title: Last publication of the Court of Justice in the Official Journal of the European Union OJ C 326, 30.12.2006

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/1

         Искане за даване на преюдициално заключение, направено от College van Beroep voor het bedrijfsleven на 14 ноември 2006 г. — Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap срещу Productschap Vee en Vlees
   (Дело C-455/06)
   (2007/C 20/01)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Страни в главното производство

      Ищец: Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap

      Ответник: Productschap Vee en Vlees
   Преюдициални въпроси

               1a.

               Има ли право административен орган, в отклонение от удостовереното съгласно член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 615/98 (1) от официалния ветеринарен лекар, да реши че транспортирането на животните, с които е свързано посоченото удостоверяване не отговаря на изискванията, определени в Директива 91/628/EИО (2)?

               1б.

               Ако отговорът на въпрос la е положителен:
               Съществуват ли специални ограничения за упражняването от административния орган на това правомощие на основание правото на Общността и ако това е така, кои са те?

               2.

               В случай че отговорът на въпрос 1 е положителен:
               Следва ли административните органи на държава-членка, преценявайки дали съществува право на възстановяване, каквото например предвижда Регламент (ЕО) № 800/1999 (3), да определят дали превозът на живи животни се осъществява в съответствие със законодателството на Общността, свързано с хуманното отношение към животните, като се позовават на приложимите в държавата-членка изисквания, или на тези, приложими в държавата на флага на кораба, превозващ живите животни, тоест държавата, която е предоставила разрешително за този кораб?

               3.

               Изисква ли общностното законодателство служебна проверка на съображения, извлечени от Регламент (ЕО) № 1254/1999 (4) и Регламент (ЕО) № 800/1999, тоест на съображения, които не са в основата на правния спор?

               4.

               Следва ли изразът „се подчинява на съобразяване с разпоредбите, установени в законодателството на Общността относно хуманното отношение към животните“ в член 33, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 да се разбира в смисъл, че когато се установи, че при транспортиране на живи животни даден кораб е бил натоварен над пределно допустимото съгласно съответното законодателство относно хуманното отношение към животните, е налице неспазване на законодателството на Общността, свързано с хуманното отношение към животните само по отношение броя на животните, с които е надвишено пределно допустимото натоварване, или трябва да се приеме, че е налице неспазване на това законодателство по отношение на всички превозвани живи животни?

               5.

               Налага ли ефективното прилагане на правото на Общността, чрез служебната проверка с оглед на общностните разпоредби, отклонение от закрепения в нидерландското административнопроцесуално право принцип, че с предявяването на иск ищецът не може да бъде поставен в по-неблагоприятно положение спрямо това, в което би се намирал, ако не бе предявил иска?

      (1)  Регламент (ЕО) № 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година за определяне на особени подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ във връзка с хуманното отношение към живите говеда по време на транспорт (ОВ L 82, стр. 19).

      (2)  Директива 91/628/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 година за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО (ОВ L 340, стр. 17).

      (3)  Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (ОВ L 160, стр. 21).


title: Дело T-635/15: Решение на Общия съд от 6 декември 2016 г. — Tuum/EUIPO — Thun (TUUM) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „TUUM“ — По-ранна национална фигуративна марка „THUN“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/29

         Решение на Общия съд от 6 декември 2016 г. — Tuum/EUIPO — Thun (TUUM)
   (Дело T-635/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „TUUM“ - По-ранна национална фигуративна марка „THUN“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 022/39)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Tuum Srl (Сан Джустино, Италия) (представител: B. Saguatti, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Thun SpA (Болцано, Италия) (представители: L. Sergi и G. Muscas, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 3 септември 2015 г. (преписка R 2624/2014-1), постановено в производство по възражение със страни Thun и Tuum

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 3 септември 2015 г. (преписка R 2624/2014-1).

               2)

               Отхвърля възражението.

               3)

               EUIPO понася направените от нея съдебни разноски и половината от тези на Tuum Srl, както в производството пред Общия съд, така и в това пред апелативния състав.

               4)

               Thun SpA понася направените от него съдебни разноски и половината от тези на Tuum Srl, както в производството пред Общия съд, така и в това пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Съединени дела C-578/10—С-580/10: Решение на Съда (трети състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10) (Членове 18 ЕО и 56 ЕО — Моторни превозни средства — Използване в държава членка на взето в заем лично моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка — Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава членка при пускането му в употреба по националната пътна мрежа)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/10

         Решение на Съда (трети състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)
   (Съединени дела C-578/10—С-580/10) (1)

   (Членове 18 ЕО и 56 ЕО - Моторни превозни средства - Използване в държава членка на взето в заем лично моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка - Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава членка при пускането му в употреба по националната пътна мрежа)
   2012/C 174/13
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответници: L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 18 ЕО (понастоящем член 21 ДФЕС) — Национална правна уредба, според която пускането в употреба на автомобил по националната пътна мрежа се облага с данък при регистрацията на автомобил — Данъчно облагане на местно за съответната държава членка лице, което е взело на заем за частно ползване за кратък период от време в първата държава членка автомобил, регистриран в друга държава членка, от лице с местожителство в тази друга държава членка

      Диспозитив

   Член 56 ЕО следва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която задължава местните за тази държава лица, взели в заем от местно лице на друга държава регистрирано в тази държава членка превозно средство, да заплатят при пускането в употреба на това превозно средство по националната пътна мрежа пълния размер на данък, който обикновено се дължи при регистрацията на превозно средство в първата държава членка, без да се взема предвид продължителността на използване на посоченото превозно средство по тази пътна мрежа и без посочените лица да могат да се позоват на право на освобождаване или възстановяване, когато същото превозно средство нито е предназначено за трайно използване основно в първата държава, нито е било действително използвано по такъв начин.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело F-125/15: Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/80

         Жалба, подадена на 22 септември 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-125/15)
   (2015/C 398/95)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да не повиши жалбоподателката в степен AD8 в рамките на процедурата за повишаване за 2014 г. и поправяне на твърдените неимуществени вреди.

      Искания на жалбоподателката

               —

               Да се отмени решението на ОН от 14 ноември 2014 г. да не повиши жалбоподателката в рамките на процедурата за повишаване за 2014 г.,

               —

               да се осъди Европейската комисия да плати обезщетение за неимуществени вреди в размер на 15  000 EUR,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-16/06: Определение на Съда на публичната служба от 23 септември 2008 г.  — Augenault и др./Съвет

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/68

         Определение на Съда на публичната служба от 23 септември 2008 г. — Augenault и др./Съвет
   (Дело F-16/06) (1)

   (2008/C 301/135)

      Език на производството: френски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г., стр. 38.


title: Дело C-152/17: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 24 март 2017 г. — Consorzio Italian Management e Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/19

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 24 март 2017 г. — Consorzio Italian Management e Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Дело C-152/17)
   (2017/C 213/25)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Consorzio Italian Management e Catania Multiservizi SpA

      Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместимо ли е с правото на Европейския съюз (и по-специално с член 3, параграф 3 ДЕС, членове 26 ДФЕС, 56—58 ДФЕС и 101 ДФЕС, член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз) и с Директива 2004/17 (1) тълкуването на вътрешно право, което изключва преразглеждането на цените в договори, отнасящи се до т.нар. специални сектори, по-специално тези, чийто предмет е различен от секторите, посочени в самата директива, но е свързан с тези сектори с инструментална връзка?

               2)

               Съвместима ли е Директива 2004/17 (в случай че се приеме, че изключването на преразглеждането на цените за всички договори, които са сключени и се прилагат в сферата на т.нар. специални сектори, е пряко следствие от Директивата), с принципите на Европейския съюз (и по-специално с член 3, параграф 1 ДЕС, членове 26 ДФЕС, 56—58 ДФЕС и 101 ДФЕС, член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз) „поради несправедливост, непропорционалност и промяна на договорното равновесие и следователно на правилата на ефективния пазар?

      (1)  Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3).


title: Дело C-599/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA/Úrad pre verejné obstarávanie (Обществени поръчки — Директива 2004/18/ЕО — Процедури за възлагане на поръчките — Ограничена процедура за възлагане — Оценка на офертата — Искания на възлагащия орган за поясняване на офертата — Условия)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA/Úrad pre verejné obstarávanie
   (Дело C-599/10) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Процедури за възлагане на поръчките - Ограничена процедура за възлагане - Оценка на офертата - Искания на възлагащия орган за поясняване на офертата - Условия)
   2012/C 151/13
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA

      Ответник: Úrad pre verejné obstarávanie

      в присъствието на: Národná dial’ničná spoločnost’ a.s.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Тълкуване на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стp. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282), и по-конкретно на членове 2, 51 и 55 от нея — Евентуално задължение на възлагащия орган да изисква в случай на нужда пояснения по офертата — Обхват на това задължение

      Диспозитив

               1.

               Член 55 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че изисква в националното законодателство да има разпоредба като член 42, параграф 3 от Закон № 25/2006 за обществените поръчки съгласно приложимата му в главното производство редакция, която по същество да предвижда, че ако кандидатът предлага необичайно ниска цена, възлагащият орган писмено изисква пояснения по ценовото му предложение. Националният съд е компетентен да провери, предвид всички доказателства по делото пред него, дали искането за пояснения е дало възможност на съответния кандидат да обясни в достатъчна степен съставните елементи на офертата си.

               2.

               Член 55 от Директива 2004/18 не допуска възлагащият орган да заеме позицията, че не е длъжен да поиска от кандидата да обясни необичайно ниската цена.

               3.

               Член 2 от Директива 2004/18 допуска разпоредба на националното право като член 42, параграф 2 от посочения закон № 25/2006, съгласно която по същество възлагащият орган може да поиска писмено от кандидатите да пояснят офертите си, без обаче да иска или приема промяна в офертата. Когато упражнява правото на преценка, с което разполага в това отношение, възлагащият орган следва да третира еднакво и справедливо различните кандидати, така че в края на процедурата по подбор на офертите и предвид резултата от нея да не изглежда, че искането за пояснения е поставило неоснователно в по-благоприятно или в по-неблагоприятно положение кандидата или кандидатите, до който/които е било отправено.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело C-121/09: Иск, предявен на 1 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/29

         Иск, предявен на 1 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-121/09)
   2009/C 141/51
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Wils и C. Cattabriga)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 7 от Директива 90/314/ЕИО (1);

               —

               да се осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Като определя тримесечен срок, считано от датата, предвидена за завършване на пътуването за подаване на молба за намеса до гаранционния фонд на потребителя на туристически пакет Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 7 от Директива 90/314.

               2.

               Член 7 от Директива 90/314 предвижда, че организаторът и/или продавачът на дребно, страна по договора, представя достатъчни доказателства, за да гарантира връщането на вложените средства и репатрирането на потребителя в случай на несъстоятелност. Съгласно тълкуването, дадено от общностната съдебна практика тази разпоредба налага на държавите задължение за резултат, което предполага предоставянето на купувача на пакетни туристически пътувания правото на ефективна защита срещу опасността от несъстоятелност на организаторите и по-специално връщане на платените суми и репатриране.

               3.

               Член 8 допуска държавите-членки да приемат по-строги разпоредби, но само ако те предоставят по-голяма защита на потребителя.

               4.

               В настоящият случай, съгласно предоставената от националните власти в хода на производството за установяване на неизпълнение на задължения информация, разглежданата италианска правна уредба има за цел да гарантира възможността да бъдат възстановени на държавния бюджет изплатените на потребителите суми и следователно по-скоро да запази финансовите интереси на държавата отколкото да гарантира по-голяма защита на купувачите на пакетни туристически пътувания.

               5.

               Макар Комисията да разбира интереса на Италия да осигури стабилно и балансирано управление на гаранционния фонд, като улесни неговия регресен иск спрямо туристическия оператор, тя счита, че тази мярка, като налага преклузивен срок за подаване на молбата за намесата на фонда, въвежда условие, което може да лиши потребителя от правата, гарантирани от Директива 90/314.

               6.

               Вярно е, както поддържат италианските власти, че потребителят може да подаде собствена молба за намеса на фонда веднага след като узнае за обстоятелствата, които могат да попречат на изпълнението на договора. За да се възползва от тази възможност обаче е необходимо той да е узнал за въпросните обстоятелства. Като се изключат обаче хипотезите, в които несъстоятелността на организатора на пътуването е очевидна, тъй като е обявена с установително съдебно решение, в по-голямата част от случаите потребителят не е запознат с истинското имущественото положение на оператора. Следователно нормално е той най-напред да се обърне към него, за да получи възстановяване на платените суми, като изпрати писмо, евентуално покана и накрая съдебно разпореждане за плащане. По този начин има опасност тримесечният срок, предвиденият в член 5 от министерски указ № 349/1999 отдавна да е изтекъл към момента на подаване на молбата за намеса на гаранционния фонд, в резултат на което потребителят би бил лишен от правото да му бъдат възстановени платените суми.

               7.

               За да поправят неизпълнението, в което се упрекват в настоящото производство, италианските власти първо заявяват, че искат да удължат от три на дванадесет месеца срока за подаване на молбата за намеса на фонда, а после че искат да го отменят.

               8.

               Освен това те публикуват в Официален вестник на Италианската република съобщение, което има за цел да информира потенциално заинтересованите лица, че за да се осигури защитата на потребителите до отмяната на въпросния срок молбите за достъп до гаранционния фонд могат да се подават във всеки един момент.

               9.

               Комисията счита, че тези мерки, макар да представляват похвален опит да бъдат поправени последиците от спорното нарушение, не са достатъчни, за да премахнат опасността купувачите на пакетни туристически пътувания да бъдат лишени от правото си на ефективна защита в случай на несъстоятелност на организатора на пътуването.

               10.

               За да се гарантира напълно правната сигурност, като по този начин се позволи на частноправните субекти да се запознаят с пълният обхват на своите права и да се позовават на тях пред съдилищата, разпоредбите на дадена директива трябва да бъдат приведени в изпълнение с безспорна ефективност, специфика и яснота, а не посредством административни практики, които по естеството си могат да бъдат изменяни по усмотрение на националната администрация.

               11.

               Паралелното съществуване в италианския правен ред, от една страна, на разпоредба, която не е формално отменена и която предвижда тримесечен преклузивен срок за подаване на молба за намеса на фонда и от друга страна, съобщение на администрацията, което приканва да не се взема предвид този срок, създава очевидно положение на несигурност за купувачите на пакетни туристически пътувания.

      (1)  Директива 90/314/ЕИО на Съвета от 13 юни 1990 година относно пакетните туристически пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки (ОВ L 158, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр.248).


title: Дело T-444/09: Определение на Общия съд от 16 май 2012 г. — La City/СХВП — Bücheler и Ewert (citydogs) (Марка на Общността — Назначаване на нов представител — Бездействие на жалбоподателя — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/7

         Определение на Общия съд от 16 май 2012 г. — La City/СХВП — Bücheler и Ewert (citydogs)
   (Дело T-444/09) (1)

   (Марка на Общността - Назначаване на нов представител - Бездействие на жалбоподателя - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 209/11
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: La City (La Courneuve, Франция) (представител: първоначално адв. S. Bénoliel-Claux)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner и R. Pethke)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Andreas Bücheler и Konstanze Ewert (Engelskirchen, Германия) (представители: адв. G. Würtenberger и адв. Kunze)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 5 август 2009 г. (преписка R 233/2008-1) в процедура по възражение между La City от една страна и г-н Andreas Bücheler и г-жа Konstanze Ewert — от друга страна

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               La City, Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), както и г-н Andreas Bücheler и г-жа Konstanze Ewert понасят собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г.


title: Дело C-251/14: Решение на Съда (първи състав) от 15 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — György Balázs/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Качество на дизеловите горива — Национална техническа спецификация, която налага допълнителни от гледна точка на правото на Съюза изисквания за качество)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/8

         Решение на Съда (първи състав) от 15 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — György Balázs/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Дело C-251/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Качество на дизеловите горива - Национална техническа спецификация, която налага допълнителни от гледна точка на правото на Съюза изисквания за качество))
   (2015/C 406/07)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: György Balázs

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Диспозитив

               1)

               Член 4, параграф 1 и член 5 от Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 година относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държава членка да предвиди в националното си право допълнителни спрямо установените в тази директива изисквания за качество с оглед на пускането на дизеловите горива на пазара, като изискването във връзка с разглежданата в главното производство пламна температура, тъй като не става въпрос за техническа спецификация на дизеловите горива, свързана със защитата на здравето и на околната среда за целите на посочената директива.

               2)

               Член 1, точки 6 и 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 2006/96/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да придава задължителна сила на национален стандарт като разглеждания в главното производство унгарски стандарт MSZ EN 590:2009.

               3)

               Член 1, точка 6 от Директива 98/34, изменена с Директива 2006/96, трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква стандарт по смисъла на тази разпоредба да бъде достъпен на официалния език на съответната държава членка.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-482/15: Жалба, подадена на 24 август 2015 г. — Ahrend Furniture/Комисия

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/40

         Жалба, подадена на 24 август 2015 г. — Ahrend Furniture/Комисия
   (Дело T-482/15)
   (2015/C 337/45)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ahrend Furniture (Zaventem, Белгия) (представители: A. Lepièce, V. Dor и S. Engelen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да разпореди отмяната на решението на Комисията с неизвестна дата, възлагащо партида № 1 от обществена поръчка № OIB.DR.2/PO/2014/055/622 — „Доставка на мебели“ на друг оферент;

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от фактически грешки и грешки при прилагане на правото, допуснати от ответника при качествения и технически анализ на офертата на жалбоподателя.

               2.

               Второ правно основание, изведено от несъобщаването на жалбоподателя въпреки направените от него искания, на елементите относно финансовото оценяване на офертите.


title: Дело C-507/16: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 26 септември 2016 година — „Ентъртеймънт България Систем“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/13

      Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 26 септември 2016 година — „Ентъртеймънт България Систем“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София
      (Дело C-507/16)
      (2016/C 441/16)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд София-град

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„Ентъртеймънт България Систем“ ЕООД

         Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика“ — София

         Преюдициални въпроси

                  1/

                  Разпоредбата на чл.214 от Директива 2006/112 (1) трябва ли да се тълкува в смисъл, че в контекста на правото на приспадане придава различна тежест на хипотезите за идентификация по ДДС, респективно, допуска ли държавите членки да придават различна тежест на хипотезите на идентификация, както в случая с разпоредбите на чл.97а и чл.70, ал.4 от ЗДДС?

                  2/

                  Следва ли разпоредбите на чл.168 буква а) и чл.169 буква а) от Директива 2006/112 да се тълкуват в смисъл, че лице, идентифицирано по реда на чл.214, ал.1, буква д) от Директивата няма право да приспадне начисления от него ДДС за получени доставки на услуги, извършени от данъчнозадължени лица от други държави членки, при положение че използва същите тези доставки за извършване на доставки на услуги в други държави членки и са изпълнени останалите материалноправни и процесуалноправни изисквания за упражняване на правото на приспадане?

                  3/

                  Разпоредбите на чл.168 буква а) и чл.169 буква а) от Директива 2006/112 следва ли да се тълкуват в смисъл, че допускат национална разпоредба като чл.70, ал.4 от ЗДДС, съгласно която при никакви обстоятелства не възниква право на приспадане на данъчен кредит за лице, идентифицирано за целите на ДДС на основание чл.214, ал.1, букви г) или д), а не на основание чл.214, ал.1, буква а) от Директивата?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност

         OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


title: Дело C-298/15: Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 18 юни 2015 г. — „Borta“ UAB/VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/20

         Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 18 юни 2015 г. — „Borta“ UAB/VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija
   (Дело C-298/15)
   (2015/C 311/24)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Borta“ UAB

      Ответник: VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбите на членове 37, 38, 53 и 54 от Директива 2004/17 (1), разглеждани заедно или поотделно (но без ограничаване до тези разпоредби), да се разбират и тълкуват в смисъл, че:

                           а)

                           не допускат норма на националното право, съгласно която, в случай че подизпълнители са поканени да изпълнят поръчка за строителство, основното строителство, както е определено от възлагащия орган, трябва да се извърши от изпълнителя на доставки?

                           б)

                           не допускат схема, предвидена в документите във връзка с обществената поръчка, за съчетаване на професионалния капацитет на изпълнителите на доставки като определената от възлагащия орган в спорната спецификация на обществената поръчка, която изисква частта, представляваща професионалния капацитет на съответния икономически оператор (партньор при съвместна дейност), да съответства на частта от конкретното строителство, която той действително ще извърши съгласно обществената поръчка?

               2)

               Трябва ли разпоредбите на членове 10, 46 и 47 от Директива 2004/17, разглеждани заедно или поотделно (но без ограничаване до тези разпоредби), да се разбират и тълкуват в смисъл, че:

                           а)

                           принципът на равно третиране на изпълнителите на доставки и принципът на прозрачност не са нарушени, в случай че възлагащият орган:

                                       —

                                       предвижда предварително в документите във връзка с обществена поръчка обща възможност за съчетаване на професионалния капацитет на изпълнителите на доставки, но не определя схемата за прилагането на тази възможност,

                                       —

                                       впоследствие, в хода на процедурата за възлагане на обществена поръчка, определя по-подробно изискванията за преценка на квалификацията на изпълнителите на доставки, като предвижда някои ограничения относно съчетаването на професионалния капацитет на изпълнителите на доставки,

                                       —

                                       поради по-подробното определяне на съдържанието на изискванията за квалификация той удължава крайния срок за подаване на оферти и съобщава това в Официален вестник?

                           б)

                           ограничение на съчетаването на капацитета на изпълнителите на доставки не следва да се посочва ясно предварително, ако с оглед на специфичния характер на дейностите на възлагащия орган и особеностите на обществената поръчка такова ограничение е предвидимо и обосновано?

      (1)  Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3 и поправка в OB L 182, 2008 г., стр. 169).


title: Дело T-242/04: Решение на Първоинстанционния съд от 1 февруари 2007 г. — Комисия/IAMA Consulting ( Програма Esprit — Финансиране от Общността — Насрещен иск, предявен в приложение на арбитражна клауза — Възстановяване на недължимо изплатени от Комисията помощи )

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/17

         Решение на Първоинстанционния съд от 1 февруари 2007 г. — Комисия/IAMA Consulting
   (Дело T-242/04) (1)

   („Програма Esprit - Финансиране от Общността - Насрещен иск, предявен в приложение на арбитражна клауза - Възстановяване на недължимо изплатени от Комисията помощи“)
   (2007/C 69/41)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: E. de March, подпомаган от A. Dal Ferro, адвокат)

      Ответник: IAMA Consulting Srl (Милано, Италия) (представители: първоначално V. Salvatore, а впоследствие P. Sorteni, адвокати)
   Предмет
   Искане на Комисията да се осъди IAMA Consulting Srl да възстанови недължимо изплатените от Комисията суми във връзка с изпълнението на договорите Regis 22337 и Refiag 23200, свързани с Програма Esprit на Общността.
   Диспозитив

               1)

               IAMA Consulting Srl се осъжда да заплати на Комисията сума в размер на 31 757 еуро, заедно с лихва за забава в размер на 4,78530 еуро на ден, считано от 16 май 2004 г. до окончателното изплащане, във връзка с договора Refiag, от която сума следва да се приспаднат междувременно изплатените от IAMA суми, както и сума в размер на 164 345 еуро, заедно с лихва за забава в размер на 24,76432 еуро на ден, считано от 16 май 2004 г. до окончателното изплащане, във връзка с договора Regis, от която сума следва да се приспаднат междувременно изплатените от IAMA суми.

               2)

               IAMA Consulting се осъжда да понесе направените от него разноски, както и половината от стойността на разноските на Комисията

               3)

               Комисията понася половината от стойността на направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 47, 21.2.2004 г. (предишно дело C-517/03).


title: Дело C-59/15: Определение на председателя на Съда от 1 декември 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Provinciale di Catanzaro — Италия) — Esse Di Emme Costruzioni srl/Tribunale Amministrativo Regionale della Calabria, Ministero della Giustizia — Dipartimento Affari di Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/10

         Определение на председателя на Съда от 1 декември 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Provinciale di Catanzaro — Италия) — Esse Di Emme Costruzioni srl/Tribunale Amministrativo Regionale della Calabria, Ministero della Giustizia — Dipartimento Affari di Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Дело C-59/15) (1)

   (2016/C 078/11)
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело C-17/15 P: Жалба, подадена на 19 януари 2015 г. от г-н Eugen Popp и г-н Stefan M. Zech срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 6 ноември 2014 г. по дело T-463/12 — Eugen Popp и Stefan M. Zech/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/13

         Жалба, подадена на 19 януари 2015 г. от г-н Eugen Popp и г-н Stefan M. Zech срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 6 ноември 2014 г. по дело T-463/12 — Eugen Popp и Stefan M. Zech/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-17/15 P)
   (2015/C 406/13)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Eugen Popp и Stefan M. Zech (представители: A. Kockläuner и O. Nilgen, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) Müller-Boré & Partner Patentanwälte
   С определение от 26 октомври 2015 г. Съдът на Европейския съюз (шести състав) отхвърли жалбата и осъди жалбоподателите да заплатят направените от тях съдебни разноски.


title: Решение на Съда от 30 ноември 2012 година по дело E-19/11 — Vín tríó ehf. срещу Исландия (Свободно движение на стоки — Допустимост — Продуктов обхват — Членове 11 и 16 от Споразумението за ЕИП — Държавни монополи от търговско естество — Разпоредби относно съществуването и функционирането на монополи — Разпоредби относно подбора на продукти — Отказ за продажба на алкохолни напитки, съдържащи стимуланти като кофеин — Дискриминация между местни и вносни продукти — Липса на местно производство)

text:
               14.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 75/15

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 30 ноември 2012 година
   по дело E-19/11
   Vín tríó ehf. срещу Исландия
   (Свободно движение на стоки — Допустимост — Продуктов обхват — Членове 11 и 16 от Споразумението за ЕИП — Държавни монополи от търговско естество — Разпоредби относно съществуването и функционирането на монополи — Разпоредби относно подбора на продукти — Отказ за продажба на алкохолни напитки, съдържащи стимуланти като кофеин — Дискриминация между местни и вносни продукти — Липса на местно производство)
   2013/C 75/08
   По дело Е-19/11 Vín Tríó ehf. срещу Исландия — ИСКАНЕ за консултативно становище, отправено до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд от Héraðsdómur Reykjavíkur (Районен съд на Рейкявик), относно това дали членове 11 и 16 от Споразумението за ЕИП изключват възможността орган, упражняващ държавен монопол върху търговията на дребно с алкохол, да откаже да приеме за продажба в своите обекти за търговия на дребно алкохолни напитки, съдържащи стимуланти като кофеин, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 30 ноември 2012 г. решение, чийто диспозитив гласи:

               Не е налице нарушение на член 16, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, ако държава от ЕИП предвижда в законодателството си или чрез административни актове, че орган, упражняващ държавен монопол върху търговията на дребно с алкохол, може да откаже да приеме за продажба в своите обекти за търговия на дребно алкохолни напитки, съдържащи стимуланти като кофеин.

               Подобна разпоредба относно подбора обаче трябва да се прилага еднакво спрямо местните и вносните алкохолни напитки, съдържащи стимуланти. Ако, както е в конкретния случай, няма местно производство и разпоредбата относно подбора няма за цел да осигури защита за местното производство на сходни продукти, не може да се счита, че въпросната разпоредба поставя операторите или продуктите от други държави от ЕИП в неравностойно положение.


title: Дело C-352/08: Решение на Съда (първи състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Modehuis A. Zwijnenburg BV/Staatssecretaris van Financiën (Сближаване на законодателствата — Директива 90/434/ЕИО — Обща система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави членки — Член 11, параграф 1, буква а) — Приложимост към данъците върху прехвърлянето)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/5

         Решение на Съда (първи състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Modehuis A. Zwijnenburg BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-352/08) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Директива 90/434/ЕИО - Обща система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави членки - Член 11, параграф 1, буква а) - Приложимост към данъците върху прехвърлянето)
   2010/C 179/06
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Modehuis A. Zwijnenburg BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 11, параграф 1, буква a) от Директива 90/434/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави-членки (ОВ L 225, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 92) — Понятие за данъчна измама или избягване на данъци — Действие, целящо да се избегне облагането с национален данък, който не е обхванат от забраната за данъчно облагане, предвидена в директивата

      Диспозитив

   Член 11, параграф 1, буква а) от Директива 90/434/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, отделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави членки, трябва да се тълкува в смисъл, че въведеното с нея по-благоприятно данъчно третиране не може да бъде отказано на данъчнозадължено лице, което иска по пътя на правна конструкция, изразяваща се в сливане на предприятия, да предотврати събирането на данък като разглеждания в главното производство, а именно на данък върху прехвърлянето, доколкото този данък не попада в приложното поле на тази директива.

      (1)  ОВ C 285, 8.11.2008 г.


title: Дело C-209/17 P: Жалба, подадена на 21 април 2017 г. от NG срещу определението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-193/16, NG/Европейски съвет

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/13

         Жалба, подадена на 21 април 2017 г. от NG срещу определението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-193/16, NG/Европейски съвет
   (Дело C-209/17 P)
   (2017/C 231/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: NG (представители: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, Solicitor)

      Друга страна в производството: Европейски съвет

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени изцяло определението на Общия съд от 28 февруари 2017 г., с което той отхвърля жалбата поради това, че Общият съд не е компетентен да се произнесе по нея,

               —

               да постанови окончателно решение по предмета на жалбата и да приеме, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че няма компетентност да разгледа делото, и да осъди ответника по дело T-193/16 да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в производството по определението на Общия съд и на Съда на Европейския съюз по тази жалба,

               —

               да върне делото за разглеждане и решаване от Общия съд с указания той да приеме, че е компетентен за това.

      Основания и основни доводи

               1.

               Липса на мотиви,

               2.

               Липса на надлежно разглеждане дали обжалваното споразумение всъщност е било решение на ответника,

               3.

               Игнориране на релевантни фактически въпроси,

               4.

               Необсъждане на представени доказателства,

               5.

               Липса на пълно разглеждане и преценка на съществени въпроси,

               6.

               Непровеждане на по-нататъшни релевантни разследвания,

               7.

               Вземане на решение при липса на достатъчна информация,

               8.

               Неспазване на принципите, установени по дело C-294/83.


title: Дело T-209/11 R: Определение на председателя на Общия съд от 21 юни 2011 г. — MB System/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Задължение за възстановяване — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Претегляне на интереси)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/33

         Определение на председателя на Общия съд от 21 юни 2011 г. — MB System/Комисия
   (Дело T-209/11 R)
   (Обезпечително производство - Държавни помощи - Задължение за възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Претегляне на интереси)
   2011/C 252/77
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Германия) (представители: G. Brüggen, M. Ackermann и C. Geiert)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и T. Maxian Rusche)

      Предмет

   Искане за частично спиране на прилагането на Решение С(2010) 8289 окончателен на Комисията от 14 декември 2010 г. относно държавна помощ С 38/2005 (ex NN 52/2004), предоставена от Германия в полза на групата Biria.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за обезпечение.

               2.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-304/14: Решение на Съда (голям състав) от 13 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Обединеното кралство) — Secretary of State for the Home Department/CS (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Член 20 ДФЕС — Гражданин на трета държава, който издържа малко дете, гражданин на Съюза — Право на пребиваване в държавата членка, чийто гражданин е детето — Предишни осъждания на родителя на детето — Решение за извеждане на родителя, водещо косвено до извеждане на съответното дете)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/3

         Решение на Съда (голям състав) от 13 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Обединеното кралство) — Secretary of State for the Home Department/CS
   (Дело C-304/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Член 20 ДФЕС - Гражданин на трета държава, който издържа малко дете, гражданин на Съюза - Право на пребиваване в държавата членка, чийто гражданин е детето - Предишни осъждания на родителя на детето - Решение за извеждане на родителя, водещо косвено до извеждане на съответното дете))
   (2016/C 419/03)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department

      Ответник: CS

      Диспозитив

   Член 20 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, според която гражданин на трета държава, който е осъждан, задължително се експулсира от територията на тази държава членка към трета държава, въпреки че действително упражнява родителските права по отношение на малко дете, което е гражданин на държавата членка и пребивава в нея от раждането си, без да е упражнявало правото си на свободно движение, а експулсирането на заинтересованото лице би принудило детето да напусне територията на Съюза и така би го лишило от възможността действително да се ползва от най-съществената част от правата си като гражданин на Съюза. Въпреки това при изключителни обстоятелства дадена държава членка може да приеме мярка за експулсиране, при условие че тази мярка се основава на личното поведение на този гражданин на трета държава, което трябва да представлява истинска, настояща и достатъчно сериозна заплаха, засягаща основен обществен интерес на тази държава членка, и на отчитане на различните налични интереси, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело T-701/15: Решение на Общия съд от 19 януари 2017 г. — Stock Polska/EUIPO — Lass & Steffen (LUBELSKA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LUBELSKA“ — По-ранна национална словна марка „Lubeca“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Степен на внимание на потребителите — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/26

         Решение на Общия съд от 19 януари 2017 г. — Stock Polska/EUIPO — Lass & Steffen (LUBELSKA)
   (Дело T-701/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „LUBELSKA“ - По-ранна национална словна марка „Lubeca“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Степен на внимание на потребителите - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 063/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stock Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: T. Gawrylczyk, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (Любек, Германия) (представител: R. Kunz-Hallstein, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 24 септември 2015 г. (преписка R 1788/2014-5), постановено в производство по възражение със страни Lass & Steffen Wein- und Spirituosen-Import и Stock Polska

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Stock Polska sp. z.o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело F-109/15: Жалба, подадена на 28 юли 2015 г. — ZZ/Парламент

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/36

         Жалба, подадена на 28 юли 2015 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-109/15)
   (2015/C 328/33)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: C. Wolff, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за отказ да се предостави надбавка за настаняване на жалбоподателя

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска

               —

               да се отмени решението от 12 декември 2014 г. на началника на отдела за индивидуални права и възнаграждения на служителите и решението от 20 април 2015 г. на ответника,

               —

               да се осъди ответникът да заплати надбавка за настаняване в размер на 21  688,20 EUR, ведно със законната лихва, считано от датата на подаването на искането, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-147/09: Определение на председателя на Съда от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien, Австрия) — Ronald Seunig/Maria Hölzel

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/30

         Определение на председателя на Съда от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien, Австрия) — Ronald Seunig/Maria Hölzel
   (Дело C-147/09) (1)

   ()
   2010/C 234/51
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело T-154/13: Определение на Общия съд от 10 декември 2013 г. — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology/Комисия

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/45

         Определение на Общия съд от 10 декември 2013 г. — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology/Комисия
   (Дело T-154/13) (1)

   2014/C 45/81
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело C-319/15: Определение на Съда (втори състав) от 23 март 2016 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Paris — Франция) — Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique (Преюдициално запитване — Липса на основание за произнасяне)

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/13

         Определение на Съда (втори състав) от 23 март 2016 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Paris — Франция) — Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique
   (Дело C-319/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 260/17)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative d'appel de Paris [Апелативен административен съд — Париж]

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited

      Ответник: Министър на икономиката, промишлеността и цифровизацията [Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique]

      Диспозитив

   Липсва основание за произнасяне по преюдициалното запитване, отправено от Cour administrative d’appel de Paris (Франция) с решение от 22 юни 2015 г.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело C-379/10: Решение на Съда (трети състав) от 24 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Общ принцип на отговорност на държавите членки за нарушение на правото на Съюза от действаща като последна инстанция тяхна юрисдикция — Изключване на всякаква отговорност на държавата за вреди, причинени от тълкуването на правни норми или преценката на факти и доказателства, извършени от действаща като последна инстанция юрисдикция — Национално законодателство, което ограничава отговорността на държавата само до допуснатите от такава юрисдикция случаи на умисъл или груба небрежност)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/14

      Решение на Съда (трети състав) от 24 ноември 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
      (Дело C-379/10) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Общ принцип на отговорност на държавите членки за нарушение на правото на Съюза от действаща като последна инстанция тяхна юрисдикция - Изключване на всякаква отговорност на държавата за вреди, причинени от тълкуването на правни норми или преценката на факти и доказателства, извършени от действаща като последна инстанция юрисдикция - Национално законодателство, което ограничава отговорността на държавата само до допуснатите от такава юрисдикция случаи на умисъл или груба небрежност)
      (2012/C 25/21)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro и M. Nolin)

         Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, G. De Bellis, avvocato dello Stato)

         Предмет

      Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на общия принцип на отговорност на държавите членки за нарушение на правото на Съюза от действаща като последна инстанция тяхна юрисдикция — Отговорност единствено в случай на умисъл или груба небрежност

         Диспозитив

                  1.

                  Като по силата на член 2, параграфи 1 и 2 от Закон № 117 за поправянето вреди, причинени при изпълнението на съдебните функции, и гражданската отговорност на магистратите от 13 април 1988 г. [legge n. 117 (sul) risarcimento dei danni cagionati nell’ esercizio delle funzioni giudiziarie e responsabilità civile dei magistrati]

                              —

                              е изключила всякаква отговорност на италианската държава за вредите, причинени на частноправни субекти от нарушение на правото на Съюза, допуснато от действаща като последна инстанция национална юрисдикция, в случаите когато това нарушение е резултат от извършено от тази юрисдикция тълкуване на правни норми или преценка на факти и доказателства, и

                              —

                              като е ограничила тази отговорност само до случаите на умисъл или груба небрежност,

                        Италианската република не е изпълнила задълженията си по силата на общия принцип за отговорност на държавите членки за нарушение на правото на Съюза от действаща като последна инстанция тяхна юрисдикция.

                  2.

                  Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 301, 06.11.2010 г.


title: Дело F-88/14: Жалба, подадена на 2 септември 2014 г.  — ZZ и др./Комисия

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/48

         Жалба, подадена на 2 септември 2014 г. — ZZ и др./Комисия
   (Дело F-88/14)
   (2015/C 007/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: Sébastien Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Обявяване на неприложимостта на член 6 от приложение X към Правилника за длъжностните лица, изменен с член 1, точка 70 от Регламент № 1023/2013, доколкото, считано от 1 януари 2014 г., намалява броя на дните отпуск на жалбоподателите, и от друга страна, отмяна на индивидуалните решения, които намаляват броя на дните им отпуск.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да обяви за незаконосъобразен член 6 от приложение X към Правилника;

               —

               да отмени решенията за намаляване на годишния отпуск на жалбоподателите считано от 2014г.;

               —

               да осъди Комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-128/15: Решение на Съда (пети състав) от 11 януари 2017 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Рибарство — Регламент (ЕС) № 1380/2013 — Регламент (ЕС) № 1367/2014 — Валидност — Възможности за риболов — Подход на предпазливост — Принцип на относителна стабилност на риболовните дейности — Принцип на пропорционалност — Принцип на равно третиране — Гренадир и дългоопашата риба)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/2

         Решение на Съда (пети състав) от 11 януари 2017 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-128/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Рибарство - Регламент (ЕС) № 1380/2013 - Регламент (ЕС) № 1367/2014 - Валидност - Възможности за риболов - Подход на предпазливост - Принцип на относителна стабилност на риболовните дейности - Принцип на пропорционалност - Принцип на равно третиране - Гренадир и дългоопашата риба))
   (2017/C 063/02)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: A. Rubio González и L. Banciella Rodríguez-Miñón)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Westerhof Löfflerová, A. de Gregorio Merino и F. Florindo Gijón)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, I. Galindo Martín и A. Stobiecka-Kuik)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 155, 11.5.2015 г.


title: Дело C-287/07: Решение на Съда (втори състав) от 23 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Обществени поръчки — Директива 2004/17/ЕО — Процедури за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Неправилно или непълно транспониране — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/4

         Решение на Съда (втори състав) от 23 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-287/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Обществени поръчки - Директива 2004/17/ЕО - Процедури за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги - Неправилно или непълно транспониране - Липса на транспониране в определения срок)
   2009/C 141/06
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky, D. Kukovec и M. Konstantinidis)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: D. Haven и J.-C. Halleux)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3; поправка ОВ L 182/169, 10.7.2008 г.)

      Диспозитив

               1)

               Кралство Белгия

                           —

                           като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за пълното и правилно транспониране на член 1, параграф 2, буква б), буква в), втора алинея и буква г), и параграф 13, втора алинея, на член 14, параграф 4, на член 17, параграф 10, букви a) и в), на член 34, параграф 8, на член 36, параграф 2, на член 39, параграф 2, на член 45, параграф 1 и параграф 3, букви a) и в), на член 48, параграфи 1—4 и параграф 6, буква в), на член 49, параграф 2, второ тире, и параграфи 3—5, на член 50, параграф 1, първа алинея, буква в), на член 52, параграф 1, на член 57, параграф 1, втора алинея, букви г) и д), и параграф 3, първо изречение, както и на член 65, параграф 2 от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, и

                           —

                           като не е приело в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с член 9, член 34, параграф 2, член 52, параграф 3 и член 57, параграф 3, второ изречение от Директива 2004/17,

                     не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-283/10: Решение на Съда (трети състав) от 24 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Curte de Casație și Justiție — Румъния) — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)/Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A (Сближаване на законодателствата — Авторско право и сродните му права — Директива 2001/29/ЕО — Член 3 — Понятие за разгласяване на произведение пред публика, която присъства на мястото, откъдето произхожда разгласяването — Възпроизвеждане на музикални произведения пред публика без заплащане на възнаграждения за правата върху тях на организацията за колективно управление на авторски права — Сключване на договори за прехвърляне на имуществените права с авторите на произведенията — Приложно поле на Директива 2001/29)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/10

      Решение на Съда (трети състав) от 24 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Curte de Casație și Justiție — Румъния) — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)/Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A
      (Дело C-283/10) (1)

      (Сближаване на законодателствата - Авторско право и сродните му права - Директива 2001/29/ЕО - Член 3 - Понятие за разгласяване на произведение пред публика, която присъства на мястото, откъдето произхожда разгласяването - Възпроизвеждане на музикални произведения пред публика без заплащане на възнаграждения за правата върху тях на организацията за колективно управление на авторски права - Сключване на договори за прехвърляне на имуществените права с авторите на произведенията - Приложно поле на Директива 2001/29)
      (2012/C 25/15)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Страни в главното производство

         Ищец: Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)

         Ответник: Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A

         Предмет

      Преюдициално запитване — Înalta Curte de Casație și Justiție — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) — Разпространение на музикални произведения в присъствието на публика, без да се заплаща на организацията за колективно управление на авторските права възнаграждение, съответстващо на тези права — Сключване на договори за прехвърляне на имуществени права с авторите на произведенията — Понятие за разгласяване на произведение на публика, която присъства на мястото, откъдето то произхожда — Приложно поле на посочената по-горе директива

         Диспозитив

      Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, и по-специално член 3, параграф 1 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася само до разгласяване пред публика, която не присъства на мястото, откъдето то произхожда, като се изключва всяко разгласяване на произведение, извършено пряко на публично достъпно място, под каквато и да било публична форма на изпълнение или на пряко представяне на произведението.

         (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело T-244/13: Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г.  — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 94/62/ЕО — Опаковки и отпадъци от опаковки — Директива 2013/2/ЕС — Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/58

         Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Комисия
   (Дело T-244/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Опаковки и отпадъци от опаковки - Директива 2013/2/ЕС - Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   2014/C 315/98
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL (Мадрид, Испания) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и J.-F. Brakeland)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, стр. 10), доколкото Комисията е включила в списъка с примерните продукти за прилагане на критериите, уточняващи понятието за опаковка, ролките, тръбите и цилиндричните вложки, около които се навиват гъвкави материали, с изключение на тези, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта за продажба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело T-342/09: Определение на Общия съд от 2 декември 2011 г. — Bard/СХВП — Braun Melsungen (PERFIX)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/42

         Определение на Общия съд от 2 декември 2011 г. — Bard/СХВП — Braun Melsungen (PERFIX)
   (Дело T-342/09) (1)

   2012/C 32/83
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 256, 24.10.2009 г.


title: Дело F-59/07: Иск, предявен на 15 юни 2007 г. — Feral/Комитет на регионите

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/51

         Иск, предявен на 15 юни 2007 г. — Feral/Комитет на регионите
   (Дело F-59/07)
   (2007/C 199/99)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Pierre-Alexis Feral (Брюксел, Белгия) (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Комитет на регионите на Европейския съюз (КР)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на Административния директор и на Генералният секретар на КР от 26 юли 2006 г. за възстановяване на изплатени суми на ищеца при прилагане на корекционен коефициент към частта от възнагражденията, превеждани във Франция за периода от март 2003 г. до май 2005 г.;

               —

               да се отмени решението на Административния директор на КР от 4 декември 2006 г., което определя, че тази сума възлиза на 3 600,16 EUR;

               —

               да се осъди КР да възстанови на ищеца сумата от 3 600,16 EUR, заедно с лихва за забава в размер на 8 % на година от момента на възстановяването до окончателното плащане на сумата;

               —

               да се осъди КР да възстанови на ищеца сумата, която е трябвало да му бъде платена ако е бил приложен корекционен коефициент към частта от възнагражденията му, които е следвало да бъдат превеждани във Франция от месец юни 2005 г. нататък, заедно с лихва за забава в размер на 8 % на година от момента на възстановяването до окончателното плащане на сумата;

               —

               да се осъди КР да възобнови от момента на постановяване на решението, превода на част от възнагражденията на ищеца във Франция, със съответния корекционен коефициент, който се прилага за тази държава.

               —

               да се осъди Комитета на регионите на Европейския съюз да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Първото правно основание произтича от нарушението на член 85 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (наричан по-нататък „Правилника“), на член 2, алинея втора, последно тире от Общата уредба относно условията за превод на част от възнагражденията на длъжностните лица на Европейските общности (наричана по-нататък „Общата уредба“) и на точки 2 и 4 от Заключение № 204/92 от 3 декември 1992 г. на административните ръководители. Според ищеца, КР не е трябвало да приема, че той не е имал право на превеждане на част от възнагражденията му към на неговия жилищноспестовен влог (наричан по-нататък „жилищноспестовен влог“) във Франция според член 17, параграф 2 на Приложение VII към Правилника поради това, че чрез вноските по влогова сметка, средствата по жилищноспестовния влог са сведени под допустимия максимум. По-специално, той твърди, че Общата уредба не изисква преводите да отговарят на задължителни плащания и че свеждането на средствата по жилищноспестовния влог под допустимия максимум по този начин представлява постоянна банкова практика, която съответства на френската уредба за жилищноспестовния влог, към която препраща заключението на административните ръководители.
   Второто правно основание произтича от нарушението на член 85 от правилника, доколкото КР приема, че неправомерността на въпросните преводи е толкова очевидна, че ищецът е знаел за това или най-малко е трябвало да знае за това, като се има предвид юридическото му образование. Във връзка с това, ищецът приема, че: i) предвид заключението на административните ръководители, жилищноспестовният влог, който е бил открит от ищеца, съответства на понятието за жилищноспестовен влог според Общата уредба; ii) операцията по свеждането на средствата по жилищноспестовния влог под допустимия максимум се явява съвместима с тази уредба; iii) неговата преписка се явява пълна и точна според извършените проверки през декември 2003 г. и декември 2004 г.; iv) неговият достъп до личната му преписка е бил ограничен и той не е имал възможността да контролира необходимите документи относно редовността на преводите.


title: Дело T-466/11: Определение на Общия съд от 19 октомври 2012 г. — Ellinika Nafpigeia и Hoern/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Корабостроене — Помощи, отпуснати на корабостроителница от гръцките власти — Мерки за изпълнение на решението на Комисията, с което се установява несъвместимостта и се разпорежда възстановяването на помощите — Недопустимост)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/46

         Определение на Общия съд от 19 октомври 2012 г. — Ellinika Nafpigeia и Hoern/Комисия
   (Дело T-466/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Корабостроене - Помощи, отпуснати на корабостроителница от гръцките власти - Мерки за изпълнение на решението на Комисията, с което се установява несъвместимостта и се разпорежда възстановяването на помощите - Недопустимост)
   2013/C 26/91
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: Ellinika Nafpigeia AE (Скараманга, Гърция) и 2. Hoern Beteiligungs GmbH (Кил, Германия) (представители: K Chrysogonos и A. Mitsis, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Искане за отмяна на писмо C(2010) 8274 окончателен на Комисията от 1 декември 2010 г. относно „държавни помощи CR 16/2004 — изпълнение на отрицателното решение и възстановяване на държавните помощи, предоставени на дружеството [Ellinika Nafpigeia AE] — позоваване от страна на Гърция на член 346, параграф 1, буква б) ДФЕС и процедура по член 348, параграф 1 ДФЕС“, съответно допълнено с документите и другите доказателства по преписката, с които жалбоподателите отчасти са се запознали през юни 2011 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Няма основание за произнасяне по молбата за встъпване на Nafpigikes kai viomichanikes epicheiriseis Elefsinas.

               3.

               Осъжда Ellinika Nafpigeia AE и 2. Hoern Beteiligungs GmbH да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски на Европейската комисия.

               4.

               Nafpigikes kai viomichanikes epicheiriseis Elefsinas, поискало да встъпи по делото, понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 331, 12.11.2011 г.


title: Дело C-150/07: Решение на Съда (първи състав) от 22 януари 2009 г.  — Комисия на Европейските общности/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Забавено плащане на собствените ресурси — Дължими лихви за забава — Правила за осчетоводяване — ATA-процедура)

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/5

         Решение на Съда (първи състав) от 22 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-150/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Забавено плащане на собствените ресурси - Дължими лихви за забава - Правила за осчетоводяване - ATA-процедура)
   (2009/C 69/06)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и M. Afonso)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, J. A. Anjos и C. Guerra Santos)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 2, член 6, параграф 2, членове 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1) — Отказ да се платят лихви за забава в случай на забавено плащане на собствените ресурси в рамките на АТА-процедурата — Правила за осчетоводяване
   Диспозитив

               1)

               С отказа си да плати на Комисията на Европейските общности лихвите за забава, дължими поради забавено плащане на собствените ресурси в рамките на АТА-процедурата Португалската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 2, член 6, параграф 2 и членове 9-11 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Португалската република понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и три четвърти от съдебните разноски на Комисията на Европейските общности.

               4)

               Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски в останалата част.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело T-93/16: Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. — Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/43

         Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. — Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)
   (Дело T-93/16)
   (2016/C 136/59)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Германия) (представител: J. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката „VANGUARD“ — заявка за регистрация № 11 166 003

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 19 ноември 2015 г. по преписка R 69/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-679/15: Преюдициално запитване от Finanzgerichts Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 17 декември 2015 г. — Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/5

         Преюдициално запитване от Finanzgerichts Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 17 декември 2015 г. — Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach
   (Дело C-679/15)
   (2016/C 111/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ultra-Brag AG

      Ответник: Hauptzollamt Lörrach

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 202, параграф 3, първо тире от Митническия кодекс (Регламент [ЕИО] № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на митнически кодекс на Общността, наричан по-нататък „МК“) (1) да се тълкува в смисъл, че юридическото лице става длъжник по митническо задължение съгласно член 202, параграф 3, първо тире от МК, когато негов служител, който не е законният му представител, действайки в рамките на правомощията си, е извършил неправомерно въвеждане?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос:
               Следва ли член 202, параграф 3, второ тире от МК да се тълкува в смисъл, че:

                           a)

                           юридическото лице участва в неправомерно въвеждане (дори), когато негов служител, който не е законният му представител, действайки в рамките на правомощията си, е взел участие в това неправомерно въвеждане, и

                           b)

                           преценката, че субективният признак на състава — „които са знаели или според обстоятелствата е трябвало да знаят“, е изпълнен по отношение на юридическите лица, участвали в неправомерно въвеждане, следва да се извърши по отношение на физическото лице, на което е била възложена операцията, включително когато то не е законният представител на юридическото лице?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия или на втория въпрос:
               Следва ли член 212а от МК да се тълкува в смисъл, че преценката дали поведението на участник в неправомерно въвеждане предполага измамливи действия или видима небрежност, в случая на юридическо лице следва да се основава единствено на поведението на юридическото лице или на неговите органи, или следва да се основава на поведението на наетото от него физическо лице за извършването на тази операция?

      (1)  ОВ. L 302, стр. 1.


title: Дело T-479/16: Жалба, подадена на 30 август 2016 г. — Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/22

         Жалба, подадена на 30 август 2016 г. — Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)
   (Дело T-479/16)
   (2016/C 383/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Colgate-Palmolive Co. (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представители: M. Zintler, A. Stolz, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „AROMASENSATIONS“ — заявка за регистрация № 14 198 824

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 юни 2016 г. по преписка R 2482/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля частта от жалбата, която се основава на член 7, параграф 1, буква б),

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на принципите на равно третиране и добра администрация.


title: Дело T-182/13: Жалба, подадена на 28 март 2013 г. — Moallem Insurance/Съвет

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/19

         Жалба, подадена на 28 март 2013 г. — Moallem Insurance/Съвет
   (Дело T-182/13)
   2013/C 164/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Moallem Insurance Co. (Техеран, Иран) (представител: D. Luff, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени точка 18 от приложението към Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71),

               —

               да отмени точка 18 от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55),

               —

               да установи, че член 12 от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година (1) и член 35 от Регламент № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година (2) не са приложими по отношение на жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя за настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че Общият съд разполага с компетентност да разгледа точка 21 от раздел Б на приложението към Решение 2010/644/ОВППС на Съвета, точка 21 от раздел Б на приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета и Решението от 28 октомври 2010 г., както и тяхното съответствие с общите принципи на правото на Европейския съюз.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че конкретното основание за включването на Moallem в списъка е опорочено от грешка и че изискванията на член 20, параграф 1 от Решение 2010/413/СВППС на Съвета (впоследствие изменен с член 1, параграф 7 от Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година, член 1, параграф 8 от Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2012 година и член 1, параграф 2 от Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година) и на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 (впоследствие изменен с член 1, параграф 11 от Регламент 1263/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година) не са изпълнени.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението за недостатъчно мотивиране на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември. Същите нарушавали правото на защита на Moallem, както и правото му да бъде изслушано, след като не получило какъвто и да било отговор от Съвета на писмото си от 6 февруари 2013 г. и не му било даден достъп до преписката на Съвета.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение от Съвета на член 24, параграфи 3 и 4 от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета, както и на член 46, параграфи 3 и 4 от Регламент 267/2012 на Съвета. Член 24, параграф 3 от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета изискват от Съвета да уведоми и да публикува уведомление за решението си, включително за основанията за включване в списъка, а член 24, параграф 4 от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и член 46, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета предвиждат, че когато са представени забележки, Съветът преразглежда решението си.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдение, че при разглеждане на случая на Moallem Съветът нарушил принципа на добра администрация.

               6.

               Шестото основание е изведено от твърдението, че при преценката на случая на Moallem Съветът нарушил принципа на защита на оправданите правни очаквания.

               7.

               Седмото основание е изведено от твърдението, че член 12 от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и член 35 от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Света от 23 март 2012 година не следва да се прилагат по отношение на Moallem, тъй като нарушават принципа на пропорционалност, установен в член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз (ДЕС).

               8.

               Осмото основание е изведено от твърдението, че Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета, изменен, на основание на който е прието спорното приложение към Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година, нарушава представляващите негово правно основание член 215, параграфи 2 и 3 ДФЕС, както и член 40 ДЕС.

               9.

               Деветото основание е изведено от твърдението, че Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета са приети в нарушение на принципа на равенство и недопускане на дискриминация.

      (1)  Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39).

      (2)  Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).


title: Дело T-72/12: Жалба, подадена на 17 февруари 2012 г. — Bank Mellat/Съвет

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/28

         Жалба, подадена на 17 февруари 2012 г. — Bank Mellat/Съвет
   (Дело T-72/12)
   2012/C 109/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Mellat (Техеран, Иран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy и F. Zaiwalla, Solicitors, M. Brindle, QC (Queen's Counsel), и R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/783/ОВППС (1) на Съвета и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета (2) в приложимите за жалбоподателя части, и

               —

               да обяви член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС (3) на Съвета и член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 961/2010 (4) на Съвета за неприложими по отношение на жалбоподателя,

               —

               да постанови, че член 60, параграф 2 от Статута на Съда на Европейския съюз не намира приложение към отмяната на посочването на жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски във връзка с производството по жалбата.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание жалбоподателят твърди, че материалноправните критерии за посочване съгласно Решение 2010/413/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета не са изпълнени по отношение на жалбоподателя и/или че в процеса на разглеждане на посочването на жалбоподателя ответникът е допуснал явна грешка в преценката дали критериите са били изпълнени.

               2.

               С второто правно основание жалбоподателят твърди, че продължаващото посочване на жалбоподателя е в нарушение на неговото право на собственост и на принципа на пропорционалност.

               3.

               С третото правно основание жалбоподателят твърди, че с продължаване на посочването на жалбоподателя ответникът е нарушил процесуалните изисквания: (i) да представи достатъчни мотиви; и (ii) да спази правото на защита и правото на ефективна съдебна защита.

               4.

               С четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че ако жалбата по дело Bank Mellat/Съвет (T-496/10) бъде уважена, настоящата жалба трябва също да бъде уважена.

      (1)  Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 71).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 11).

      (3)  Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г., стр. 39 и поправка, ОВ L 197, 2010 г., стр. 19).

      (4)  Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1).


title: Дело T-197/12: Жалба, подадена на 9 май 2012 г. — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones/СХВП — MIP Metro (METRO)

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/9

         Жалба, подадена на 9 май 2012 г. — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones/СХВП — MIP Metro (METRO)
   (Дело T-197/12)
   2012/C 209/15
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2012 г. по преписка R 2440/2010-1,

               —

               при условията на евентуалност, само ако предходното искане бъде отхвърлено, да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2012 г. по преписка R 2440/2010-1,

               —

               да осъди ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: цветна фигуративна марка „METRO“, включително за услуги от клас 36 — Заявка за регистрация на марка на Общността № 7585045.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: заявка за регистрация на марка на Общността № 7111974 на цветната фигуративна марка „GRUPOMETROPOLIS“ за услуги от клас 36.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 6 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи; нарушение на членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009 на Съвета; и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.