title: Дело C-246/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social Único de Algeciras — Испания) — Josefa Velasco Navarro/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Социална политика — Закрила на работниците в случай на неплатежоспособност на техния работодател — Директива 80/987/ЕИО съгласно измененията с Директива 2002/74/ЕО — Непосредствено действие — Обезщетение за незаконно уволнение, договорено в съдебна спогодба — Плащане, осигурено от гарантиращата институция — Плащане, обвързано с постановяването на съдебно решение)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social Único de Algeciras — Испания) — Josefa Velasco Navarro/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Дело C-246/06) (1)

   (Социална политика - Закрила на работниците в случай на неплатежоспособност на техния работодател - Директива 80/987/ЕИО съгласно измененията с Директива 2002/74/ЕО - Непосредствено действие - Обезщетение за незаконно уволнение, договорено в съдебна спогодба - Плащане, осигурено от гарантиращата институция - Плащане, обвързано с постановяването на съдебно решение)
   (2008/C 64/09)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Josefa Velasco Navarro

      Ответник: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social Único de Algeciras — Тълкуване на Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197) съгласно измененията с Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 г. (ОВ L 270, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 149) — Обхват на гаранцията, предоставена от гарантиращата институция — Обезщетение при прекратяване на трудово правоотношение — Национална правна уредба, която изисква съдебно или административно решение за такова обезщетение — Непосредствено действие на изменената директива в случай на неплатежоспособност, обявена между датата на влизането в сила на Директива 2002/74 и изтичането на срока за транспонирането й
   Диспозитив

               1)

               При липса на транспониране във вътрешното право към 8 октомври 2005 г. на Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 80/987/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, евентуалното непосредствено действие на член 3, първа алинея от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, съгласно измененията с Директива 2002/74, при всички положения не би могло да се твърди във връзка със състояние на неплатежоспособност, настъпило преди тази дата.

               2)

               Ако националната правна уредба попада в приложното поле на Директива 80/987 съгласно измененията с Директива 2002/74, в случаите на състояние на неплатежоспособност, настъпило между датата на влизането в сила на последната директива и изтичането на срока за транспонирането й, националният съд е длъжен да гарантира прилагането на тази национална правна уредба в съответствие с принципа за забрана на дискриминацията, както е признат от общностния правен ред.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-137/15: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 20 март 2015 г. — María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/10

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Испания), постъпило на 20 март 2015 г. — María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
   (Дело C-137/15)
   (2015/C 178/11)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: María Pilar Plaza Bravo

      Ответник: Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли член 4, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО (1) на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване национална разпоредба, по силата на която при обстоятелства като тези по главното производство, за изчисляването на пълния размер на обезщетение за безработица на работник, загубил единствената си работа на непълно работно време, максималният определен в закона размер се намалява с коефициент за работа при непълно работно време, съответстващ на процента трудова заетост на работника на непълно работно време спрямо пълното работно време на работник на подобна работа, като се има предвид фактът, че в тази държава членка работещите при непълно работно време са предимно жени?

      (1)  ОВ L 6, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192.


title: Дело T-722/14: Жалба, подадена на 13 октомври 2014 г.  — ПРИМА/Комисия

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/27

         Жалба, подадена на 13 октомври 2014 г. — ПРИМА/Комисия
   (Дело T-722/14)
   (2014/C 462/40)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател:„ПРИМА — Продуцентска, рекламна, информационна и медийна агенция“ АД (София, България) (представител: Явор Сергеев Русков, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 12 август 2014 г., с което не е одобрена офертата на ищеца във връзка с процедура за възлагане на обществена поръчка РО/2013-13/SOF относно подкрепа за Представителството на Европейската комисия в България за организиране на публични мероприятия,

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 12 август 2014 г., с което изпълнението на поръчката е възложено на друг участник в процедурата, както и всички последващи решения, касаещи сключването на договор за изпълнението на поръчката, включително решението на Европейската комисия от 12 септември 2014 г., и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на задължението за предоставяне на информация:

                           —

                           възложителят е предоставил поисканата от ПРИМА информация относно характеристиките на одобрената оферта, но не е предоставил информация относно сравнителните предимства на одобрената оферта.

               2.

               Второто основание е изведено от неправилно прилагане на критериите за възлагане:

                           —

                           зададените от възложителя критерии за възлагане не са били приложени обективно и правилно от него, поради което поставените за изпълнението на тези критерии оценки не са основателни, с което не са били осигурени равен достъп и еднакво третиране на всички оференти.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на принципите за възлагане на обществени поръчки:

                           —

                           решението за възлагане на поръчката е било взето след датата на първоначалното решение за неодобряване на офертата на ПРИМА;

                           —

                           възложителят не е уведомил ПРИМА за това решение, с което е нарушил принципите на прозрачност и равнопоставеност на участниците в процедурата;

                           —

                           непредоставянето на информация за това решение е ограничило съществено правото на защита на ПРИМА.


title: Дело T-20/09 P: Решение на Общия съд от 8 юни 2011 г. — Комисия/Marcuccio (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Пенсия за инвалидност — Жалба, уважена частично в първоинстанционното производство поради липса на мотиви на обжалваното решение — Член 78 от Правилника — Пенсиониране поради инвалидност — Комисия по инвалидност)

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/14

         Решение на Общия съд от 8 юни 2011 г. — Комисия/Marcuccio
   (Дело T-20/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Пенсия за инвалидност - Жалба, уважена частично в първоинстанционното производство поради липса на мотиви на обжалваното решение - Член 78 от Правилника - Пенсиониране поради инвалидност - Комисия по инвалидност)
   2011/C 219/17
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Друга страна в производството: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipresa, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 4 ноември 2008 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-41/06, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 4 ноември 2008 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-41/06) в частта, с която Съдът на публичната служба е отменил решението на Европейската комисия от 30 май 2005 г. да се пенсионира г-н Marcuccio поради инвалидност и да му се предостави обезщетение за инвалидност, в частта, с която е осъдил Комисията да заплати на г-н Marcuccio сумата от 3 000 EUR и в частта, с която е разпределил съдебните разноски в зависимост от посочените отмяна и осъждане (точки 1, 2, 4 и 5 от диспозитива на това решение).

               2.

               Връща делото на Съда на публичната служба.

               3.

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-553/11: Жалба, подадена на 14 октомври 2011 г. — European Dynamics Luxembourg/ЕЦБ

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/20

         Жалба, подадена на 14 октомври 2011 г. — European Dynamics Luxembourg/ЕЦБ
   (Дело T-553/11)
   2012/C 6/37
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Люксембург) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, адвокати)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника за отхвърляне на съвместното заявление на ръководеното и представлявано от жалбоподателя временно обединение в отговор на поканата за подаване на заявления за участие в процедура за възлагане на обществени поръчки с номер 14159/IS/2010 (ОВ 2011/S 75-121894), в частност по отношение на свързаните с лот 1 услуги от посочената обществена поръчка;

               —

               да се отмени решението на ответника за отхвърляне на жалбата, подадена от жалбоподателя съгласно процедурата за обжалване, изложена в Раздел IV.2.1 от посочената покана за подаване на заявления и съгласно определените в член 33 от Решение ЕЦБ/2007/5 (1) условия;

               —

               да се отменят всички свързани с това решения на ответника;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на основание членове 256, 268 и 340 ДФЕС обезщетение в размер на 2 000 000,00 EUR за претърпените от жалбоподателя вреди от загубата на възможност и от нанесени вреди на доброто му име и на доверието в него вследствие на разглежданата процедура за възлагане на обществена поръчка;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя във връзка с настоящата жалба.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               С първото си правно основание твърди, че ответникът не спазил задължението за излагане на мотиви и не посочил сравнителните предимства на предпочетените кандидати. Освен това жалбоподателят твърди, че ответникът се позовал на неясни критерии за подбор, въвел нови критерии при оценяването и не се съобразил с разпоредбите на член 28, параграф 3 от Решение ЕЦБ/2007/5. Накрая жалбоподателят твърди, че ответникът нарушил правото на защита и принципа на прозрачност и добра администрация.

               2.

               С второ правно основание се твърди, че ответникът допуснал явни грешки в преценката като не се е съобразил с член 25 от Решение ЕЦБ/2007/5 и със спецификациите на обществената поръчка.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че ответникът нарушил член 20 от Решение ЕЦБ/2007/5 и принципа на добра администрация.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че като отхвърлил поради недопустимост жалбата му, ответникът нарушил член 28, параграф 3 от Решение ЕЦБ/2007/5.

      (1)  Решение на Европейската централна банка от 3 юли 2007 година за определяне на правилата за възлагане на обществени поръчки (ОВ L 184, стр. 34).


title: Дело C-445/12 P: Жалба, подадена на 3 октомври 2012 г. от Rivella International AG срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 12 юли 2012 г. по дело T-170/11 — Rivella International AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/27

         Жалба, подадена на 3 октомври 2012 г. от Rivella International AG срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 12 юли 2012 г. по дело T-170/11 — Rivella International AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-445/12 P)
   2012/C 366/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rivella International AG (представители: C. Spintig, S. Pietzcker, R. Jacobs, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение и делото да се препрати за разглеждане от Общия съд;

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските, направени в хода на първоинстанционното производство и на производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят оспорва Решение на Общия съд (шести състав) от 12 юли 2012 г. относно жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 януари 2011 г. (преписка R 534/2010-4) във връзка с производство по възражение между Rivella International AG и Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas.
   Жалбоподателят изтъква следните правни основания:
   Общият съд е нарушил член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 (1), доколкото:

               —

               е поискал доказателство за реалното използване на марката, на която се основава възражението, въпреки че тази марка не била нито марка на Общността, нито „по-ранна национална марка“, а германската част на марка, която е предмет на международна регистрация;

               —

               е счел, че въпросът за територията на използване на по-ранна (международна) регистрирана марка е уреден изчерпателно в Регламент № 207/2009, като националното право на държавите членки в тази връзка се прилагало единствено при условията на субсидиарност;

               —

               не е отчел факта, че такова тълкуване води до нежелан резултат съгласно Регламент № 207/2009 и по-специално съгласно съображение 3 от него, а именно — до несъответствие между регистрацията и възможността за използване на марка на Общността извън изрично предвидените в Регламента случаи.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-680/13: Определение на председателя на Съда от 16 май 2014 (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия)— Condor Flugdienst GmbH/Andreas Plakolm

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/21

         Определение на председателя на Съда от 16 май 2014 (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main (Германия)— Condor Flugdienst GmbH/Andreas Plakolm
   (Дело C-680/13) (1)

   2014/C 261/41
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 85, 22.3.2014 г.


title: Дело T-443/09: Жалба, подадена на 4 ноември 2009 г. — Agriconsulting Europe/Комисия

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/33

         Жалба, подадена на 4 ноември 2009 г. — Agriconsulting Europe/Комисия
   (Дело T-443/09)
   2010/C 11/62
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Agriconsulting Europe SA (Брюксел, Белгия) (представители: F. Sciaudone, avvocato, R. Sciaudone, avvocato, A. Neri, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното решение.

               —

               Да се осъди Комисията да обезщети претърпените от жалбоподателя вреди.

               —

               Да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят в настоящото производство е водещо консултантско дружество в областта на управленското и техническо консултиране във връзка с проекти от значение за международното развитие. Неговата жалба е подадена срещу Решение на Комисията в рамките на възлагането на лот № 11, предмет на обявление за обществена поръчка EuropeAid/127054/C/SER/multi (ОВ S 128, 4 юли 2008 г.), с което последната не включва сред икономически най-изгодните шест оферти офертата, представена от ръководения от жалбоподателя консорциум, и с което възлага този лот на други оференти.
   В подкрепа на искането за отмяна жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               —

               изопачаване на доказателства и на фактически обстоятелства. С обжалваното решение офертата на жалбоподателя е отхвърлена на основание, че фигуриращите в неговата оферта „декларации за изключителност“ на трима експерти фигурират и в други оферти и че следователно трябва да се изключат от оценката. Това заключение е опорочено, доколкото не взема предвид изложеното от експертите, които от една страна оспорват някои от тези декларации или от друга — всъщност ги определят като неверни,

               —

               погрешно тълкуване на последиците, които следва да се изведат във връзка с незачитането на „декларацията за изключителност“ и нарушение на принципите на правната сигурност, доколкото жалбоподателят е приложил към всички оферти санкцията, предвидена в случай на подписване на няколко декларации за изключителност, без да отчете ролята и отговорността на дружеството или на експерта,

               —

               нарушение на правните изисквания, на принципа на добра администрация и на принципа на пропорционалност, доколкото жалбоподателят не е упражнил признатото му правомощие при наличие на двусмислие по отношение на елемент от офертата да поиска пояснения преди да потвърди наличието на грешки, които могат да засегнат валидността на оферта.

         Жалбоподателят изтъква също нарушение на задължението за мотивиране и иска в допълнение признаване на претърпените от него вреди вследствие на незакосъобразен — или при условията на евентуалност на законсъобразен — акт, водещ до извъндоговорна отговорност.


title: Дело T-550/08: Жалба, подадена на 15 декември 2008 г.  — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Koмисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/32

         Жалба, подадена на 15 декември 2008 г. — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Koмисия
   (Дело T-550/08)
   (2009/C 55/59)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Хамбург, Германия) (представители: U. Itzen и J. Ziebarth, Rechtsanwältinnen)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение, доколкото то се отнася до жалбоподателя,

               —

               при условията на евентуалност, да се намали размерът на глобата, наложена на жалбоподателя с обжалваното решение,

               —

               да се осъди ответникът за заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят оспорва Решение на Комисията C(2008) 5476 окончателен от 1 октомври 2008 г. по дело COMP/39.181 — Восък за свещи, с което ответникът е установил, че определени предприятия, измежду които жалбоподателят, са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53 от Споразумението за европейското икономическо пространство, като са участвали в продължаващо споразумение и/или в продължаваща съгласувана практика в парафиновия сектор.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи две правни основания.
   В първото си правно основание жалбоподателят посочва наличието на нарушение на задължението за мотивиране съгласно член 253 ЕО и на правото на защита, тъй като извършената от Комисията в оспорваното решение преценка на доказателствата не давала да се разбере какъв е фактическият принос, който се приписвал на жалбоподателя. Извършеното от Комисията общо представяне на доказателствата се отнасяло и до други дружества, освен до жалбоподателя, чиито действия не трябвало да му се приписват. С оглед на неяснотата при представянето на доказателствата било налице нарушение на правото на защита, тъй като Комисията трябвало ясно и недвусмислено да посочи кой принос към кое предприятие се отнасял и какви били последиците от това.
   Жалбоподателят посочва по-нататък, че не е участвал в никакво нарушение на член 81 ЕО. Комисията не била извършила законосъобразно представянето на доказателствата не само от формална гледна точка, но и осъществената при условията на евентуалност преценка по същество на доказателствата показвала, че твърденията за нарушения от страна на жалбоподателя били необосновани. Посочените по-специално срещи и отчетените в рамките на представянето на доказателствата разписки не водели до заключение за наличието на нарушения на картелното право. Това важало в особена степен и с оглед на обстоятелството, че още от самото начало жалбоподателя се упреква в ограничен обхват в извършването на нарушение. Това обстоятелство обаче не било отчетено при представянето на доказателствата, а в ущърб на жалбоподателя били взети предвид доказателства, които евентуално можели да докажат нарушения от страна на трети лица, в които жалбоподателят не участвал.
   Във второто правно основание жалбоподателят се позовава на изтекла давност. Той бил прехвърлил разглежданата пласментна дейност на друго дружество още в началото на 2000 г., така че първите действия по прекъсване на давността по отношение на жалбоподателя, предприети в началото на 2005 г., не можело да водят до възможност за преследване на старо нарушение.


title: Дело T-156/08 P: Жалба, подадена на 24 април 2008 г. от R срещу определението, постановено на 19 февруари 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-49/07, R/Комисия

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/39

         Жалба, подадена на 24 април 2008 г. от R срещу определението, постановено на 19 февруари 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-49/07, R/Комисия
   (Дело T-156/08 P)
   (2008/C 171/75)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: R (Брюксел, Белгия) (представител: Y. Minatchy, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определението, постановено от Съда на публичната служба на Европейския съюз на 19 февруари 2008 г. по дело F-49/07,

               —

               да се уважи искането за отмяна и за обезщетение, направено от жалбоподателя в първоинстанционното производство,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски в тяхната цялост.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба, жалбоподателят иска отмяна на определението на Съда на публичната служба (СПС), което отхвърля като недопустима жалбата, с която той иска, от една страна, отмяна на целия му срок за изпитване, както и на всички актове, приети в тази връзка, включително на оценката за края на срока за изпитване и, от друга страна, обезщетение за поправяне на претърпяната според твърдението му вреда.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят се позовава, от една страна, на нарушаване на правото му на защита, доколкото СПС не е взел предвид определени данни и документи, представени от жалбоподателя, и от друга страна, на неправилно тълкуване на Процедурния правилник на СПС и на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности. Жалбоподателят се позовава и на явни грешки при преценката на фактите.


title: Дело C-167/14: Иск, предявен на 7 април 2014 г.  — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/12

         Иск, предявен на 7 април 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-167/14)
   2014/C 261/20
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и E. Manhaeve)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е предприела необходимите мерки за привеждане в изпълнение на Решение на Съда от 25 октомври 2007 г. по дело Комисия/Република Гърция, C-440/06, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати на Комисията периодична имуществена санкция в размер на 47  462,40 EUR за всеки просрочен ден при изпълнението на решението по дело C-440/06, от постановяването на решението по настоящото дело до датата на привеждане в изпълнение на решението по дело C-440/06,

               —

               да осъди Република Гърция за заплати на Комисията еднократна сума от 5  191,20 EUR на ден, считано от деня на произнасяне на решението по дело C-440/06 до деня на произнасяне на решението по настоящото дело или до по-ранна дата, ако на нея бъде изпълнено решението по дело C-440/06,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Относно начина на изчисляване на санкциите Комисията посочва:

               A —

               Значението на нормите на Съюза, които са предмет на нарушението, а именно членове 3 и 4 от Директива 91/271/ЕИО за пречистването на градските отпадъчни води (1), която се отнася до настоящата директива се отнася за събирането, пречистването и заустването на градски отпадъчни води, както и пречистването и заустването на отпадъчни води, произхождащи от някои промишлени отрасли. Тя има за цел опазването на околната среда от вредните последици, причинени от заустването на такива отпадъчни води.
               Според Комисията заустването на непречистени отпадъчни води (тоест които изобщо не са били пречистени поради липсата на интегрирана канализационна мрежа и/или пречиствателни станции) в повърхностните води довежда до замърсяване, характеризиращо се с кислородно неравновесие, а привнасянето на хранителни вещества (по-конкретно азотни и фосфорни съединения) засяга значително качеството на тези водни маси и прилежащите към тях екосистеми (поставяйки в опасност, например, рибните популации).
               Освен това, що се отнася до градските отпадъчни води, които не са били достатъчно пречистени (пречиствателни съоръжения, неосъществяващи вторично пречистване или осъществяващи несъответстващо вторично пречистване), първичното пречистване само не е достатъчно за избягването на всички рискове от замърсяване и от влошаване на качеството на водата и прилежащите към нея екосистеми. Всъщност прекомерното заустване на хранителни вещества (азотни и фосфорни съединения) в повърхностните води представлява съществен фактор за увеличаване на явлението ефтрофизация (разпространение на водорасли и водна растителност), което увеличава опасността от загубване на кислородното равновесие във водата, от изчезване на рибните популации и други водни организми, и от нанасянето на вреда на прилежащите сухоземни екосистеми. Именно това е причината, поради която член 4 от Директива 91/271/ЕИО предвижда градските отпадъчни води, произлизащи от агломерации с еквивалент жители (ЕЖ) над 15  000, да бъдат зауствани само след като бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка.
               Според Комисията събирането и пречистването на всички градски отпадъчни води, произлизащи от гръцки агломерации с еквивалент жители (ЕЖ) над 15  000, има жизненоважно значение за запазването и подобряването на качеството на повърхностните води, на водните и сухоземните екосистеми, които зависят пряко от разглежданите водни маси, както и за гарантиране на цялостното и правилно прилагане на другите директиви на Европейския съюз.
               При все това, въпреки приложените усилия и приетите от гръцките власти през последните години мерки, е ясно, че към днешна дата шест агломерации с над 15  000 ЕЖ от 23 агломерации, за които се отнася съдебното решение от 25 октомври 2007 г. (пет от които в региона на Източна Атика, който е един от най-гъсто населените гръцки региони), не са съобразени с разпоредбите на членове 3 и 4 от Директива 91/271/ЕИО. Еквивалентният брой жители на тези шест агломерации възлиза на 1 24  000 (16  000 в Лефкими, 25  000 в Неа Макри, 17  000 в Маркопуло, 20  000 в Коропи, 18  000 в Рафина и 28  000 в Артемида).

               B —

               Последици от неизпълнението на задълженията върху интересите от общ и от частен характер: Непълното съобразяване с решението на Съда по дело C-440/06 води до значими опасности, свързани със замърсяването на околната среда, и има последици върху човешкото здраве. Според Комисията непълното съобразяване с решението на Съда по дело C-440/06 води до ефтрофизация на повърхностните води, която може да постави в опасност между другото доброто екологично и химическо състояние на водните и сухоземни екосистеми, както и тяхното опазване. Поради това Комисията счита, че непълното съобразяване със съдебното решение може да засегне прилагането на другите директиви на Европейския съюз, сред които са Директива 2000/60/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, Директива 2006/7/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 година за управление качеството на водите за къпане, и Директива 92/43/ЕИО (4) на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.
               Освен това Комисията твърди, че непълното съобразяване с решението на Съда засяга възможността гражданите да се ползват от достатъчно чисти повърхностни води за осъществяването на развлекателни дейности (риболов, къпане, ветроходно плаване, екскурзии и др.). Възможно е също така непълното съобразяване със съдебното решение да засяга както качеството на водата за потребление, така и самото човешко здраве.

      (1)  ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.

      (2)  ОВ L 327, стр 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.

      (3)  ОВ L 64, стр 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 15, стр. 229.

      (4)  ОВ L 206, стр 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело T-234/13: Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — Lucart France/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/38

         Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — Lucart France/Комисия
   (Дело T-234/13)
   2013/C 171/74
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Lucart France (Torvilliers, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


title: Дело T-179/07: Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — Anvil Knitwear/СХВП — Aprile e Aprile (Aprile) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността Aprile — По-ранна национална словна марка ANVIL — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Член 8, параграф 1, буква б), членове 73 и 74 от Регламент (EО) № 40/94)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/39

         Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — Anvil Knitwear/СХВП — Aprile e Aprile (Aprile)
   (Дело T-179/07) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Aprile“ - По-ранна национална словна марка„ANVIL“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Член 8, параграф 1, буква б), членове 73 и 74 от Регламент (EО) № 40/94)
   (2008/C 285/71)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Anvil Knitwear, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: G. Würtenberger, R. Kunze и T. Wittmann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: S. Laitinen и O. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Aprile e Aprile Srl (Argelato, Италия)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 22 март 2007 г. (преписка R 1076/2006-2) относно процедура по възражение между Anvil Knitwear, Inc. и Aprile e Aprile Srl.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Anvil Knitwear, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-164/09: Жалба, предявена на 3 април 2009 г. — Kitou/Европейски надзорен орган по защита на данните

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/44

         Жалба, предявена на 3 април 2009 г. — Kitou/Европейски надзорен орган по защита на данните
   (Дело T-164/09)
   2009/C 153/88
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Erasmia Kitou (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейски надзорен орган по защита на данните

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се установи неприложимостта на Регламент № 1049/2001 ЕО;

               —

               при условията на евентуалност, да се установи грешка при прилагане на правото при съвместното прилагането на Регламент № 1049/2001 ЕО и Регламент № 45/2001 ЕО;

               —

               вследствие на това да се отмени Решение 2008-0600 на Европейския надзорен орган по защита на данните;

               —

               да се установи, че искането за достъп до документи не отговаря на условията, посочени в Регламент № 45/2001;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска отмяна на решението на Европейския надзорен орган по защита на данните, с което последният е установил, че разкриването по време на национално съдебно производство на определени данни относно кариерата на жалбоподателя в Комисията на Европейските общности не противоречи на разпоредбите на Регламент № 45/2001 (1) и Регламент № 1049/2001 (2).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че:

               —

               оспорваното решение е необосновано, доколкото то се базира на Регламент № 1049/2001, който не е приложим в случая, тъй като искането за достъп не се отнася до документ по смисъла на Регламент № 1049/2001, а единствено до лични данни;

               —

               дори да се приеме, че Регламент № 1049/2001 и Регламент № 45/2001се прилагат съвместно в конкретния случай, ответната страна е извършила неправилно прилагане като е преценила, че условията, поставени от Регламент № 45/2001 относно обработката на лични данни, се прилагат единствено в случай, че е налице изключението, предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 относно достъпа до документи;

               —

               ответната страна не е спазила разпоредбите на Регламент № 45/2001, доколкото искането за достъп не се отнася до документ и не се основава на никое от условията за законосъобразност на обработката на лични данни, предвидени в член 5 от Регламент № 45/2001.

      (1)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело T-231/12: Жалба, подадена на 30 май 2012 г. — Rocket Dog Brands/СХВП — Julius-K9 (JULIUS K9)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/27

         Жалба, подадена на 30 май 2012 г. — Rocket Dog Brands/СХВП — Julius-K9 (JULIUS K9)
   (Дело T-231/12)
   2012/C 227/47
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rocket Dog Brands LLC (Heywood, САЩ) (представител: C. Aikens, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Унгария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2012 г. (R 1124/2011-4), доколкото с него се отхвърля възражението, що се отнася до всички стоки от клас 25, и

               —

               да осъди заявителя да заплати съдебните разноски, направени от подалото възражение лице

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „JULIUS K9“ за стоки от класове 18, 25 и 28 — заявка за марка на Общността № 8 542 201.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: две фигуративни марки, представляващи изображение на куче, един или няколко (кръстосани) кокали и буквено-цифровия знак „K 9“, за стоки от класове 14, 18 и 25.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-411/13 P: Определение на Съда (шести състав) от 8 май 2014 г.  — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)/Sanco, SA (Обжалване — Марка на Общността — Фигуративна марка, изобразяваща пиле — Възражение на притежателя на национална фигуративна марка, изобразяваща пиле — Частично отхвърляне на възражението)

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/8

         Определение на Съда (шести състав) от 8 май 2014 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)/Sanco, SA
   (Дело C-411/13 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Фигуративна марка, изобразяваща пиле - Възражение на притежателя на национална фигуративна марка, изобразяваща пиле - Частично отхвърляне на възражението))
   2014/C 261/12
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. Crespo Carrillo и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството: Sanco, SA (представител: A. Segura Roda, abogado)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело T-73/08: Жалба, подадена на 11 февруари 2008 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/33

         Жалба, подадена на 11 февруари 2008 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия
   (Дело T-73/08)
   (2008/C 107/54)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlin, Deutschland) (представител: B. Henning, Rechtsanwältin)

      Ответник: Kommission der Europäischen Gemeinschaften
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника от 26 ноември 2007 г. относно възстановяване на сумата в размер от 23 228,07 евро в рамките на „Daphne Grant Agreement JLS/DAP/2004-1/080/YC“;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят и Комисията подписват през май 2005 г. договор за финансово подпомагане на проект в рамките на програмата ДАФНЕ II (1). С дебитна нота от 26 ноември 2007 г. ответникът иска да бъде възстановена част от предоставената в рамките на този договор сума. С настоящата жалба ответникът оспорва това решение.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква на първо място, със спорното решение е нарушение задължението за посочване на мотиви. На второ място то твърди, че е налице нарушение на принципа на справедлив процес, тъй като на жалбоподателя не е бил даден подходящ срок за предоставяне на становища и за подаване на допълнителни документи. На последно място се изтъква, че спорното решение е основано на неправилно преценка на фактите.

      (1)  Решение № 803/2004/EО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за приемане на програма за действие на Общността (2004-2008) за предотвратяване и борба с насилието над децата, младежите и жените и за защита на жертвите и рисковите групи (програма Дафне II) (ОВ L 143, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 37).


title: Дело T-234/14: Определение на Общия съд от 17 март 2015 г. — Mammoet Salvage/Комисия (Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение — Договорна отговорност — Извъндоговорна отговорност — Възражение за недопустимост — Осми европейски фонд за развитие — Работи по отстраняване на 74 корабни останки в залива на Нуадибу — Договор, сключен между ищеца и Мавритания и гарантиран от Комисията за финансиране от Европейския съюз — Изпълнение на договора — Доклад за датата, на която се прекратява задължението за плащане на Европейския съюз по договора — Иск, който частично е явно недопустим и частично е явно лишен от правно основание)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/24

         Определение на Общия съд от 17 март 2015 г. — Mammoet Salvage/Комисия
   (Дело T-234/14) (1)

   ((Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение - Договорна отговорност - Извъндоговорна отговорност - Възражение за недопустимост - Осми европейски фонд за развитие - Работи по отстраняване на 74 корабни останки в залива на Нуадибу - Договор, сключен между ищеца и Мавритания и гарантиран от Комисията за финансиране от Европейския съюз - Изпълнение на договора - Доклад за датата, на която се прекратява задължението за плащане на Европейския съюз по договора - Иск, който частично е явно недопустим и частично е явно лишен от правно основание))
   (2015/C 171/29)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Mammoet Salvage BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: P. Kuypers и A. Schadd, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и S. Bartelt)

      Предмет

   Главно искане на основание член 265 ДФЕС за установяване, че Комисията е бездействала неправомерно, като не е предприела действия по искане на жалбоподателя за продължаване на задължението за плащане на Съюза по договор за работи по отстраняване на 74 корабни останки в залива на Нуадибу (Мавритания), сключен между ищеца и Ислямска република Мавритания и гарантиран от Комисията за финансиране в рамките на Осмия европейски фонд за развитие, при условията на евентуалност искане да се осъди Комисията на основание договорна отговорност да плати на ищеца издадените по посочения договор фактури и при условията на евентуалност спрямо предходното искане да се признае извъндоговорната отговорност на Съюза.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Mammoet Salvage да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г.


title: Дело F-94/11: Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/30

         Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-94/11)
   2011/C 355/53
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: H. Mannes, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на EPSO да възобнови процедурата по общия конкурс EPSO/AD/26/05 и да покани жалбоподателя да се яви отново на устния изпит и отмяна на решението жалбоподателят да бъде изключен от този конкурс поради неявяването му на устния изпит

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отменят решенията на ответника от 11 февруари и от 12 август 2011 г.,

               —

               да се обяви за незаконосъобразна поканата за устния изпит от 14 януари 2011 г.,

               —

               да се установи, че с повторното индивидуално явяване на жалбоподателя на изпита не е възможно да се преодолеят допуснатите от ответника съществени пороци в процедурата, които са установени в рамките на образуваното от жалбоподателя предходно производство,

               —

               да се установи, че ответникът има право да включи жалбоподателя в резервната листа и без повторното явяване на изпита,

               —

               да се установи, че ответникът следва да обезщети по подходящ начин жалбоподателя за претърпяната с течение на времето вреда и да избягва всякаква дискриминация на жалбоподателя по отношение на успешните кандидати,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски,

               —

               с предохранителна цел — да се постанови неприсъствено съдебно решение.


title: Дело C-200/13 P: Решение на Съда (пети състав) от 21 април 2016 г. — Съвет на Европейския съюз/Bank Saderat Iran, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност — Борба срещу разпространението на ядрено оръжие — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран — Замразяване на финансовите средства на иранска банка — Задължение за мотивиране — Производство за приемане на акта — Явна грешка в преценката)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/2

      Решение на Съда (пети състав) от 21 април 2016 г. — Съвет на Европейския съюз/Bank Saderat Iran, Европейска комисия
      (Дело C-200/13 P) (1)

      ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Борба срещу разпространението на ядрено оръжие - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран - Замразяване на финансовите средства на иранска банка - Задължение за мотивиране - Производство за приемане на акта - Явна грешка в преценката))
      (2016/C 211/02)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и M. Bishop)

         Други страни в производството: Bank Saderat Iran (представители: D. Wyatt, QC, R. Blakeley, barrister, S. Jeffrey, S. Ashley и A. Irvine, solicitors), Европейска комисия (представители: D. Gauci и M. Konstantinidis)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Christie, S. Behzadi-Spencer, подпомагани от S. Lee, barrister)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Отхвърля насрещната жалба.

                  3)

                  Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Bank Saderat Iran в производствата пред двете инстанции, с изключение на съдебните разноски във връзка с насрещната жалба до Съда.

                  4)

                  Bank Saderat Iran понася направените от него съдебни разноски във връзка с насрещната жалба до Съда, както и тези на Съвета на Европейския съюз във връзка с насрещната жалба до Съда.

                  5)

                  Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски в производствата пред двете инстанции.

         (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело F-28/13: Жалба, подадена на 27 март 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/57

         Жалба, подадена на 27 март 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-28/13)
   2013/C 207/94
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията да се удържат определени суми от заплатите на жалбоподателя за юни, юли, август, септември и октомври 2012 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени меморандумът от 6 юли 2012 г., с който Службата за управление и плащане по индивидуални права съобщава на жалбоподателя, че е решила да се съобрази с препоръката на ОЛАФ от 30 март 2012 г. и че (i) е удържала 5 530 EUR от заплатата му за юни 2012 г. (недължимо платени суми за надбавки), (ii) ще приспадне сумата от 3 822,80 EUR от заплатата му за юли 2012 г. (лихви за забава върху недължимо платеното), и (iii) ще приспадне сумите от 2 372 EUR (възстановени медицински разходи) и от 699,20 EUR (лихви за забава) от заплатата му за август 2012 г.,

               —

               да се отменят направените удръжки от заплатата на жалбоподателя за юни, август, септември и октомври 2012 г. и евентуално на всички други удръжки, които може да бъдат направени в бъдеще в изпълнение на обжалваното решение,

               —

               да се отмени меморандумът от 10 юли 2012 г., с който се предлага да се удържи еднократно сумата от общо 3 071,20 EUR от месечното му възнаграждение за август 2012 г. или, ако дължимата сума е твърде висока, за да бъде удържана наведнъж, да се разсрочи плащането ѝ на редовни вноски в продължение на няколко месеца,

               —

               да се отмени меморандумът от 20 юли 2012 г., с който жалбоподателят е уведомен, че отделът му не е могъл да включи във фиша за заплатата за юли удръжката на сумата от 3 822,80 EUR лихви за забава и че тази сума ще бъде изцяло удържана от заплатата му за октомври 2012 г. след удръжките, които ще бъдат направени през август и септември 2012 г.,

               —

               частично да се отмени решението, прието на 17 декември 2012 г. и съобщено на същия ден, доколкото с него се отхвърля административната жалба на жалбоподателя във връзка със спорните дневни надбавки и обезщетения за забава,

               —

               Комисията да бъде осъдена да плати мораторни лихви върху сумата от 5 530 EUR, считано от юни 2012 г., върху сумата от 1 535,60 EUR, считано от август 2012 г., върху сумата отново от 1 535,60 EUR, считано от септември 2012 г., и върху сумата от 3 822,80 EUR, считано от октомври 2012 г., всичките до връщането на тези суми, като се има предвид, че върху 3 071,20 EUR от тези суми, възстановени със заплатата за януари 2013 г., мораторните лихви ще се дължат само до датата на възстановяването,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-103/06: Решение на Съда (трети състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris — Франция) — Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf) (Социално осигуряване на работници мигранти — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Самостоятелно заети лица, които пребивават и извършват дейност във Франция — Обща социална вноска — Вноска за изплащане на социалния дълг — Вземане предвид на доходите, получени в друга държава-членка и облагани в нея съгласно спогодба за избягване на двойното данъчно облагане)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/4

         Решение на Съда (трети състав) от 3 април 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris — Франция) — Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)
   (Дело C-103/06) (1)

   (Социално осигуряване на работници мигранти - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Самостоятелно заети лица, които пребивават и извършват дейност във Франция - Обща социална вноска - Вноска за изплащане на социалния дълг - Вземане предвид на доходите, получени в друга държава-членка и облагани в нея съгласно спогодба за избягване на двойното данъчно облагане)
   (2008/C 128/05)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris
   Страни в главното производство

      Ищец: Philippe Derouin

      Ответник: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris — Тълкуване на Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схемите за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), изменен и актуализиран с Регламент (ЕИО) № 2001/1983 на Съвета от 2 юни 1983 година (ОВ L 230, стр. 6) — Вземане предвид на получените в друга държава-членка доходи и обложени в тази държава-членка в приложение на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане при изчисляването на общата социална вноска (contribution sociale généralisée) и на вноската за изплащане на социалния дълг (contribution pour le remboursement de la dette sociale), дължими от самостоятелно заето лице, подчинено на френското законодателство относно социалното осигуряване
   Диспозитив
   Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схемите за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 307/1999 на Съвета от 8 февруари 1999 година, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава-членка, чието законодателство относно социалното осигуряване е единственото, което се прилага по отношение на местно самостоятелно заето лице, да изключи от основата за изчисляване на вноски като общата социална вноска и вноската за изплащане на социалния дълг доходите, получени от лицето в друга държава-членка, по-конкретно съгласно спогодба за избягване на двойното данъчно облагане в областта на данъците върху доходите.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело C-566/13: Определение на председателя на Съда от 25 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal do Trabalho de Lisboa — Португалия) — Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/25

         Определение на председателя на Съда от 25 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal do Trabalho de Lisboa — Португалия) — Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal
   (Дело C-566/13) (1)

   2014/C 184/42
   Език на производството: португалски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело C-524/10: Иск, предявен на 11 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/20

         Иск, предявен на 11 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-524/10)
   ()
   2011/C 30/33
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: M. Afonso)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като прилага за земеделските производители специален режим, несъобразен с установения от Директивата за ДДС (1), поради това че освобождава земеделските производители от плащане на ДДС и прилага нулева единна ставка на компенсация, като същевременно извършва съществена отрицателна компенсация от своите собствени ресурси за уравновесяване на събирането на ДДС, Португалската република не изпълнява предвиденото в членове 296—298 от Директивата за ДДС.

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Португалското законодателство не предвижда компенсация по единна ставка за платения от земеделските производители ДДС, начислен върху входящите ресурси. След инспекция на собствените ресурси за 2004 г. и 2005 г., извършена в Португалия на 13 и 14 ноември 2007 г., португалските власти посочват, че ДДС, начислен върху входящите ресурси, който не е приспаднат от земеделските производители, обхванати от специалния режим, възлиза съответно на приблизително 5,3 % от продажбите през 2004 г. и на 7,9 % от продажбите през 2005 г. Като считат, че поради това събраният в сектора на селското стопанство ДДС е прекомерен, португалските власти извършват отрицателна компенсация от около 70 милиона евро за 2004 г. при изчисляване на собствените ресурси. След задълбочено проучване на съвместимостта на специалния режим, прилаган по отношение на земеделските производители в Португалия, с Директивата за ДДС Комисията заключава, че Португалската република не изпълнява задълженията си по членове 296—298 от Директивата за ДДС. Всъщност предвиденият от Директивата за ДДС режим на единна данъчна ставка изисква да се определи подходящ процент на компенсация, когато релевантните макроикономически данни сочат, че ДДС върху входящите ресурси, платен от обхванатите от специалния режим земеделски производители, не е нулев или доближаващ се до нулев.
   Макар да е вярно, че държавите членки не могат да установяват проценти на компенсация по единна ставка, надвишаващи начисления ДДС върху входящите ресурси, тъй като такива прекомерни компенсации биха представлявали държавна помощ за съответните сектори, от това не може да се направи извод, че португалското законодателство съответства на Директивата за ДДС, тъй като то не предвижда никаква компенсация за земеделските производители, обхванати от специалния режим. Държавите членки не могат свободно да пренебрегнат макроикономическите данни и просто да решат, че няма основание за плащане на каквато и да е компенсация за начисления ДДС върху входящите ресурси, тъй като в този случай държавата членка би приложила за своите производители специален режим, който по замисъла и целта си съществено се различава от общия режим на единна данъчна ставка за земеделските производители, предвиден и уреден в глава 2 от дял XII на Директивата за ДДС.
   Комисията счита, че специалният режим, установен от португалското законодателство за извършените от земеделските производители сделки, не представлява правилно и последователно прилагане на посочения общ режим. Всъщност посоченото законодателство само освобождава от данък и следователно изключва от системата на ДДС всички земеделски производители, които не са избрали да бъдат облагани по обичайно приложимия режим. Като се има предвид, че обхванатите от този режим земеделски производители все още представляват значителна част от селскостопанския сектор в Португалия, този избор на националния законодател засяга сериозно принципа на универсалност на данъка, според който ДДС се събира възможно най-общо и се прилага по отношение на всички фази на производството и разпространението на стоки, както и по отношение на доставките на услуги. Освен това възможността за установяване на освобождаване, приложимо за сделките, извършени от земеделските производители, не се предвижда в нито една от разпоредбите на Директивата за ДДС и пряко противоречи на предвиденото в член 296, параграф 1 от нея, който само разрешава на държавите членки да изберат измежду три ясно определени режими във връзка с третирането на земеделските производители: прилагане на обичайния режим, прилагане на опростения режим, предвиден в глава 1 на дял XII или прилагане на общия режим на единна данъчна ставка, предвиден в глава 2 на същия дял.

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-472/13: Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — H. Lundbeck и Lundbeck/Комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/47

         Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — H. Lundbeck и Lundbeck/Комисия
   (Дело T-472/13)
   2013/C 325/76
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: H. Lundbeck A/S (Valby, Дания) и Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Обединено кралство) (представители: R. Subiotto, QC, и T. Kuhn, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г., връчено на жалбоподателите на 21 юни 2013 г., по преписка COMP/39.229 — Lundbeck,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени наложените на жалбоподателите с това решение глоби,

               —

               също при условията на евентуалност, да намали значително размера на наложените на жалбоподателите с това решение глоби,

               —

               във всички случаи да осъди Комисията да заплати направените от жалбоподателите правни и други разноски и разходи във връзка с това производство, и

               —

               да вземе всяка друга мярка, която този Съд счита за подходяща.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага десет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от неправилност на извода на ответника, че Lundbeck и останалите предприятия, които са били страни по споразуменията, са били действителни или потенциални конкуренти съгласно член 101, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Второто правно основание е изведено от погрешна преценка от страна на ответника на значението съгласно член 101, параграф 1 ДФЕС на прехвърлянето на суми в контекста на патентните спогодби.

               3.

               Третото правно основание е изведено от това, че изводът на ответника, че патентните спогодби са ограничавали конкуренцията по предмет съгласно член 101 параграф 1, е основан на неправилно прилагане на установените принципи относно ограниченията по предмет.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от неправилност и липса на мотиви на решението на ответника, тъй като не е приложен „критерият за обхвата на патента“ като релевантен стандарт за преценка от гледна точка на конкурентното право на патентните спогодби съгласно член 101, параграф 1 ДФЕС.

               5.

               Петото правно основание е изведено от неправилна квалификация на действията на Lundbeck в решението на ответника и липса на обяснение с какво тези едностранни действия са релевантни за установяване на нарушение на член 101, параграф 1 ДФЕС.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът не е разгледал всички обстоятелства около спогодбите и погрешно е направил извода, че техният целян обхват е надхвърлял този на патентните права на Lundbeck.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от това, че ответникът не е разгледал надлежно последиците, произтичащи от споразуменията по член 101, параграф 3 ДФЕС.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита на Lundbeck в решението на ответника, защото същият е променил конститутивни елементи на твърдяното нарушение между издаването на изложението на възраженията и решението, без да даде на Lundbeck възможност да бъде изслушано.

               9.

               Деветото правно основание е изведено от твърдението, при условията на евентуалност, че ответникът неправилно е наложил глоба на Lundbeck, въпреки новостта на фактическите и правните въпроси, повдигнати в това дело, като по този начин е нарушил и принципа на правна сигурност.

               10.

               Десетото правно основание е изведено от твърдението, също при условията на евентуалност, че ответникът неправилно е изчислил глобите, наложени на Lundbeck.


title: Дело T-139/12: Определение на Общия съд от 7 май 2014 г.  — Adler Mode/СХВП — Cluett, Peabody (Fairfield)

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/37

         Определение на Общия съд от 7 май 2014 г. — Adler Mode/СХВП — Cluett, Peabody (Fairfield)
   (Дело T-139/12) (1)

   2014/C 194/50
   Език на производството: английски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело C-53/08: Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 43 ЕО — Свобода на установяване — Нотариуси — Изискване за гражданство — Член 45 ЕО — Участие в упражняването на публичната власт — Директиви 89/48/ЕИО и 2005/36/ЕО)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/4

         Решение на Съда (голям състав) от 24 май 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-53/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 43 ЕО - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 45 ЕО - Участие в упражняването на публичната власт - Директиви 89/48/ЕИО и 2005/36/ЕО)
   2011/C 204/06
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и H. Støvlbæk)

      Страна, встъпила в подкрепа на ищеца: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: S. Behzadi-Spencer)

      Ответник: Република Австрия (представители: E. Riedl, M. Aufner и G. Holley)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Чешка република (представител: M. Smolek), Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Kemper), Френска република (представители: G. de Bergues и B. Messmer), Република Латвия (представители: L. Ostrovska, K. Drēviņa и J. Barbale), Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė), Република Унгария (представители: R. Somssich, K. Veres и M. Fehér), Република Полша (представители: M. Dowgielewicz, C. Herma и D. Lutostańska), Република Словения (представители: V. Klemenc и Ž. Cilenšek Bončina), Словашка република (представител: J. Čorba)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 45 ЕО — Липса на транспониране, що се отнася до професията нотариус, на Директива № 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ 1989 L 19, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) и на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3) — Национална правна уредба, която за упражняването на професията нотариус поставя изискване за гражданство — Понятие за дейност, свързана с упражняване на публичната власт

      Диспозитив

               1.

               Като е наложила изискване за гражданство за достъп до професията нотариус, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия, Република Австрия, Чешката република, Федерална република Германия, Френската република, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Полша, Република Словения и Словашката република и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело C-168/07: Определение на председателя на Съда от 11 август 2009 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles, Белгия) — Axa Belgium SA/État belge, Administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines (État Belge), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (État Belge)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/19

         Определение на председателя на Съда от 11 август 2009 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles, Белгия) — Axa Belgium SA/État belge, Administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines (État Belge), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (État Belge)
   (Дело C-168/07) (1)

   2010/C 11/31

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело F-1/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 ноември 2012 г. — Soukup/Комисия (Публична служба — Конкурс на общо основание — Невключване в списъка с резерви — Оценка от устния изпит)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/27

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 20 ноември 2012 г. — Soukup/Комисия
   (Дело F-1/11) (1)

   (Публична служба - Конкурс на общо основание - Невключване в списъка с резерви - Оценка от устния изпит)
   2013/C 46/50
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Zdenek Soukup (Люксембург, Люксембург) (представители: първоначално адв. É. Boigelot и адв. S. Woog, впоследствие адв. É. Boigelot)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Eggers и P. Pecho, впоследствие B. Eggers)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението на конкурсната комисия по конкурс на общо основание EPSO/AD/144/09 да не впише жалбоподателя в списъка с резерви и решението да впише друг кандидат в този списък, както и за поправяне на понесените неимуществени и имуществени вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Soukup понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г., стр. 36.


title: Дело C-266/11: Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Denmark) на 27 май 2011 г. — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet som mandatar for Frank Frandsen/Cimber Air A/S

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/15

         Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Denmark) на 27 май 2011 г. — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet som mandatar for Frank Frandsen/Cimber Air A/S
   (Дело C-266/11)
   2011/C 311/24
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищец: Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet som mandatar for Frank Frandsen

      Ответник: Cimber Air A/S

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли Директива 2000/78/ЕО (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че съдържащата се в нея забрана на всяка форма на дискриминация, основана на възрастта, не допуска разпоредби на националното право, които оставят в сила колективен трудов договор, сключен между авиокомпания и организацията, представляваща пилотите на тази компания, една от клаузите на който предвижда, че пилотите трябва да подадат оставка когато навършат 60 годишна възраст, като се има предвид, че тази клауза — която е била приложима преди да влязат в сила директивата и транспониращият я датски закон — има за цел да осигури авиационната безопасност, като — без да се извършва преценка във всеки конкретен случай — се основава на общото предположение, че с възрастта уменията за пилотиране намаляват, но наред с това предвижда, че всеки пилот може поиска разрешение да продължи да работи за срок от една година, който срок може да бъде подновяван, след като съответният пилот бъде одобрен от комисия, съставена от представители на работодателя и служителите?

      (1)  ОВ L 303, стр. 16


title: Дело T-80/10: Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Bell & Ross/СХВП — KIN (Кутия на часовник гривна) (Промишлен дизайн на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ кутия на часовник гривна — По-ранен промишлен дизайн — Основание за недействителност — Липса на оригиналност — Липса на различно цялостно впечатление — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Член 4, член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Връзка с насрещен иск за обявяване на недействителност — Съд за промишлени дизайни на Общността — Член 91 от Регламент № 6/2002)

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/26

         Решение на Общия съд от 25 април 2013 г. — Bell & Ross/СХВП — KIN (Кутия на часовник гривна)
   (Дело T-80/10) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ кутия на часовник гривна - По-ранен промишлен дизайн - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Липса на различно цялостно впечатление - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Член 4, член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Връзка с насрещен иск за обявяване на недействителност - Съд за промишлени дизайни на Общността - Член 91 от Регламент № 6/2002)
   2013/C 171/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Нидерландия) (представител: S. Guerlain, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: KIN AB (Upplands Väsby, Швеция) (представители: M. Nielsen и C. Galichet, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 9 декември 2009 г. (преписка R 1285/200-3) относно процедура за обявяване на недействителност между Klockgrossisten i Norden AB и Bell & Ross BV

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bell & Ross BV да заплати съдебните разноски, включително направените от KIN AB в хода на процедурата пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-197/13: Решение на Общия съд от 15 януари 2015 г.  — MEM/СХВП (MONACO) (Марка на Общността — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „MONACO“  — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 151, параграф 1 и член 154, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Частичен отказ на защита)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/32

         Решение на Общия съд от 15 януари 2015 г. — MEM/СХВП (MONACO)
   (Дело T-197/13) (1)

   ((Марка на Общността - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „MONACO“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 151, параграф 1 и член 154, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Частичен отказ на защита))
   (2015/C 065/44)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marques de l’État de Monaco (MEM) (Монако, Монако) (представител: S. Arnaud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Предмет

   Жалба срещу решение от 29 януари 2013 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 113/2012-4) относно международната регистрация, посочваща Европейската общност, на словната марка „MONACO“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Marques de l’État de Monaco (MEM) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г.


title: Съединени дела C-393/07 и С-9/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 30 април 2009г. — Италианска република/Европейски парламент (Жалба за отмяна — Решение на Европейския парламент от 24 май 2007 г. относно проверката на пълномощията на Beniamino Donnici — Член на Европейския парламент — Проверка на пълномощията на член на Парламента — Избор на член на ЕП, произтичащ от оттеглянето на кандидати — Член 6 и член 12 от Акта от 1976 г.)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 30 април 2009г. — Италианска република/Европейски парламент
   (Съединени дела C-393/07 и С-9/08) (1)

   (Жалба за отмяна - Решение на Европейския парламент от 24 май 2007 г. относно проверката на пълномощията на Beniamino Donnici - Член на Европейския парламент - Проверка на пълномощията на член на Парламента - Избор на член на ЕП, произтичащ от оттеглянето на кандидати - Член 6 и член 12 от Акта от 1976 г.)
   2009/C 153/11
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: I. Braguglia, R. Adam, P. Gentili, avvocato dello Stato) (C-393/07)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Латвия

      Жалбоподател: Beniamino Donnici, (представители: M. Sanino, G. M. Roberti, I. Perego и P. Salvatore, avvocati) (C-9/08)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Италианска република

      Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, N. Lorenz, L. Visaggio, E. Cannizzaro, преподавател)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Achille Occhetto, (представители: P. De Caterini и F. Paola, avvocati)

      Предмет

   Отмяна на Решение P6_TA-PROV(2007)0209 на Европейския парламент от 24 май 2007 година относно проверка на пълномощията на Beniamino Donnici [2007/2121(REG)], нотифицирано на 28 май 2007 г. — Член на Европейския парламент — Проверка на пълномощията — Избор на член на ЕП, произтичащ от оттеглянето на кандидати

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2007/2121 (REG) на Европейския парламент от 24 май 2007 година относно проверка на пълномощията на Beniamino Donnici.

               2)

               Осъжда Европейския парламент да заплати разноските, направени от г-н Donnici, като и тези, направени от Италианската република в качеството ѝ на жалбоподател.

               3)

               Италианската република в качеството си на встъпила страна, Република Латвия и г-н Occhetto понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 247, 20.10.2007 г.


title: Дело C-314/09: Решение на Съда (трети състав) от 30 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Autriche) — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH (Директива 89/665/ЕИО — Обществени поръчки — Производства по обжалване — Иск за обезщетение — Незаконосъобразно възлагане — Национална правна норма относно отговорността, основана на презумпцията за вина на възложителя)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/9

         Решение на Съда (трети състав) от 30 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Autriche) — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH
   (Дело C-314/09) (1)

   (Директива 89/665/ЕИО - Обществени поръчки - Производства по обжалване - Иск за обезщетение - Незаконосъобразно възлагане - Национална правна норма относно отговорността, основана на презумпцията за вина на възложителя)
   2010/C 317/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stadt Graz

      Ответник: Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

      В присъствието на: Land Steiermark

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberster Gerichtshof — Тълкуване на член 1, параграф 1 и на член 2, параграф 1, буква в) и параграф 7 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237) — Възлагане на обществена поръчка в съответствие с решение на запитващата юрисдикция, което има задължителна правна сила за възложителя — Незаконосъобразно възлагане на обществената поръчка поради нарушение на националната правна уредба — Условия, на които следва да отговаря искът за обезщетение за загуби и пропуснати ползи — Принцип на ефективност

      Диспозитив

   Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която поставя правото да се получи обезщетение за загуби и пропуснати ползи поради нарушение на правото в областта на обществените поръчки от страна на възложителя в зависимост от наличието на вина за това нарушение, включително и когато прилагането на тази правна уредба се основава на презумпция за вина на възложителя, както и на невъзможност същият да се позовава на липсата на индивидуални способности, а следователно и на възможност за вменяване във вина на твърдяното нарушение.

      (1)  ОВ C 267, 07.11.2009 г.


title: Дело C-159/16: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 17 март 2016 г. — VAS „Starptautiskā lidosta „Rīga““/Konkurences padome

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/15

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 17 март 2016 г. — VAS „Starptautiskā lidosta „Rīga““/Konkurences padome
   (Дело C-159/16)
   (2016/C 191/19)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: VAS „Starptautiskā lidosta „Rīga““

      Ответник: Konkurences padome

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 102 и член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че едно и също поведение на държавно предприятие може да се анализира едновременно от гледна точка на наличието на държавна помощ (под формата на евентуално представяне на помощ от държавата на клиент или търговски партньор) и от гледна точка на злоупотребата с господстващо положение (дискриминация в областта на цените)?

               2)

               Има ли между тези два анализа някакъв ред или йерархия?

               3)

               Могат ли административен орган или юрисдикция, сезирани с дело за нарушение на конкуренцията, състоящо се в прилагане на дискриминационни цени на клиентите или търговските партньори на държавно предприятие, да констатират, че поведението на икономически оператор нарушава член 102 ДФЕС, ако това нарушение се състои в предоставяне на държавна помощ без да проведена процедурата за предварителна проверка по член 108 ДФЕС, параграф 3?


title: Дело C-197/08: Решение на Съда (трети състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 95/59/ЕО — Данъци, различни от данъците върху оборота, които засягат потреблението на промишлено обработен тютюн — Член 9, параграф 1 — Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните цени за продажба на дребно на техните продукти — Национална правна уредба, налагаща минимална цена за продажба на дребно на цигари — Национална правна уредба, която забранява продажбата на тютюневи изделия на промоционална цена, противоречаща на целите за закрила на общественото здраве — Понятие национални правни системи относно контрола върху нивата на цените или съблюдаването на задължителните цени — Обосноваване — Закрила на общественото здраве — Рамкова конвенция на Световната здравна организация за контрол на тютюна)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/6

         Решение на Съда (трети състав) от 4 март 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-197/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 95/59/ЕО - Данъци, различни от данъците върху оборота, които засягат потреблението на промишлено обработен тютюн - Член 9, параграф 1 - Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните цени за продажба на дребно на техните продукти - Национална правна уредба, налагаща минимална цена за продажба на дребно на цигари - Национална правна уредба, която забранява продажбата на тютюневи изделия на „промоционална цена, противоречаща на целите за закрила на общественото здраве“ - Понятие „национални правни системи относно контрола върху нивата на цените или съблюдаването на задължителните цени“ - Обосноваване - Закрила на общественото здраве - Рамкова конвенция на Световната здравна организация за контрол на тютюна)
   2010/C 113/07
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и R. Lyal)

      Ответник: Френска република (представители: G. De Bergues, S. Pilczer, J.-Ch. Gracia и B. Beaupère-Manokha)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушаване на член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, [с които се облага] потреблението на тютюневи изделия (ОВ L 291, стp. 40; Специално издание на български език 2007 г., глава 9, том 2, стр. 5) — Определяне на минимални цени — Пречка за свободното движение на стоки — Предпазване на общественото здраве — Приложимост на Рамковата конвенция за контрол на тютюна на Световната здравна организация (ОВ L 213, 2004 г., стp. 8; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 35, стр. 224)

      Диспозитив

               1.

               Като е приела и оставила в сила система на минимални цени за продажба на дребно на цигарите, пуснати в употреба във Франция, както и забрана за продажба на тютюневи изделия „на промоционална цена, противоречаща на целите за закрила на общественото здраве“, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 9, параграф 1 от Директива 95/59/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, [с които се облага] потреблението на тютюневи изделия, изменена с Директива 2002/10/ЕО на Съвета от 12 февруари 2002 г.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело T-564/15: Определение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Комисия (Жалба за отмяна — Финансова помощ в областта на Механизма за свързване на Европа — Необжалваем акт — Подготвителен акт — Недопустимост)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/26

      Определение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Комисия
      (Дело T-564/15) (1)

      ((Жалба за отмяна - Финансова помощ в областта на Механизма за свързване на Европа - Необжалваем акт - Подготвителен акт - Недопустимост))
      (2016/C 454/46)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Амстердам, Нидерландия) (представител: P. Glazener, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и J. Samnadda)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението, което се твърди, че съдържа електронното съобщение на Изпълнителната агенция за иновации и мрежи (INEA) от 17 юли 2015 г., свързано с предложението на жалбоподателя, изпратено в отговор на поканата за представяне на предложения, отправена в контекста на Механизма за свързване на Европа въз основа на многогодишната работна програма, приета през 2014 г. в рамките на Решение за изпълнение C(2014) 1921 окончателен на Комисията от 26 март 2014 г., установяващо многогодишната работна програма за 2014 г. за финансова помощ в областта на Механизма за свързване на Европа (MIE) — Транспортен сектор за периода 2014-2020 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело C-187/15: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichts Düsseldorf (Германия), постъпило на 24 април 2015 г. — Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/5

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichts Düsseldorf (Германия), постъпило на 24 април 2015 г. — Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen
   (Дело C-187/15)
   (2015/C 245/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Joachim Pöpperl

      Ответник: Land Nordrhein-Westfalen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Член 45 ДФЕС следва ли да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, по силата на която лице, което има статут на държавен служител в една държава членка, загубва възможността да придобие произтичащите от този статут бъдещи права на пенсионни обезщетения (осигурителни плащания), тъй като с оглед на започване на нова работа в друга държава членка е освободено по собствено желание от длъжност като държавен служител, при положение че националното законодателство предвижда за това лице последващо пенсионно осигуряване с обратно действие въз основа на достигнатото в рамките на служебното правоотношение брутно възнаграждение, при което правата му по последващото пенсионно осигуряване с обратно действие са в по-нисък размер от загубените бъдещи права?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос по отношение на всички или на определени държавни служители следва ли член 45 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че при липса на национална правна уредба в обратния смисъл органът на държавна власт, от който е бил назначен съответният държавен служител, трябва или да му плаща пенсия за осигурителен стаж и възраст, изчислена въз основа на осигурителния му стаж в рамките на служебното правоотношение и намалена с размера на пенсията по последващото пенсионно осигуряване с обратно действие, или да компенсира финансово по друг начин загубата на пенсионните обезщетения, произтичащи от статута на държавен служител, макар че националното законодателство допуска предоставяне само на предвидените в него пенсионни обезщетения?