title: Дело T-157/07: Иск, предявен на 9 май 2007 г. — Организация Народни муджахидини на Иран /Съвет

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/43

         Иск, предявен на 9 май 2007 г. — Организация „Народни муджахидини на Иран“/Съвет
   (Дело T-157/07)
   (2007/C 140/70)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Организация „Народни муджахидини на Иран“ (Auvers sur Oise, Франция) (представител: J.P. Spitzer, lawyer, и D. Vaughan QC)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отменят следните решения на Съвета:

                           —

                           да не се преразглежда Решение 2006/379 на Съвета в шестмесечен срок или след това, по отношение на ищеца;

                           —

                           името на ищеца да продължи да присъства до посочената или до по-късна дата в списък на терористичните организации, създаден с Решение 2006/379 на Съвета от 29 май 2006 г., считано от датата на това решение, независимо от решението на този Съд по дело T-228/02 от 12 декември 2006 г. и задълженията на Съвета съгласно член 233 EО.

               —

               да се направят необходимите допълнителни разпореждания, за да действа ответникът в съответствие с правните си задължения.

               —

               да се разпореди ответникът да обезщети ищеца за вреди, възлизащи на 1 090 000 EUR, както е посочено в Приложение 18 (и следващите), заедно с лихвите към тях.

               —

               да се осъди ответника да заплати разноските на ищеца.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът иска отмяната на някои писма от Съвета и предявява иск за вреди вследствие на това, че Съветът не е преразгледал шест месеца по-късно списъка, съдържащ се в Решение 2006/379 на Съвета (1), на лица, групи и образувания, за които се прилага Регламент (EО) № 2580/2001 (2) относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, т. е. замразяване на средства или други финансови източници, както и че Съветът е оставил името на ищеца в посочения списък.
   Според ищеца Съветът е имал задължение да преразглежда списъка на лица, включени във всеки един списък на терористични организации, както и да прави това редовно и поне веднъж на всеки шест месеца. Ищецът изтъква, че Съветът не е направил това по отношение на включването името на ищеца в списъка на терористичните организации.
   По-нататък ищецът твърди, че съгласно решение на Първоинстанционния съд по дело T-228/02 Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran v Council [2006] REC II-0000, Съветът е бил задължен да изключи името на ищеца от посочения списък.

      (1)  Решение 2006/379/EО на Съвета от 29 май 2006 г. за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания и за отмяна на Решение 2005/930/EО (OВ 2006 L 144, стp. 21).

      (2)  Регламент (EО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (OВ 2001 L 344, стp. 70).


title: Дело C-335/10: Определение на Съда (пети състав) от 13 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova — Румъния) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Вътрешно облагане с данъци и такси — Член 110 ДФЕС — Екотакса върху моторните превозни средства при първата им регистрация)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/13

         Определение на Съда (пети състав) от 13 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova — Румъния) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan
   (Дело C-335/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Вътрешно облагане с данъци и такси - Член 110 ДФЕС - Екотакса върху моторните превозни средства при първата им регистрация)
   2011/C 311/18
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Craiova

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Ответник: Claudia Norica Vijulan

      Предмет

   Преюдициално запитване — Curtea de Apel Craiova — Регистрация на употребявани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки — Екотакса върху моторните превозни средства при първата им регистрация в държава членка — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС — Временно освобождаване на превозни средства с определени характеристики

      Диспозитив

   Член 110 ДФЕС следва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да въвежда екотакса за моторните превозни средства при първата им регистрация в съответната държава членка, ако тази фискална мярка е уредена по начин, по който тя възпира пускането в движение в посочената държава членка на употребявани моторни превозни средства, закупени в други държави членки, без обаче същевременно да възпира закупуването на употребявани моторни превозни средства на същата възраст и със същата степен на амортизация на националния пазар.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело C-219/06: Определение на председателя на Съда от 7 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/21

         Определение на председателя на Съда от 7 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
   (Дело C-219/06) (1)

   (2007/C 42/39)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди заличаване на делото от списъка на разглежданите дела.

      (1)  ОВ C 165 от 15.7.2006 г.


title: Дело F-125/12: Жалба, подадена на 3 ноември 2012 г. — ZZ/СХВП

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/72

         Жалба, подадена на 3 ноември 2012 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-125/12)
   2013/C 26/149
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2011 г. и на решението, с което се определят задачите му, както и искане за обезщетение за вреди.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени атестационният му доклад (appraisal report) за 2011 г. с дата 1 февруари 2012 г., както и да се отменят електронните писма на ответника от 14,51 ч. и от 15,49 ч. на 2 февруари 2012 г., доколкото в тях се определят задачите, които СХВП възлага на жалбоподателя за периода от 1 октомври 2011 г. до 30 септември 2012 г.,

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените неимуществени вреди в подходящ размер по преценка на Съда на публичната служба,

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-152/08: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Испания) на 15 април 2008 г. — Real Sociedad de Futbol S.A.D. и Nihat Kahveci/Consejo Superior de Deportes и Real Federación Española de Fútbol

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/16

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Испания) на 15 април 2008 г. — Real Sociedad de Futbol S.A.D. и Nihat Kahveci/Consejo Superior de Deportes и Real Federación Española de Fútbol
   (Дело C-152/08)
   (2008/C 171/28)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Страни в главното производство

      Ищци: Real Sociedad de Futbol S.A.D. и Nihat Kahveci

      Ответници: Consejo Superior de Deportes и Real Federación Española de Fútbol
   Преюдициален въпрос
   Дали член 37 от Споразумението за асоцииране ЕИО — Турция (1), подписано в Анкара на 12 септември 1963 г. и одобрено с Решение на Съвета 64/732/EИО от 23 декември 1963 година, както и Допълнителният протокол към него от 23 ноември 1970 година (2) не допускат спортна федерация да прилага по отношение на професионален спортист като този в главното производство, който е турски гражданин и е нает законосъобразно от испански футболен клуб, разпоредба, според която в състезания на национално равнище клубовете могат да използват само ограничен брой играчи от трети държави, които не принадлежат към Европейското икономическо пространство?

      (1)  Споразумение за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано в Анкара на 12 септември 1963 г. и сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение на Съвета 64/732/ЕИО от 23 декември 1963 година (ОВ 1964 г., 217, стр. 3685; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 10).

      (2)  Допълнителен протокол, подписан в Брюксел на 23 ноември 1970 г. и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37).


title: Дело C-200/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Susanne de Winder/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/10

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 13 април 2017 г. — Susanne de Winder/TUIfly GmbH
   (Дело C-200/17)
   (2017/C 231/13)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищец: Susanne de Winder

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-518/12: Жалба, подадена на 27 ноември 2012 г. — Spirlea/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/21

         Жалба, подадена на 27 ноември 2012 г. — Spirlea/Комисия
   (Дело T-518/12)
   2013/C 32/33
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Darius Nicolai Spirlea (Capezzano Pianore, Италия) и Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore) (представители: V. Foerster и T. Pahl)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да приеме настоящата жалба, основана на член 263 ДФЕС,

               —

               да обяви жалбата за допустима, както и

               —

               да я обяви за основателна и поради тази причина да установи, че ответникът е допуснал съществени процесуални нарушения и други материалноправни нарушения,

               —

               на това основание да отмени решението на ответника от 27 септември 2012 г. за прекратяване на пилотната процедура на ЕС № 2070/11/SNCO (ref. Ares(2012) 1135073),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите посочват три правни основания.

               1.

               Първо правно основание: Създаване на пилотна процедура на ЕС без никакво правно основание (членове 290 и 291 ДФЕС)

                           —

                           В рамките на това правно основание жалбоподателите твърдят, че въвеждането на пилотната процедура на ЕС води до създаването на допълнителна процесуална предпоставка, която не е предвидена в член 258 ДФЕС. Тази процесуална предпоставка, по отношение на която Комисията не разполага нито с правомощия, нито с дерогация в Договорите за ЕС, се разглеждала от нея в непрозрачно производство, което противоречало на правовата държава, като същевременно се изкривявало производството за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка по член 258 ДФЕС.

               2.

               Второ правно основание: Нарушение на Съобщението на Комисията от 20 март 2002 година до Европейския парламент и Европейския омбудсман относно отношенията с вносителите на жалби за нарушения на общностното право (1)

                           —

                           Тук жалбоподателите посочват, че Комисията произволно е пренебрегнала своето Съобщение относно отношенията с вносителите на жалби за нарушения на общностното право и без наличието на алтернатива е прехвърлила жалбата на жалбоподателите към пилотната процедура на ЕС, чиито правила не са достъпни на жалбоподателите.

               3.

               Трето правно основание: Нарушение на задължението за мотивиране

                           —

                           В рамките на това правно основание жалбоподателите посочват, че мотивите на Комисията не съдържат никакво пояснение на фактите във връзка с прилагането на Регламент (ЕО) № 1394/2007 (2) и в тях не се разглеждат специфичните твърдения за нарушения, направени от жалбоподателите във връзка с правото на ЕС.

      (1)  ОВ C 244, стр. 5.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1394/2007 на Европейския Парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно лекарствените продукти за модерна терапия и за изменение на Директива 2001/83/ЕО и на Регламент (ЕО) № 726/2004 (ОВ L 324, стр. 121).


title: Дело T-11/05: Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Wieland-Werke и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на медни водопроводни тръби — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Продължаващо нарушение с много проявни форми — Принцип на законоустановеност на наказанието — Принцип „ne bis in idem“ — Глоби — Действително отражение върху пазара — Размер на съответния пазар — Продължителност на нарушението — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/29

         Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Wieland-Werke и др./Комисия
   (Дело T-11/05) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на медни водопроводни тръби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължаващо нарушение с много проявни форми - Принцип на законоустановеност на наказанието - Принцип „ne bis in idem“ - Глоби - Действително отражение върху пазара - Размер на съответния пазар - Продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
   2010/C 179/47
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Wieland-Werke AG (Ulm, Германия); Buntmetall Amstetten GmbH (Amstetten, Австрия); и Austria Buntmetall AG (Enzesfeld, Австрия) (представители: R. Bechtold и U. Soltész, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и É. Gippini Fournier, подпомагани от G. Eickstädt, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: J. Huber и Mme G. Kimberley)

      Предмет

   На първо място, искане за отмяна на Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/E 1/38.069 — Медни водопроводни тръби), на второ място, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобите, наложени с това решение на жалбоподателите, и на трето място, насрещно искане на Комисията, целящо увеличаването на посочената сума.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Отхвърля направеното от Европейската комисия насрещно искане.

               3.

               Wieland-Werke AG, Buntmetall Amstetten GmbH и Austria Buntmetall AG понасят направените от тях съдебни разноски и 90 % от тези, направени от Комисията.

               4.

               Комисията понася 10 % от направените от нея съдебни разноски.

               5.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 93, 16.4.2005 г.


title: Дело C-61/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 7 февруари 2013 г. — Alba Forni/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/11

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 7 февруари 2013 г. — Alba Forni/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca
   (Дело C-61/13)
   2013/C 141/20
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Napoli

      Страни в главното производство

      Ищец: Alba Forni

      Ответник: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

      Преюдициални въпроси

               1.

               Представлява ли правната уредба в училищния сектор, [която позволява сключването на последователни срочни трудови договори със същия преподавател, без каквото и да било прекъсване, неограничен брой пъти, включително за задоволяване на нуждите от постоянен персонал], еквивалентна мярка по смисъла на клауза 5 от Директива 1999/70/ЕО (1)?

               2.

               Кога трябва да се приеме, че едно трудово правоотношение е правоотношение в „държавния“ сектор по смисъла на клауза 5 от Директива 1999/70/ЕО, и по-специално че става дума за „специфични сектори и/или категории работници“, което следователно може да обоснове последици, които са различни от тези при трудовите правоотношения в частния сектор?

               3.

               Като се имат предвид обясненията, изложени в член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО (2) и в член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО (3), включват ли се последиците от незаконосъобразното прекратяване на трудовото правоотношение в понятието условия за наемане на работа по клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО? При утвърдителен отговор на предходния въпрос, оправдана ли е по смисъла на клауза 4 разликата между обичайно предвидените от националното право последици от незаконосъобразното прекратяване на срочно трудово правоотношение и на трудово правоотношение за неопределено време?

               4.

               По силата на принципа за лоялно сътрудничество, забранено ли е държава членка умишлено да опише пред Съда на Европейския съюз в рамките на производство по преюдициално запитване национална правна уредба, която не съответства на действителността, и задължен ли е националният съд, в отсъствието на алтернативно тълкуване на националното право, което да отговаря на произтичащите от принадлежността към Европейския съюз задължения, да тълкува, ако е възможно, националното право в съответствие с предложеното от държавата тълкуване?

               5.

               Част ли е от условията на трудовия договор или на трудовото правоотношение по Директива91/533/ЕИО (4) и по-специално по член 2, параграф1 и параграф 2, буква д) указването на случаите, при които срочният трудов договор може да се преобразува в трудов договор за неопределено време?

               6.

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос, противоречи ли на член 8, параграф 1 от Директива 91/533/ЕИО, както и на целите на тази директива, и по-специално на целите, посочени в съображение 2 от нея, изменение с обратно действие на правната уредба, което не гарантира на работниците или служителите възможността да се ползват от правата си по директивата, тоест не гарантира спазването на посочените в документа за назначаване условия на труд?

               7.

               Трябва ли действащите общи принципи на общностното право, а именно принципът на правна сигурност, на защита на легитимните правни очаквания, на равни процесуални възможности, на ефективна съдебна защита, на независим съд, и по-общо на справедлив процес — гарантирани от член 6, параграф 2 от Договора за създаване на Европейския съюз (изменен с член 1.8 от Договора от Лисабон и към който препраща член 46 от Договора за създаване на Европейския съюз) във връзка с член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., и с член 46, член 47 и член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, прогласена в Ница на 7 декември 2000 г., така както са възприети в Договора от Лисабон — да се тълкуват в смисъл, че не допускат, в рамките на обхвата на Директива 1999/70/ЕО, италианската държава да приеме, след значителен период от време (3 години и шест месеца), разпоредба, добавена от член 9 от Законодателен декрет № 70 от 13 май 2011 г., консолидиран със Закон № 106 от 12 юли 2011 г., към член 10, параграф 4-bis от Законодателен декрет № 368/01, която може да промени последиците от текущите процеси, увреждайки пряко работника или служителя в полза на работодателя — държавата, и премахвайки предвидената в националната правна уредба възможност за санкциониране на представляващото злоупотреба използване на срочни трудови договори?

      (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).

      (2)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).

      (3)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).

      (4)  Директива 91/533/ЕИО на Съвета от 14 октомври 1991 година относно задължението на работодателя да информира работниците или служителите за условията на трудовия договор или на трудовото правоотношение (ОВ L 288, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 174).


title: Дело C-25/08 P: Определение на Съда от 13 ноември 2008 г.  — Giuseppe Gargani/Европейски парламент (Обжалване — Жалба, подадена от председателя на Комисията по правни въпроси на Парламента срещу действието на председателя на Парламента, довело до подаване на писмено становище от името на Парламента по дело с предмет преюдициално запитване — Срок за обжалване)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/24

         Определение на Съда от 13 ноември 2008 г. — Giuseppe Gargani/Европейски парламент
   (Дело C-25/08 P) (1)

   (Обжалване - Жалба, подадена от председателя на Комисията по правни въпроси на Парламента срещу „действието“ на председателя на Парламента, довело до подаване на писмено становище от името на Парламента по дело с предмет преюдициално запитване - Срок за обжалване)
   (2009/C 44/40)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Giuseppe Gargani (представители: W. Rothley, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: J. Schoo и H. Krück)
   Предмет
   Жалба срещу определението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 21 ноември 2007 г. по дело Gargani/Парламент, Т-94/06, с което Първоинстанционният съд отхвърля като явно недопустима жалбата на председателя на Комисията по правните въпроси на Европейския парламент за установяване на незаконосъобразността на решението на председателя на Европейския парламент да представи писмено становище от името на Парламента съгласно член 23, втора алинея от Статута на Съда в производство по преюдициално запитване, което решение е прието противно на становището на Комисията по правни въпроси, и с което се отказва въпросът да бъде поставен в пленарно заседание
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Gargani да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г.


title: Дело T-102/06: Определение на Първоинстанционния съд от 22 ноември 2007 г. — Investire Partecipazioni/Комисия (Жалба за отмяна — ЕФРР — Намаляване на финансовото подпомагане — Липса на използване по пряко предназначение — Недопустимост)

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/15

         Определение на Първоинстанционния съд от 22 ноември 2007 г. — Investire Partecipazioni/Комисия
   (Дело T-102/06) (1)

   (Жалба за отмяна - ЕФРР - Намаляване на финансовото подпомагане - Липса на използване по пряко предназначение - Недопустимост)
   (2008/C 8/29)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Investire Partecipazioni SpA (Рим, Италия) (представители: G.M. Roberti и A. Franchi, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Velardo и L. Flynn, agents, подпомагани от G. Faedo, avocat)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение C (2005) 4683 на Комисията от 25 ноември 2005 г. относно намаляване на подпомагането, предоставено от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в изпълнение на Решение C (97) 2199 от 27 юли 1997 г. за одобряване на подпомагане от страна на ЕФРР, предназначено за мерките, предвидени в единния програмен документ за периода 1997-1999 г. за областта Пиемонте (Италия) на основание цел № 2.
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля като недопустима.

               2)

               Осъжда Investire Partecipazioni SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г.


title: Дело T-301/05: Решение на Първоинстанционния съд от 11 март 2008 г. — Guigard/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Неподновяване на трудов договор, финансиран от ЕФР — Липса на неправомерно поведение от страна на Комисията — Компетентност на Първоинстанционният съд)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 март 2008 г. — Guigard/Комисия
   (Дело T-301/05) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Неподновяване на трудов договор, финансиран от ЕФР - Липса на неправомерно поведение от страна на Комисията - Компетентност на Първоинстанционният съд)
   (2008/C 107/39)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Philippe Guigard (Париж, Франция) (представители: първоначално адв. S. Rodrigues и адв. A. Jaume, впоследствие адв. S. Rodrigues и адв. C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално D. Martin и K. Herrmann, впоследствие F. Dintilhac и G. Boudot)
   Предмет
   Иск за обезщетение за твърдените от ищеца вреди, претърпени в резултат на твърдяното противоправно поведение на Комисията при неподновяването на трудовия му договор, сключен в рамките на техническото сътрудничество между Комисията и Република Нигер, финансирано от Европейския фонд за развитие (ЕФР).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда г-н Philippe Guigard да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 271 от 29.10.2005 г.


title: Дело C-111/09: Преюдициално запитване, отправено от Okresní soud на Cheb (Чешка република) на 23 март 2009 г. — Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group/Michal Bilas

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/25

         Преюдициално запитване, отправено от Okresní soud на Cheb (Чешка република) на 23 март 2009 г. — Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group/Michal Bilas
   (Дело C-111/09)
   2009/C 141/45
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Okresní soud v Chebu (Чешка република)

      Страни в главното производство

      Ищци: Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group

      Ответник: Michal Bilas

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 26 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) (наричан по-нататък „Регламентът“) да се тълкува в смисъл, че не допуска съдът да провери международната си компетентност, в случай че ответникът участва в производството, когато става въпрос за правила за задължителна компетентност по смисъла на раздел 3 от Регламента и искът е бил предявен в нарушение на тези правила?

               2)

               Може ли ответникът с участието си в производството, да обоснове международната компетентност на съда, по смисъла на член 24 от Регламента, дори когато по отношение на производството се прилагат правилата за задължителна компетентност по смисъла на раздел 3 от Регламента и искът е бил предявен в нарушение на тези правила?

               3)

               При отрицателен отговор на втория въпрос, може ли фактът, че ответникът участва в производство във връзка със застраховане пред некомпетентен съд по смисъла на Регламента, да се разглежда като споразумение за предоставяне на компетентност на съда по смисъла член 13, параграф 1 от Регламента?

      (1)  ОB L 12, 16.01.2001 г.; Специално издание на български език 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело T-261/17: Жалба, подадена на 5 май 2017 г. — Bayer/EUIPO — UNI — Pharma (SALOSPIR)

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/34

         Жалба, подадена на 5 май 2017 г. — Bayer/EUIPO — UNI — Pharma (SALOSPIR)
   (Дело T-261/17)
   (2017/C 221/48)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bayer AG (Леверкузен, Германия) (представител: V. von Bomhard, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: UNI — Pharma Kleon Tsetis Pharmaceutical Laboratories Industrial and Commercial SA (Кифисия, Гърция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „SALOSPIR“ — заявка за регистрация № 12 351 458

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 17 февруари 2017 г. по преписка R 2444/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO, както и Uni-Pharma, ако последното упражни правото си да встъпи като страна в производството, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б), както и на член 8, параграфи 4 и 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-30/16: Иск, предявен на 18 януари 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               7.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/12

         Иск, предявен на 18 януари 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-30/16)
   (2016/C 090/16)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux и G. Braun)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда:

               —

               да постанови, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по Директива 2006/126/EG (1), тъй като не е транспонирала напълно член 4, параграф 1 и параграф 3, буква б), параграф 4, букви г), е) и з), член 6, параграф 2 и член 7, параграф 2, буква б) от тази директива,

               —

               да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Необходимите разпоредби трябвало да бъдат приети и публикувани до 19 януари 2011 г. и да се прилагат от 19 януари 2013 г.

      (1)  Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (преработена) (OB L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


title: Дело C-9/11: Решение на Съда (осми състав) от 13 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles, Белгия) — Waypoint Aviation SA/État belge — SPF Finances (Свободно предоставяне на услуги — Данъчно законодателство — Данъчен кредит върху доходите от заеми, отпуснати за закупуването на активи, използвани на националната територия — Изключване на активите, правото на ползване върху които е отстъпено на трети лица, установени в друга държава членка)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/7

         Решение на Съда (осми състав) от 13 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles, Белгия) — Waypoint Aviation SA/État belge — SPF Finances
   (Дело C-9/11) (1)

   (Свободно предоставяне на услуги - Данъчно законодателство - Данъчен кредит върху доходите от заеми, отпуснати за закупуването на активи, използвани на националната територия - Изключване на активите, правото на ползване върху които е отстъпено на трети лица, установени в друга държава членка)
   2011/C 355/11
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Waypoint Aviation SA

      Ответник: État belge — SPF Finances

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour d'appel de Bruxelles — Тълкуване на член 10 ЕО (член 4, параграф 3 ДЕС) и член 49 ЕО (член 56 ДФЕС) — Национална правна уредба, допускаща предоставяне на данъчен кредит на ползвателите на доходи от кредити или от заеми, които са отпуснати на национален координационен център — Право на ползване върху придобито чрез заети средства имущество на установено в дадена държава членка дружество от същата група, различно от това, на което принадлежи координационният център — Изключване на установените в друга държава членка дружества от същата група — Ограничения на свободното предоставяне на услуги

      Диспозитив

   Член 49 ЕО не допуска разпоредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която предвижда предоставяне на данъчен кредит върху доходите от заеми, отпуснати на някои дружества за закупуване на нови активи, използвани на националната територия, при условие че правото на ползване върху актива не се отстъпва от страна на дружеството, което го е придобило със заем, по който е получен данъчен кредит, или от всяко друго дружество, участващо в същата група, на трети лица, различни от установените в тази държава членка членове на тази група.

      (1)  ОВ C 95, 26.3.2011 г.


title: Дело F-68/13: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 5 ноември 2014 г.  — CY/ЕЦБ (Смърт на жалбоподателя — Възобновяване на устната фаза на производството — Отказ на правоприемника да встъпи в производството — Липса на основание за произнасяне)

text:
               15.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 448/38

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 5 ноември 2014 г. — CY/ЕЦБ
   (Дело F-68/13) (1)

   ((Смърт на жалбоподателя - Възобновяване на устната фаза на производството - Отказ на правоприемника да встъпи в производството - Липса на основание за произнасяне))
   (2014/C 448/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CY (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, адвокати)

      Ответник: Европейска централна банка (представители: E. Carlini и F. Feyerbacher, и B. Wägenbaur, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на решението за закриване на административната проверка относно проявен според жалбоподателя спрямо него психически тормоз, и от друга страна, искане за отмяна на доклада от проверката и за заплащане на обезщетение за твърдените неимуществени вреди

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Всяка страна поема направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г., стр. 31.


title: Дело T-425/15: Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Seimora)

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/16

         Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Seimora)
   (Дело T-425/15)
   (2015/C 328/16)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ralf Schräder (Людингхаузен, Германия) (представител: T. Leidereiter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР)

      Друга страна в производството пред отделението по жалбите: Jørn Hansson (Сьондерсьо, Дания)

      Данни за производството пред СОСР

      Титуляр на закрилата на Общността на сортовете растения: другата страна в производството пред отделението по жалбите

      Закрила на Общността на сортовете растения: защитен в Общността сорт EU 8536 „SEIMORA“

      Производство пред СОСР: производство по отнемане на закрила

      Обжалвано решение: решение на отделението по жалбите на СОСР от 24 февруари 2015 г. по преписка A003/2010

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отнеме закрилата на защитения в Общността сорт „SEIMORA“, считано от 4 октомври 2005 г.,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СОСР да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 48, параграф 4 от Регламент № 2100/94,

               —

               нарушение на член 21, параграф 1 във връзка с член 65 от Регламент № 2100/94.


title: Дело C-262/09: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Köln (Германия) на 13 юли 2009 г. — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde и Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/25

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Köln (Германия) на 13 юли 2009 г. — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde и Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (Дело C-262/09)
   2009/C 267/46
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Köln

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde и Marina Stöffler

      Ответник: Finanzamt Bonn-Innenstadt

      Преюдициални въпроси

               1)

               Свободното движение на капитали по член 56, параграф 1 ЕО и член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 ЕО, принципът на ефективност и принципът на полезно действие забраняват ли правна уредба като член 36, параграф 2, второ изречение, точка 3 от EStG (Einkommensteuergesetz, Закон за данъка върху доходите) (съгласно действащата към съответните години редакция), съгласно която от данъка върху доходите се приспада част от корпоративния данък в размер на 3/7 от брутната сума на дивидентите, стига тези дивиденти да не са получени при разпределяне, за което се смята, че е използван собствен капитал по смисъла на член 30, параграф 2, точка 1 от KStG (Körperschaftsteuergesetz, Закон за корпоративния данък) (съгласно действащата към съответните години редакция), въпреки че е фактически невъзможно да се установи действително платеният корпоративен данък, с който са обложени изплатените от дружество със седалище в друга държава членка дивиденти, и въпреки че той може да е с по-висок размер?

               2)

               Свободното движение на капитали по член 56, параграф 1 ЕО и член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 ЕО, принципът на ефективност и принципът на полезно действие забраняват ли правна уредба като член 36, параграф 2, второ изречение, точка 3, четвърто изречение, буква б) от EStG (съгласно действащата към съответните години редакция), съгласно която за приспадането на корпоративния данък се изисква представяне на удостоверение за удържан корпоративен данък по смисъла на член 44 и сл. от KStG (съгласно действащата към съответните години редакция), което трябва да посочва размера на подлежащия на приспадане корпоративен данък, както и разбивка на платения данък по различните позиции от използваемия собствен капитал въз основа на специалното разпределяне на собствения капитал по смисъла на член 30 от KStG (съгласно действащата към съответните години редакция), въпреки че е фактически невъзможно да се установи действително платеният чуждестранен корпоративен данък и да се представи удостоверение във връзка с чуждестранни дивиденти?

               3)

               Когато е фактически невъзможно да се представи удостоверение за удържан корпоративен данък по смисъла на член 44 от KStG (съгласно действащата към съответните години редакция) и да се установи действително платеният корпоративен данък, с който са обложени чуждестранните дивиденти, изисква ли свободното движение на капитали по член 56, параграф 1 ЕО и член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 ЕО да се прецени размерът на удържания корпоративен данък и за целта евентуално да се вземат предвид предходни непреки плащания във връзка с корпоративния данък?

               4)

                           а)

                           Ако отговорът на втория въпрос е отрицателен и се изисква удостоверение за удържан корпоративен данък:
                           Трябва ли принципите на ефективност и полезно действие да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба като член 175, параграф 2, второ изречение от АО (Abgabenordnung, Данъчен кодекс) във връзка с член 97, параграф 9, алинея 3 от EGAO (Einführungsgesetz zur Abgabenordnung, Закон за въвеждане на Данъчния кодекс), съгласно която в частност представянето на удостоверение за удържан корпоративен данък вече не се смята, считано от 29 октомври 2004 г., за данъчно събитие, което се взема предвид с обратна сила, и поради това обстоятелство приспадането на чуждестранния корпоративен данък от определения с окончателен данъчен акт данък върху доходите е процесуално невъзможно, а не е предвиден преходен период, в който да може да се поиска приспадане на чуждестранния корпоративен данък?

                           б)

                           Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен и не се изисква удостоверение за удържан корпоративен данък:
                           Трябва ли свободното движение на капитали по член 56 ЕО и принципите на ефективност и полезно действие да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба като член 175, параграф 1, първо изречение, точка 2 от АО, съгласно която данъчният акт подлежи на изменение, когато е настъпило данъчно събитие, което се взема предвид с обратна сила, каквото е например представянето на удостоверение за удържан корпоративен данък, и поради това е възможно приспадане на корпоративния данък по отношение на местни дивиденти дори ако е налице окончателен данъчен акт, докато това не би било възможно за чуждестранни дивиденти поради липсата на удостоверение за удържан корпоративен данък?


title: Дело T-295/06: Определение на Първоинстанционния съд от 22 февруари 2008 г. — Base/Комисия (Жалба за отмяна — Далекосъобщения — Член 7 от Директива 2002/21/ЕО — Пазар на едро на гласовото приключване на обаждане по частните мобилни мрежи в Белгия — Значително влияние на пазара — Писмо със забележки на Комисията — Акт, който не подлежи на обжалване — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/26

         Определение на Първоинстанционния съд от 22 февруари 2008 г. — Base/Комисия
   (Дело T-295/06) (1)

   (Жалба за отмяна - Далекосъобщения - Член 7 от Директива 2002/21/ЕО - Пазар на едро на гласовото приключване на обаждане по частните мобилни мрежи в Белгия - Значително влияние на пазара - Писмо със забележки на Комисията - Акт, който не подлежи на обжалване - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 107/44)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Base NV (Брюксел, Белгия) (представители: A. Verheyden, Y. Desmedt и F. Bimont, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: É. Gippini Fournier, M. Shotter и K. Mojzesowicz)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмото на Комисията от 4 август 2006 г., адресирано до Institut belge des services postaux et des télécommunications (Белгийски институт на пощенските услуги и далекосъобщенията) и съдържащо забележки съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33) по проект на решение, за което посоченият институт е изпратил уведомление (преписка BE/2006/0433).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Base NV да понесе собствените си съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Комисията.

               3)

               Осъжда Mobistar SA и Кралство Нидерландия понесат собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело C-519/14 P: Определение на Съда (седми състав) от 6 октомври 2015 г. — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Европейска комисия, Кралство Нидерландия, Nederlandse Zuivelorganisatie (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Земеделие — Регламент (ЕО) № 510/2006 — Регистър на защитените наименования за произход и географски указания — Вписване на наименованието „Gouda Holland“ — Производители, използващи името „gouda“ — Липса на правен интерес)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/15

         Определение на Съда (седми състав) от 6 октомври 2015 г. — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Европейска комисия, Кралство Нидерландия, Nederlandse Zuivelorganisatie
   (Дело C-519/14 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Земеделие - Регламент (ЕО) № 510/2006 - Регистър на защитените наименования за произход и географски указания - Вписване на наименованието „Gouda Holland“ - Производители, използващи името „gouda“ - Липса на правен интерес))
   (2016/C 038/20)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (представители: M. Loschelder и V. Schoene, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: B. Schima, J. Guillem Carrau и G. von Rintelen), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и B. Koopman), Nederlandse Zuivelorganisatie (представители: P. van Ginneken и G. Béquet, advocaten)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. да заплати съдебните разноски.

               3)

               Кралство Нидерландия и Nederlandse Zuivelorganisatie понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 16, 19.1.2015 г.


title: Дело C-155/13: Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia (Италия) на 27 март 2013 г. — SICES и др./Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

text:
               22.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/4

         Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia (Италия) на 27 март 2013 г. — SICES и др./Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia
   (Дело C-155/13)
   2013/C 178/06
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Società Italiana Commercio e Servizi S.r.l, в ликвидация (SICES) и др.

      Ответник: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 6 от Регламент (ЕО) № 341/2007 от 29 март 2007 година (1) да се тълкува в смисъл, че представлява незаконно прехвърляне на лицензии за внос с намелено мито в рамките на квотата по ГАТТ на чесън с произход от Китай, обстоятелството, че след плащането на дължимото мито титулярът на посочените лицензии пуска въпросния чесън на пазара чрез прехвърляне на друг оператор, титуляр на лицензии за внос, от когото преди вноса е закупил посочения чесън?

      (1)  Регламент (ЕО) № 341/2007 на Комисията от 29 март 2007 година за откриване и управление на тарифни квоти и за установяване на режим за лицензии за внос и удостоверения за произход на чесън и някои други селскостопански продукти, внесени от трети страни (ОВL 90, стр. 12).


title: Дело C-90/12: Иск, предявен на 21 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/7

         Иск, предявен на 21 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-90/12)
   2012/C 126/15
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Simonsson и M. Owsiany-Hornung)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 847/2004 на Европейския парламент и на съвета от 29 април 2004 година за преговорите и прилагането на споразуменията относно въздухоплавателните услуги между държавите членки и трети страни (1), доколкото не е взела мерките, необходими за прилагането на посочените разпоредби от Регламента, и при всички случаи доколкото не е уведомила Комисията за приемането на такива мерки,

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Член 5 от Регламент № 847/2004 задължава държавите членки да осигурят „разпределяне на правата на трафик между съответните въздушни превозвачи от [Съюза] въз основа на недискриминационна и прозрачна процедура“. Освен това съгласно член 6 от Регламента държавите членки са длъжни да уведомят незабавно Комисията за процедурите, които ще прилагат по смисъла на член 5. След това Комисията публикува информацията за тези процедури в Официален вестник. Провеждането на процедурите по смисъла на посочените разпоредби зависи от приемането на съответен правилник за прилагане от министъра, който отговаря за транспорта. Към момента на предявяването на настоящия иск такъв правилник не е приет или най-малкото полските власти не са уведомили Комисията за това. Ето защо Комисията намира, че поради липсата на съответни разпоредби в полското право е невъзможно да бъдат проведени предвидените в член 5 от Регламент № 847/2004 процедури, нито Комисията да бъде уведомена за тях съгласно член 6 от Регламента.

      (1)  ОВ L 157, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 14, стр. 36.


title: Дело F-146/15: Жалба, подадена на 27 ноември 2015 г. — ZZ/Парламент

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/45

         Жалба, подадена на 27 ноември 2015 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-146/15)
   (2016/C 068/58)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Парламента, с което се отхвърля молбата за преобразуване в точки за заслуги на докладите за годишна оценка на жалбоподателя, които са били утвърдени след повишаването му в степен AD 12

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на органа по назначаването от 8 април 2015 г., с което се отхвърля молбата за преобразуване на докладите за годишна оценка на жалбоподателя, утвърдени след повишаването му в степен AD 12, в точки за заслуги;

               —

               да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-391/07: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 20 август 2007 г. — Glencore Grain Rotterdam BV/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/30

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 20 август 2007 г. — Glencore Grain Rotterdam BV/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-391/07)
   (2007/C 269/52)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Hamburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Glencore Grain Rotterdam BV

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Преюдициален въпрос
   Трябва ли член 13 от Регламент (ЕИО) № 1501/95 да се тълкува в смисъл, че при предоставяне на описаното във втората алинея на тази разпоредба доказателство не е необходимо нито доказателство за изпълнението на митническите формалности за освобождаване за консумация, нито представянето на документ за транспорт (член 18, параграф 3 от Регламент [ЕИО] № 3665/87, впоследствие член 16, параграф 3 от Регламент [ЕО] № 800/99)?


title: Дело C-183/15: Решение на Съда (седми състав) от 10 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Подпозиция 9027 10 10 — Използващи ултравиолетови лъчения аеродинамични гранулометри — Ръчни броячи на частици)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/6

         Решение на Съда (седми състав) от 10 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Дело C-183/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Подпозиция 9027 10 10 - Използващи ултравиолетови лъчения аеродинамични гранулометри - Ръчни броячи на частици))
   (2016/C 048/09)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: TSI GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Aachen

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) № 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че използващи ултравиолетови лъчения аеродинамични гранулометри и ръчни броячи на частици като разглежданите в главното производство не спадат към подпозиция 9027 10 10 от Комбинираната номенклатура.

      (1)  ОВ C 254, 3.8.2015 г.


title: Дело T-140/13: Жалба, подадена на 8 март 2013 г. — Scheepsbouw Nederland/Комисия

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/22

         Жалба, подадена на 8 март 2013 г. — Scheepsbouw Nederland/Комисия
   (Дело T-140/13)
   2013/C 147/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Scheepsbouw Nederland (Ротердам, Нидерландия) (представители: K. Struckmann, lawyer, и G. Forwood, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 20 ноември 2012 г. по дело SA.34736 (Ранно обезценяване на някои активи, придобити чрез финансов лизинг), публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 13 декември 2012 г. (ОВ C 384, 2012 г., стp. 2); и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено правно основание, с което твърди, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 3 ДФЕС и с член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (1).
   В това отношение жалбоподателят твърди, че предвид обстоятелствата по случая, както и недостатъчната и непълна проверка по същество, извършена от Комисията по време на предварителната процедура по разследване, налице са достатъчни доказателства за сериозни затруднения що се отнася до оценката на предложената мярка. Ето защо Комисията не е можела надлежно да стигне до извода, предварителната процедура по разследване, че въпросната мярка не е държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Комисията не е имала друг избор освен да открие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 ДФЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело T-426/15: Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Seimora)

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/17

         Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Seimora)
   (Дело T-426/15)
   (2015/C 328/17)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ralf Schräder (Людингхаузен, Германия) (представител: T. Leidereiter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР)

      Друга страна в производството пред отделението по жалбите: Jørn Hansson (Сьондерсьо, Дания)

      Данни за производството пред СОСР

      Титуляр на закрилата на Общността на сортовете растения: другата страна в производството пред отделението по жалбите

      Закрила на Общността на сортовете растения: защитен в Общността сорт EU 8536 „SEIMORA“

      Производство пред СОСР: производство по обявяване на нищожност

      Обжалвано решение: решение на отделението по жалбите на СОСР от 24 февруари 2015 г. по преписка A002/2014

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СОСР да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 75 от Регламент № 2100/94,

               —

               нарушение на член 20, параграф 1, буква в) от Регламент № 2100/94 във връзка с член 11, параграф 1, член 54, параграф 2 и член 76 от Регламент № 2100/94 и член 51 от Регламент № 874/2009.


title: Дело T-657/13: Жалба, подадена на 11 декември 2013 г. — BH Stores/СХВП — Alex Toys ( „ALEX“ )

text:
               1.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/11

         Жалба, подадена на 11 декември 2013 г. — BH Stores/СХВП — Alex Toys („ALEX“)
   (Дело T-657/13)
   2014/C 61/19
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: BH Stores BV (Кюрасао) (представители: T. Dolde и M. Hawkins, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Alex Toys LLC (Гринуич, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 септември 2013 г., постановено по преписка R 1950/2012-2;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ALEX“ за стоки от класове 16, 20 и 28 — заявка за регистрация на марка на Общността № 6 540 173.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска регистрация на марка № 1 049 274 и № 648 968 за словната марка „ALEX“ и германска регистрация на марка № 39 925 705 за фигуративната марка, съдържаща словния елемент „ALEX“, за стоки от клас 28.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 75 и член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-243/17: Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — Ecolab Deutschland и Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/31

         Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — Ecolab Deutschland и Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA
   (Дело T-243/17)
   (2017/C 221/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Германия) и Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard и P. Sellar, lawyers)

      Ответник: Европейска агенция по химикали

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени решението на Европейската агенция по химикали („ECHA“) за включването на дружеството Sasol Chemie GmbH & Co. KG като активен доставчик на веществото 1-пропанол в списъка по член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 528/2012 (1) („списъка по член 95“) за продукти от видове 1, 2 и 4,

               —

               да осъди ECHA да заплати съдебните разноски по производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 95, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 528/2012

                           —

                           Жалбоподателите изтъкват, че ECHA не е изпълнила правните изисквания за включване на дружество като Sasol в списъка по член 95, както е предвидено в член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 528/2012, тъй като за Sasol е било невъзможно да подаде пълно досие до ECHA. Според жалбоподателите досието му не е могло да съдържа копие от метода на изпитване Comet Assay или писмо за достъп, предоставящо права на позоваване на този метод.

               2.

               Второ основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация

                           —

                           Жалбоподателите изтъкват, че като е приела за пълно подаденото от Sasol за целите на включване в списъка по член 95 досие, ECHA е третирала различно дружества в сходно положение, без да има обективна обосновка, в нарушение на принципа за недопускане на дискриминация.

               3.

               Tрето основание: нарушение на установеното от Регламент (ЕС) № 528/2012 равно третиране, както и създаването на нелоялна конкуренция

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че като е включила Sasol в списъка по член 95, ECHA не е приложила правилата по членове 62 и 63 от Регламент (ЕС) № 528/2012, които са създадени, за да гарантират равно третиране между дружествата — като жалбоподателите — които са взели участие в разглеждането на 1-пропанола и тези като Sasol, които не са.

      (1)  Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, стр. 1).


title: Дело F-126/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 8 юли 2010 г. — Magazzu/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Временни служители, назначени като длъжностни лица — Кандидати, вписани в списък с резерви от конкурс, публикуван преди влизането в сила на новия правилник — Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила — Придобити права — Принцип на недопускане на дискриминация — Членове 2, 5 и 12 от Приложение XIII към Правилника)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/40

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 8 юли 2010 г. — Magazzu/Комисия
   (Дело F-126/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Временни служители, назначени като длъжностни лица - Кандидати, вписани в списък с резерви от конкурс, публикуван преди влизането в сила на новия правилник - Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила - Придобити права - Принцип на недопускане на дискриминация - Членове 2, 5 и 12 от Приложение XIII към Правилника)
   2010/C 246/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Salvatore Magazzu (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално T. Bontinck и J. Feld, avocats, впоследствие T. Bontinck и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)

      Предмет

   Отмяна на решението на ОН от 13 декември 2006 г., с което жалбоподателят, временен служител със степен А*11 и успешно издържал общ конкурс COM/A/18/04, е назначен като длъжностно лице със степен A*6, стъпка 2 в съответствие с разпоредбите от приложение XIII към Правилника.

      Диспозитив

               1.

               Жалбата се отхвърля.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г., стр. 32.


title: Дело T-294/14: Жалба, подадена на 2 май 2014 г.  — Klemme/Комисия

text:
               14.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/43

         Жалба, подадена на 2 май 2014 г. — Klemme/Комисия
   (Дело T-294/14)
   2014/C 223/46
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Klemme AG (Лутерщад Айслебен, Германия) (представители: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme и T. Wielsch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година за откриване на официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), доколкото то обхваща намалената допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първо правно основание: не е налице поставяне в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение той посочва, че чрез разпоредбата енергоемките потребители не са поставени в по-благоприятно положение. Особеният компенсационен режим бил по-скоро за компенсиране на извънредните разходи, които жалбоподателят и други подобни потребители извършват специално за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници и служи за възстановяване на конкурентоспособността на енергоемките потребители, които първоначално са засегнати значително от допълнителната такса по EEG.

               2.

               Второ правно основание: липса на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

                           —

                           Освен това жалбоподателят твърди, че особеният компенсационен режим не представлява мярка, предоставена от „държавата или чрез ресурси на държавата“. Във връзка с това той изтъква, че допълнителната такса по EEG сама по себе си не е държавен ресурс, следователно и отказът от този ресурс чрез особения компенсационен режим не би могъл да представлява мярка, предоставена чрез ресурси на държавата.

                           —

                           Допълнителната такса по EEG не се събира, управлява, нито се разпределя от държавата или от назначен или създаден от нея публичен или частен субект. Тя по-скоро може да се събира непосредствено от оператора на преносни мрежи за електроенергия въз основа на съответен гражданско-правен иск. Тази такса не влиза в полза на държавния бюджет и следователно особеният компенсационен режим по никакъв начин не намалява пряко или косвено приходите на държавата.

                           —

                           Допълнителната такса по EEG не е предоставена и в полза на държавни органи. Освен това липсва обществен контрол върху средствата по EEG, като например от Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (Федерална служба по икономика и контрол върху износа, BAFA) или Bundesnetzagentur (Федерална агенция за мрежите).


title: Съединени дела C-608/10, С-10/11 и С-23/11: Решение на Съда (първи състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Земеделие — Възстановявания при износ — Неправилно посочване на износителя в декларацията за износ — Национална правна уредба, според която правото на възстановяване при износ зависи от вписването на заявителя като износител в декларацията за износ — Поправка на декларацията за износ след вдигането на стоките)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/6

         Решение на Съда (първи състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Съединени дела C-608/10, С-10/11 и С-23/11) (1)

   (Земеделие - Възстановявания при износ - Неправилно посочване на износителя в декларацията за износ - Национална правна уредба, според която правото на възстановяване при износ зависи от вписването на заявителя като износител в декларацията за износ - Поправка на декларацията за износ след вдигането на стоките)
   2012/C 287/10
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11)

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на член 5, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 27, стр. 187) и на член 78, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Грешка при посочването на износителя в декларацията за износ — Национална правна уредба, съгласно която правото на възстановяване при износ зависи от посочването на заявителя като износител в декларацията за износ

      Диспозитив

               1.

               Член 5, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕО) № 90/2001 на Комисията от 17 януари 2001 година, трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип титулярят на лицензия за износ има право на възстановяване при износ само когато е вписан като износител в клетка 2 от декларацията за износ, подадена в компетентното митническо учреждение.

               2.

               Член 78, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че позволява да се извърши последваща поправка на декларацията за износ за целите на възстановяването, за да се промени името на износителя, което фигурира в предвидената за тази цел клетка, и че митническите органи са длъжни:

                           —

                           да преценят, на първо място, дали поправката на тази декларация трябва да бъде считана за възможна, тъй като по-специално не са застрашени целите на правната уредба на Съюза в областта на възстановяванията при износ и въпросните стоки действително са били изнесени, което заявителят следва да установи, както и

                           —

                           да вземат, на второ място и евентуално, необходимите мерки за да отстранят нередностите, като отчетат новите данни, с които разполагат.

               3.

               Член 5, параграф 7 от Регламент № 800/1999, изменен с Регламент № 90/2001, както и митническата правна уредба на Съюза, трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че в случай като разглеждания по дело C-608/10, в който титулярят на лицензия за износ не е вписан като износител в клетка 2 от декларацията за износ, митническите органи не могат да предоставят на този титуляр възстановяване при износ без предварителна поправка на декларацията за износ.

               4.

               В случаи като разглежданите по дела C-10/11 и C-23/11 правната уредба на Съюза трябва да бъде тълкувана в смисъл, че компетентното да извърши плащането на възстановяване при износ митническо учреждение е обвързано от извършената от митническото учреждение на износа последваща поправка на данните, които фигурират в клетка 2 от декларацията за износ или евентуално в контролния екземпляр T 5, ако решението за поправка изпълнява всички процесуално- и материалноправни условия за „решение“, предвидени както в член 4, точка 5 от Регламент № 2913/92, така и в релевантните разпоредби на съответното национално право. Запитващата юрисдикция следва да провери дали в споровете по главните производства тези условия са изпълнени.

               5.

               Член 5, параграф 7 от Регламент № 800/1999, изменен с Регламент № 90/2001, както и митническата правна уредба на Съюза трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че компетентното да извърши плащането на възстановяване при износ митническо учреждение няма право — в случай като този по дело C-23/11 и когато съгласно националното право то не е обвързано от извършената от митническото учреждение на износа поправка — да вземе предвид дословно данните, които фигурират в клетка 2 на декларацията за износ, и да отхвърли заявлението за възстановяване при износ, с мотива че заявителят не е износител на посочените в това заявление продукти. За сметка на това, ако компетентното митническо учреждение уважи искането за поправка и поправи валидно името на износителя, компетентното да извърши плащането на възстановяване при износ митническо учреждение е обвързано от това решение.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.

      ОВ С 120, 16.4.2011 г.


title: Дело T-842/14: Решение на Общия съд от 5 февруари 2016 г. — Airpressure Bodyforming/СХВП (Slim legs by airpressure bodyforming) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Slim legs by airpressure bodyforming“ — Отказ на регистрация от проверителя — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/34

         Решение на Общия съд от 5 февруари 2016 г. — Airpressure Bodyforming/СХВП (Slim legs by airpressure bodyforming)
   (Дело T-842/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Slim legs by airpressure bodyforming“ - Отказ на регистрация от проверителя - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 106/38)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Airpressure Bodyforming GmbH (Берхтесгаден, Германия) (представител: S. Merz, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: C. Martini и M. Fischer)

      Предмет

   Жалба срещу решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 октомври 2014 г. (преписка R 1570/2014-5) относно заявка за регистрация на словния знак „Slim legs by airpressure bodyforming“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Airpressure Bodyforming GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело C-370/07: Иск, предявен на 3 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Съвет на Европейския съюз

text:
               22.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/9

         Иск, предявен на 3 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-370/07)
   (2007/C 223/11)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Valero Jordana и C. Zadra)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Съвета от 24 май 2007 г. за установяване на позицията, която ще бъде приета от името на Европейската общност във връзка с някои предложения, внесени пред 14-та среща на Конференцията на страните (СОР 14) по Конвенцията за международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора, Хага, Нидерландия, 3-15 юни 2007 г.;

               —

               да се осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията твърди, че фактът, че оспореното решение на Съвета не се позовава на конкретните разпоредби от Договора за ЕО, на които се основава, представлява нарушение на съществени процесуални изисквания, по-конкретно на задължението за посочване на мотиви, съдържащо се в член 253.


title: Дело T-114/09: Жалба, подадена на 24 март 2009 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/43

         Жалба, подадена на 24 март 2009 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия
   (Дело T-114/09)
   2009/C 141/93
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viasat Broadcasting UK Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: S. Kalsmose-Hjelmborg и M. Honoré, lawyers)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Европейската комисия от 4 август 2008 година по преписка № N 287/2008; и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията от 4 август 2008 г. по преписка N 287/2008 (1), с което Комисията одобрява на основание член 87, параграф 3, буква в) ЕО помощ за оздравяване, отпусната от датската държава на TV 2 Danmark A/S („TV 2“).
   Жалбоподателят твърди, че представената помощ не е в съответствие с член 87, параграф 3, буква в), тъй като нарушава принципа на пропорционалност, установен с тази разпоредба, според който такива помощи не трябва да „засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес“. По-специално, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, когато е установила, че TV 2 представлява „предприятие в затруднение“ по смисъла на Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (2). На второ място, жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, когато е преценила, че помощта за оздравяване е ограничена до необходимото, за да се запази дейността на TV 2, и че тя е поддържана в размери, които не биха позволили на TV 2 да инвестира в нови дейности или да предприеме агресивно поведение на търговските пазари. На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е взела предвид държавните помощи, получени от TV 2 в миналото.

      (1)  Резюме на оспорваното решение е публикувано в Официален Вестник на Европейския Съюз (ОВ C 9, 2009 г., стр. 2) и неповерителна редакция на решението може да бъде намерена на http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

      (2)  Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (ОВ C 244, 2004 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 187)


title: Дело T-434/12: Жалба, подадена на 28 септември 2012 г. — Steiff/СХВП (етикет с метално копче в средата на ухото на плюшена играчка)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/39

         Жалба, подадена на 28 септември 2012 г. — Steiff/СХВП (етикет с метално копче в средата на ухото на плюшена играчка)
   (Дело T-434/12)
   2012/C 366/79
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Германия) (представител: D. Fissl, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 юли 2012 г. по преписка R 1692/2011-1;

               —

               да отмени решението за отказ от страна на СХВП относно заявката за марка на Общността № 9 439 654;

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските по производството.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: позиционната марка, с която се оспорва защитата на продълговат правоъгълен етикет от плат, закачен в средата на ухото на плюшена играчка с блестящо или матово метално копче, за стоки от клас 28 — заявка за марка на Общността № 9 439 654

      Решение на проверителя: отхвърляне на заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-513/07 P: Жалба, подадена на 21 ноември 2007 г. от AGC Flat Glass Europe SA, предишен Glaverbel SA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-141/06, Glaverbel SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/31

         Жалба, подадена на 21 ноември 2007 г. от AGC Flat Glass Europe SA, предишен Glaverbel SA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-141/06, Glaverbel SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   (Дело C-513/07 P)
   (2008/C 51/53)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: AGC Flat Glass Europe SA, предишен Glaverbel SA (представители: S. Möbus и T. Koerl, lawyers)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска Съдът:

               —

               да отмени Решението на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. по дело T-141/06 относно заявка за регистрация на марка на Общността № 3183068,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение на Първоинстанционния съд е основано на погрешно тълкуване на член 7, параграф 3 от Регламента относно марката на Общността (наричан по-нататък „РМО“) (1) породено от погрешна преценка за потенциалния кръг от потребители и погрешна преценка за територията, която следва да бъде проучена.

               1.

               Противно на преценката на Първоинстанционния съд потенциалният кръг от потребители се състои само от специалисти в стъкларската промишленост. Следователно Първоинстанционният съд неправилно е приложил член 7, параграф 3 РМО относно преценката на потенциалния кръг от потребители.

               2.

               Противно на преценката на Първоинстанционния съд, ответникът неправилно е разгледал представените доказателства относно придобитите отличителни белези за всяка държава-членка по отделно, като това явно противоречи на член 7, параграф 3 РМО, който изисква отличителните белези да са придобити в резултат на употреба в цялата Общност. Това, което ответникът е трябвало да направи — вместо да преценява броя на държавите-членки — е да разгледа представените доказателства в тяхната цялост и да прецени дали те изграждат ясна картина за продължителна употреба в достатъчно голяма географска област през достатъчно дълъг период от време преди датата на подаване на заявката.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността. OВ L 11, 14.1.1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.


title: Дело C-29/14: Иск, предявен на 21 януари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/17

         Иск, предявен на 21 януари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-29/14)
   2014/C 85/32
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Gheorghiu и M. Owsiany-Hornung)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 31 от Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно установяването на стандарти за качество и безопасност при даряването, доставянето, контрола, преработването, съхраняването, съхранението и разпределянето на човешки тъкани и клетки (1), по член 3, буква б), член 4, параграф 2 и член 7 от Директива 2006/17/ЕО на Комисията от 8 февруари 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за определени технически изисквания по отношение на даряването, доставянето и контрола на човешки тъкани и клетки (2) и по приложение III към тази директива, както и по член 11 от Директива 2006/86/ЕО на Комисията от 24 октомври 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно установяването на изисквания за проследимост, съобщаване на сериозни нежелани реакции и събития и определени технически изисквания по отношение на кодиране, преработване, съхраняване, съхранение и предоставяне на човешки тъкани и клетки (3), тъй като не е включила репродуктивните клетки и ембрионалните и феталните тъкани в приложното поле на националните разпоредби за транспонирането на тези директиви,

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и доводи

   Полша е транспонирала непълно Директиви 2004/23, 2006/17 и 2006/86 в полското право, тъй като приложното поле на Закона от 1 юли 2005 г. за доставянето, съхранението и трансплантирането на клетки, тъкани и органи, с който тези директиви са транспонирани в полското право, и приложното поле на издадените на основание на този закон актове по неговото прилагане не обхващат репродуктивните клетки и ембрионалните и феталните тъкани.
   В резултат в полското право няма разпоредби за транспониране на Директиви 2004/23 и 2006/86 в частта, в която се отнасят до репродуктивните клетки и до ембрионалните и феталните тъкани.
   Освен това не са транспонирани и разпоредбите на Директива 2006/17, които се отнасят до репродуктивните клетки, а именно член 3, буква б), член 4, параграф 2 и приложение III.
   В досъдебното производство Република Полша потвърждава, че в националното право няма съответни разпоредби, но все пак поддържа, че „разпоредбите на директивите в областта на репродуктивните клетки и на ембрионалните и феталните тъкани са до голяма степен приложени в ежедневната клинична практика — те са транспонирани на експертно равнище (…)“.
   Комисията смята, че въпросните разпоредби е трябвало да бъдат транспонирани изцяло чрез правно задължителни актове.

      (1)  ОВ L 102, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 129.

      (2)  ОВ L 38, стр. 40.

      (3)  ОВ L 294, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 150.


title: Дело C-582/08: Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Членове 169 — 171 — Тринадесета директива 86/560/ЕИО — Член 2 — Възстановяване — Данъчнозадължено лице, което не е установено в Съюза — Застрахователни сделки — Финансови сделки)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/4

         Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-582/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 169 — 171 - Тринадесета директива 86/560/ЕИО - Член 2 - Възстановяване - Данъчнозадължено лице, което не е установено в Съюза - Застрахователни сделки - Финансови сделки)
   2010/C 246/05
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Afonso)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: I. Rao, S. Hathaway, както и K. Lasok, QC)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения на държава-членка — Нарушение на членове 169, 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) и на член 2, параграф 1 от Тринадесета директива 86/560/ЕИО на Съвета от 17 ноември 1986 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки в областта на данъка върху оборота — правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на Общността (ОВ L 326, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 81) — Национално законодателство, което не позволява възстановяването на платен по получена доставка данък по отношение на някои застрахователни или финансови сделки, извършени от данъчнозадължени лица, установени извън територията на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 69, 21.03.2009 г.


title: Дело C-662/15: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 14 декември 2015 г. — Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/4

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 14 декември 2015 г. — Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH
   (Дело C-662/15)
   (2016/C 118/05)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец и Жалбоподател: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

      Ответник: BIOS Naturprodukte GmbH

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 1, параграф 2, буква е), член 11, приложение I, точка 13 и приложение VII, точка 3, последно тире [от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия] (1) да се тълкуват в смисъл, че за разпространението на медицинско изделие от клас 1, което е преминало през процедура за оценка на съответствието и носи надлежно поставения от производителя знак „ЕО“, е необходима нова процедура за оценка на съответствието, когато указанията относно централния фармацевтичен номер върху външната опаковка на медицинското изделие са били скрити чрез наслагването на етикет, върху който са посочени данни за вносителя и неговият централен фармацевтичен номер, като останалите указания остават видими?

      (1)  ОВ L 169, стр. 1., Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 22, стр. 244


title: Дело T-505/17: Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Inverni и др./Комисия и ЕСП

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/37

         Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Inverni и др./Комисия и ЕСП
   (Дело T-505/17)
   (2017/C 347/48)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Inverni, SL (Мадрид, Испания), Inverindesa, SL (Мадрид) и Isaac Ignacio Fernández Fernández (Oviedo, Испания) (представители: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín и B. Fernández García, abogados)

      Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд да отмени:

               —

               Решение (SRB/EES/2017/08) на Единния съвет за преструктуриране от изпълнителната му сесия от 7 юни 2017 г., с което е одобрена процедурата за преструктуриране по отношение на институцията Banco Popular Español, S.A;

               —

               Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.