказателно производство

   Aldo Patriciello

      Предмет

   Преюдициално запитване — Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Тълкуване на членове 9 и 10 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности (ОВ 152, 1967 г., стр.13) — Член на Европейския парламент, подведен под отговорност за обида в резултат от опозоряващи твърдения по адрес на служител на реда — Понятие за мнение, изразено при изпълнение на задълженията на член на Европейския парламент?

      Диспозитив

   Член 8 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към ДЕС, ДФЕС и ДЕОАЕ, трябва да се тълкува в смисъл, че изявление, направено от член на Европейския парламент извън посочения парламент, по повод на което е образувано наказателно производство в държавата членка по произхода му във връзка с обида, представлява мнение, изразено при изпълнението на парламентарни задължения, попадащо под действието на предвидения в посочената разпоредба имунитет, само когато изявлението представлява субективна преценка, разкриваща непосредствена и очевидна връзка с упражняването на посочените задължения. Запитващата юрисдикция следва да определи дали по делото, предмет на главното производство, споменатите условия са изпълнени.

      (1)  ОВ C 346, 18.12.2010 г.


title: Дело F-139/07: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Van Arum/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Атестационен доклад — Обхват на жалбата по член 90 от Правилника)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/83

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 септември 2009 г. — Van Arum/Парламент
   (Дело F-139/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Атестационен доклад - Обхват на жалбата по член 90 от Правилника)
   2009/C 267/149
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Rinse van Arum (Winksele, Белгия) (представител: W. van den Muijsenbergh, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: J. F. De Wachter, C. Burgos и K. Zejdová)

      Предмет

   Публична служба — Искане за изменение или, при условията на евентуалност, за отмяна на атестационния доклад, като и за осъждане на ответника да заплати символичната сума от 1 EUR като обезщетение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2009 г., стр. 49.


title: Дело T-288/12: Жалба, подадена на 26 юни 2012 г. — EI du Pont de Nemours/СХВП — Zueco Ruiz (ZYTEL)

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/13

         Жалба, подадена на 26 юни 2012 г. — EI du Pont de Nemours/СХВП — Zueco Ruiz (ZYTEL)
   (Дело T-288/12)
   2012/C 273/23
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Съединени щати) (представител: E. Armijo Chávarri, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Enrique Zueco Ruiz (Сарагоса, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 март 2012 г. по преписка R 464/2011-2; и

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „ZYTEL“ за стоки и услуги от класове 9, 12 и 37

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Заявка за марка на Общността № 369314 за словната марка „ZYTEL“ за стоки и услуги от класове 1 и 17; общоизвестна марка „ZYTEL“ за стоки от класове 1 и 17

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-17/10: Преюдициално запитване, отправено от Krajským soudem v Brně (Чешка република) на 11 януари 2010 г. — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA/Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/14

         Преюдициално запитване, отправено от Krajským soudem v Brně (Чешка република) на 11 януари 2010 г. — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA/Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   (Дело C-17/10)
   2010/C 100/23
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Krajský soud v Brně (Окръжен съд, Бърно)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

      Ответник: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (чешкият орган за защита на конкуренцията)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли разпоредбите на член 81 от Договора за ЕО (понастоящем член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз) и на Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, да се тълкуват в смисъл, че са приложими (в производство, образувано след 1 май 2004 г.) за целия период на съществуване на картел, който е създаден в Чешката република преди присъединяването ѝ към Европейския съюз (а именно преди 1 май 2004 г.) и който е съществувал и е прекратен след присъединяването на Чешката република към Европейския съюз?

               2.

               Трябва ли член 11, параграф 6 от Регламент № 1/2003 във връзка с член 3, параграф 1 и съображение 17 от този регламент, с точка 51 от Известието на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция (2), с принципа non bis in idem по член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз (3) и с общите принципи на общностното право да се тълкува в смисъл, че ако след 1 май 2004 г. Комисията образува производство във връзка с нарушение на член 81 ЕО и приеме решение по случая:

                           а)

                           от този момент нататък автоматично отпада компетентността на органите по конкуренция на държавите членки да се произнасят по същите факти?

                           б)

                           отпада компетентността на органите по конкуренция на държавите членки да прилагат към същите факти разпоредбите на вътрешното право, съдържащи уредба, подобна на тази в член 81 ЕО (понастоящем член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз)?

      (1)  ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.

      (2)  ОВ C 101, 2004 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 111.

      (3)  ОВ C 303, 2007 г., стр. 1.