title: Дело C-660/17 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2017 г. от RF срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2017 г. по дело T-880/16, RF/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/5

         Жалба, подадена на 24 ноември 2017 г. от RF срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2017 г. по дело T-880/16, RF/Комисия
   (Дело C-660/17 P)
   (2018/C 190/07)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: RF (представител: K. Komar-Komarowski, radca prawny)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               обжалваното определение да бъде отменено и делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане и постановяване на решение по същество, което да подлежи на обжалване,

               —

               при условията на евентуалност — ако Съдът приеме, че са налице предпоставките сам да постанови окончателно решение по делото, обжалваното определение да бъде отменено и изцяло да бъдат уважени предявените в първоинстанционното производство искания,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1)

               Първо основание: неправилно тълкуване на член 45, втора алинея във връзка с член 53 от Статута на Съда на Европейския съюз. Общият съд приема, че понятията „случайно събитие“ и „непреодолима сила“ имат един и същ смисъл, с което нарушава принципа на рационалност на законодателя. Такова разбиране за двете понятия е в разрез и с целта на член 45 от Статута, който служи за компенсиране на разликите, произтичащи от отдалечеността (между местоживеенето на страната и седалището на Съда). Поради това Общият съд неправилно отказва да вземе предвид случайното събитие, довело до невъзможност за жалбоподателя да представи в срок жалбата си на хартиен носител (оригинала на жалбата).

               2)

               Второ основание: неправилно прилагане на член 126 от Процедурния правилник на Общия съд от 4 май 2015 г. Въпреки че не са налице предпоставките за това, Общият съд прилага член 126 от Процедурния правилник и неправилно обявява подадената до него жалба за явно недопустима. Произнасянето на Общия съд в нарушение на член 126 от Процедурния правилник е неизбежна и явна последица от нарушението на член 45 във връзка с член 53 от Статута.

               3)

               Трето основание: неправилност на извода, че жалбоподателят не е доказал наличието на случайно събитие по смисъла на член 45, втора алинея от Статута. Всъщност жалбоподателят доказва наличието на случайно събитие. Той представя за това събитие не просто повече доказателства от необходимото, а всички доказателства, с които изобщо разполага. За да гарантира доставянето в срок на съдържащата жалбата пратка, жалбоподателят полага цялата грижа, която може разумно да се изисква от него. От момента на предаването на пратката жалбоподателят вече не може да въздейства върху процеса на доставянето ѝ и съответно от този момент нататък всички обстоятелства, отразяващи се на срока за доставяне на пратката, са изцяло независещи от него.

               4)

               Четвърто основание: нарушение на член 1, член 6, точка 1 и член 14 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., тъй като Общият съд създава пречка за достъпа до съд и дискриминира страна в процеса поради местоживеенето или седалището ѝ. Въвеждането от Общия съд на срок поради отдалеченост, който е еднакъв за всички държави — членки на Европейския съюз, създава пречка за достъпа до съд на страните с местоживеене или седалище, което е значително отдалечено от седалището на Съда, в това число в провинцията на съответните държави, а поради това представлява и дискриминация спрямо страните в процеса в зависимост от местоживеенето им.


title: Дело T-648/16: Решение на Общия съд от 17 април 2018 г. — Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Захариева (BOBO cornet) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „BOBO cornet“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „OZMO cornet“ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/25

         Решение на Общия съд от 17 април 2018 г. — Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Захариева (BOBO cornet)
   (Дело T-648/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „BOBO cornet“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „OZMO cornet“ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 190/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Турция) (представител: Т. Ценова, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Елка Захариева (Пловдив, България) (представител: A. Костов, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 юли 2016 г. (преписка R 906/2015-4) относно производство по възражение между Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret и г-жа Захариева

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 402, 31.10.2016 г.


title: Дело C-135/18: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 20 февруари 2018 г. — Logistik XXL GmbH/CMR Transport & Logistik

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/6

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 20 февруари 2018 г. — Logistik XXL GmbH/CMR Transport & Logistik
   (Дело C-135/18)
   (2018/C 190/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Logistik XXL GmbH

      Ответник: CMR Transport & Logistik

      Преюдициални въпроси

               1)

               В хипотезата на съдебно решение, с което ответникът е осъден неограничено и безусловно да заплати парична сума и което е обжалвано по общия ред в държавата членка по произход или все още не е изтекъл срокът за обжалването му, представлява ли разпореждането на съда по произход, че съдебното решение подлежи на предварително изпълнение само срещу предоставяне на обезпечение, условие по смисъла на точка 4.4. от формуляра, установен в приложение I към Регламент (ЕС) № 1215/2012 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос, важи ли това и в случаите, когато в държавата членка по произход е възможно изпълнение с цел обезпечаване на основание на съдебно решение, обявено за подлежащо на предварително изпълнение, без да е предоставено обезпечение?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос:

                           a)

                           Как следва да процедира съдът по произход в случая на съдебно решение, което съдържа подлежащо на изпълнение задължение и което решение е обжалвано по общия ред или все още не е изтекъл срокът за обжалването му, по отношение на формуляра, установен в приложение I към Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, когато по силата на произнасянето на съда или по силата на законова разпоредба съдебното решение може да бъде изпълнено в държавата членка по произход едва след предоставяне на обезпечение?

                           б)

                           В този случай длъжен ли е съдът по произход да издаде удостоверението посредством формуляра, установен в приложение I към Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, без да посочва информацията, предвидена в точки 4.4.1.—4.4.4.?

                           в)

                           В този случай оправомощен ли е съдът по произход да издаде удостоверението посредством формуляра, установен в приложение I към Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, като включи допълнителна информация относно изискваното предоставяне на обезпечение, например в точка 4.4.1. или в точка 4.4.3 от формуляра, и като приложи текста на законовата разпоредба към формуляра?

               4)

               При отрицателен отговор на втория въпрос:

                           a)

                           Как следва да процедира съдът по произход по отношение на формуляра, установен в приложение I към Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела в случаите, когато по силата на законова разпоредба изпълнението с цел обезпечаване се допуска в държавата членка по произход едва след изтичането на определен срок?

                           б)

                           В този случай оправомощен ли е съдът по произход да издаде удостоверението посредством формуляра, установен в приложение I към Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, като включи допълнителна информация относно този срок, например в точка 4.4.1. или в точка 4.4.3 от формуляра, и като приложи текста на законовата разпоредба към формуляра?

      (1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1.


title: Дело T-190/18: Жалба, подадена на 15 март 2018 г. — Solwindet las Lomas/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/33

         Жалба, подадена на 15 март 2018 г. — Solwindet las Lomas/Комисия
   (Дело T-190/18)
   (2018/C 190/56)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Solwindet las Lomas, SL (Херона, Испания) (представител: L. Sandberg-Mørch, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Европейската комисия от 10 ноември 2017 г. по делото за държавна помощ SA.40348 (2015/NN) — Spain — Support for electricity generation from renewable energy sources, cogeneration and waste (1),

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо, Комисията е нарушила задължението си да започне официалната процедура по разследване. Жалбоподателят твърди, че са налице сериозни трудности, свързани с продължителността и обстоятелствата в предварителната процедура по разследване.

               2.

               Второ, Комисията е допуснала грешка в правото и явна грешка в преценката по отношение на преценката на плащанията, получени от съществуващи по предходната схема съоръжения.

               3.

               Трето, Комисията не е изпълнила задължението си да изложи мотиви относно твърдяното наличие на помощ във връзка с плащанията, получени от съществуващи по предходна схема съоръжения.

      (1)  ОВ 2017 C 442, стр. 1.


title: Дело C-161/18: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Испания), постъпило на 27 февруари 2018 г. — Violeta Villar Láiz/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) и Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/7

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Испания), постъпило на 27 февруари 2018 г. — Violeta Villar Láiz/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) и Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Дело C-161/18)
   (2018/C 190/09)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Violeta Villar Láiz

      Ответници: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) и Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съгласно испанското право пенсията за осигурителен стаж и възраст се изчислява, като към основата на пенсията, определена с оглед на заплатите от последните години, се приложи процент, който зависи от броя на годините на осигуряване за целия трудов живот. Трябва ли да се счита, че национална разпоредба като член 247, буква а) и член 248, параграф 3 от Ley General de la Seguridad Social (Общ закон за социалното осигуряване), която при периоди на работа на непълно работно време намалява броя на годините, които се вземат предвид за прилагането на процента, противоречи на член 4, параграф 1 от Директива 79/7/EИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (1)? Изисква ли член 4, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО броят на годините на осигуряване, които се вземат предвид при определянето на процента, прилаган за изчисляване на пенсията за осигурителен стаж и възраст, да се определя по един и същ начин за работниците на пълно и на непълно работно време?

               2)

               Трябва ли да се приеме, че национална правна уредба като оспорената по настоящото дело противоречи и на член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, поради което националната юрисдикция е длъжна да осигури пълното действие на Хартата и да не прилага оспорените национални законови разпоредби, които ѝ противоречат, без да е необходимо да изисква или да изчаква предварителното им премахване по законодателен или друг конституционен ред?

      (1)  ОВ L 6, 1979 г., стр. 24.


title: Дело T-197/18: Иск, предявен на 16 март 2018 г. — JV Voscf и др./Съвет и др.

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/34

         Иск, предявен на 16 март 2018 г. — JV Voscf и др./Съвет и др.
   (Дело T-197/18)
   (2018/C 190/57)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: JV Voscf LTD (Лимасол, Кипър) и 9 други лица (представители: P. Tridimas, Barrister, K. Kakoulli, P. Panayides и C. Pericleous, lawyers)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка, Еврогрупа и Европейски съюз

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да осъди ответниците да платят на ищците сумите, посочени в приложената към исковата молба таблица, ведно с лихви, считано от 26 март 2013 г. до постановяването на решение на Общия съд,

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

         При условията на евентуалност ищците искат от Общия съд:

               —

               да установи извъндоговорната отговорност на Европейския съюз и/или на институциите, които са ответници по настоящото дело,

               —

               да определи процедурата, по която следва да се установят действително претърпените от ищците загуби, и

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Ищците твърдят, че приетите от Република Кипър мерки за споделяне на загуби (bail-in measures) са въведени единствено с цел прилагане на мерките, които са наложени и одобрени от институциите, ответници по настоящото дело. Според ищците схемата за споделяне на загуби (bail-in scheme) представлява сериозно нарушение и в подкрепа на иска си изтъкват четири основания.

               1.

               Първо основание е твърдение за нарушение на правото на собственост, защитено от член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на ЕС и член 1 от Протокол № 1 към Европейската конвенция за защита на основните права и свободи.

               2.

               Второто основание е твърдение за нарушение на принципа на пропорционалност.

               3.

               Третото основание е твърдение за нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания.

               4.

               Четвърто основание е твърдение за нарушение на принципа на недопускане на дискриминация.


title: Дело C-171/18: Преюдициално запитване от Court of Appeal (Обединено кралство), постъпило на 5 март 2018 г. — Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/8

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (Обединено кралство), постъпило на 5 март 2018 г. — Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd
   (Дело C-171/18)
   (2018/C 190/10)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Safeway Ltd

      Ответници: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

      Преюдициален въпрос

   Когато в съответствие с националното законодателство правилата на пенсионна схема позволяват при изменение на фидуциарния акт със задна дата да се намали стойността на придобитите пенсионни права както на мъжете, така и на жените за периода между датата на писменото съобщение относно планираните промени в схемата и датата, на която фидуцираният акт е действително изменен, изисква ли член 157 от Договора за функционирането на Европейския съюз (а по-рано и към момента на настъпване на фактите — член 119 от Римския договор) придобитите пенсионни права на мъжете и на жените да се третират като неотменяеми през този период, тоест пенсионните им права да са защитени от намаляване с обратно действие чрез прилагане на правомощията съгласно националното законодателство?


title: Дело C-439/17: Определение на председателя Съда от 7 февруари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Hamburg — Германия) — British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/20

         Определение на председателя Съда от 7 февруари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Hamburg — Германия) — British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Дело C-439/17) (1)

   (2018/C 190/34)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 347, 16.10.2017 г.


title: Дело T-15/17: Решение на Общия съд от 20 април 2018 г. — Mitrakos/EUIPO — Belasco Baquedano („YAMAS“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „YAMAS“ — По-ранна марка на Европейския съюз „LLAMA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/25

         Решение на Общия съд от 20 април 2018 г. — Mitrakos/EUIPO — Belasco Baquedano („YAMAS“)
   (Дело T-15/17) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „YAMAS“ - По-ранна марка на Европейския съюз „LLAMA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 190/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dimitrios Mitrakos (Палайо Фалиро, Гърция) (представител: D. Bakopanou, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Kusturovic и J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Juan Ignacio Belasco Baquedano (Виана, Испания) (представител: P. Merino Baylos, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 11 октомври 2016 г. (преписка R 532/2016-2), постановено в производство по възражение между г-н Belasco Baquedano и г-н Mitrakos

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Dimitrios Mitrakos да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 27.2.2017 г.


title: Дело T-207/18: Жалба, подадена на 23 март 2018 г. — PlasticsEurope/ECHA

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/35

         Жалба, подадена на 23 март 2018 г. — PlasticsEurope/ECHA
   (Дело T-207/18)
   (2018/C 190/58)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: PlasticsEurope (Брюксел, Белгия) (представители: R. Cana, E. Mullier, и F. Mattioli, lawyers)

      Ответник: Европейска агенция по химикали

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна;

               —

               да отмени оспорваното решение;

               —

               да осъди ECHA да заплати съдебните разноски, направени в това производство и

               —

               да предприеме други или допълнителни мерки, които намери за необходими.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че ответникът допуснал явна грешка в преценката на информацията, която, ако беше правилно преценена, не би могла да подкрепи извода на ответника, и тъй като не взел предвид цялата информация, свързана с предстоящите проучвания. Освен това ответникът допуснал явна грешка в преценката, тъй като не установил, че: а) е налице научно доказателство за вероятни сериозни последствия поради свойствата, нарушаващи функциите на ендокринната система, и с оглед последствията за опазването на околната среда, и (б) тези доказателства пораждали еднакво по сила безпокойство, каквото би било породено и спрямо веществата, изброени в член 57, букви а)—д) от Регламента REACH.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че обжалваното решение нарушавало член 59 и член 57, буква е) от Регламент REACH чрез идентифициране на BPA като вещество, пораждащо сериозно безпокойство (SVHC), въз основа на критериите по член 57, буква е), тъй като член 57, буква е) обхващала само вещества, които все още не били идентифицирани по реда на член 57, букви а)—д)

               3.

               С третото основание се твърди, че с обжалваното решение се нарушавал член 2, параграф 8, буква б) от Регламент REACH, тъй като към междинните продукти не се прилагал целият дял VII и следователно те оставали извън приложното поле на членове 57 и 59 и извън обхвата на разрешението.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че с обжалваното решение се нарушавал принципът на пропорционалност, тъй като с включването на BPA в списъка с вещества кандидати по REACH, при положение, че BPA не е междинен продукт, се надхвърляли границите на подходящото и необходимото за постигането на преследваната цел, а и това не била най-малко ограничителната мярка, която можело да бъде приложена от агенцията.


title: Дело C-490/17: Определение на председателя на Съда от 26 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/20

         Определение на председателя на Съда от 26 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG
   (Дело C-490/17) (1)

   (2018/C 190/35)
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 357, 23.10.2017 г.


title: Дело T-211/18: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 26 март 2018 г. — Vanda Pharmaceuticals/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/35

         Иск, предявен на/Жалба, подадена на 26 март 2018 г. — Vanda Pharmaceuticals/Комисия
   (Дело T-211/18)
   (2018/C 190/59)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Vanda Pharmaceuticals Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: M. Meulenbelt, B. Natens, A.-S. Melin, и C. Muttin, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение на Комисията C(2018) 252 окончателен от 15 януари 2018 година, с което е отказано предоставянето на разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (EО) № 726/2004 за „Fanaptum — iloperidone“ — лекарствен продукт за хуманна употреба, заедно с научните заключения и основанията за отказ от 9 ноември 2017 г. и доклада за оценка на Комитета за лекарствени продукти за хуманна употреба от 9 ноември 2017 г.;

               —

               при условията на евентуалност, да отмени само посоченото Решение за изпълнение на Комисията C(2018) 252 окончателен;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че оценката на риска от аритмогенния потенциал на iloperidone се основавала на липса на мотиви (и във всички случаи била явно погрешна) и нарушавала принципа на равно третиране.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че оценката на предложените мерки за минимизиране на риска за iloperidone се основавала на липса на мотиви (и във всички случаи била явно погрешна), и нарушавала член 5, параграф 1 и член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и принципа на равно третиране.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че оценката на последствията от забавеното действие на iloperidone се основавала на липсата на мотиви и нарушение на член 5, параграф 1 и член 5, параграф 4 ДЕС.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че с изискването за идентифициране на пациентите, при които iloperidone ще превъзхожда другите продукти, се нарушавали член 5, параграф 1, член 5, параграф 2 и член 5, параграф 3 от Договора за ЕС, член 12 и член 81, параграф 2 от Регламент 726/2004 (1) и принципа на равно третиране.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че цялостната оценка на рисковете и ползите от iloperidone се основавала на липса на мотиви (и във всички случаи била явно погрешна).

      (1)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).


title: Дело C-172/18: Преюдициално запитване от Court of Appeal (Обединено кралство), постъпило на 5 март 2018 г. — AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree/Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/8

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (Обединено кралство), постъпило на 5 март 2018 г. — AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree/Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas
   (Дело C-172/18)
   (2018/C 190/11)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree

      Ответници: Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

      Преюдициални въпроси

   Когато предприятие, което е установено и е с местоживеене в държава членка А, е предприело на територията ѝ действия за рекламиране и предлагане за продажба на стоки със знак, идентичен с марка на ЕС, на уебсайт, предназначен за търговци и потребители в държава членка Б:

               i)

               компетентен ли е съд в областта на марката на ЕС в държава членка Б да се произнесе по иск за нарушение на марка на ЕС поради рекламиране и предлагане за продажба на стоки на съответната територия?

               ii)

               ако не, какви други критерии трябва да вземе предвид този съд в областта на марката на ЕС, за да установи дали е компетентен да се произнесе по иска?

               iii)

               в случай че отговорът на подточка ii) изисква от този съд в областта на марката на ЕС да установи дали предприятието е предприело активни действия в държава членка Б, какви критерии трябва да се вземат предвид за целите на това установяване?


title: Дело T-218/18: Жалба, подадена на 29 март 2018 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/36

         Жалба, подадена на 29 март 2018 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия
   (Дело T-218/18)
   (2018/C 190/60)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG (Кьолн, Германия) (представител: Rechtsanwalt A. Martin-Ehlers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на Европейската комисия от 31 юли 2017 г. по преписка SA.47969, C(2017)5289 — летище Ханq

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква по същество следното:

               —

               наличието на процесуални нарушения, тъй като ответникът бил сключил „сделка“ с Федерална република Германия във връзка с оценката на помощите за летище „Франкфурт Хан“ (наричано по-нататък „FFHG“) и авиокомпания Ryanair,

               —

               невземане в предвид на съществени обстоятелства от фактическата обстановка, въпреки че те са били известни на ответника в момента на приемане на обжалваното решение,

               —

               отчасти неточно описание на фактическата обстановка,

               —

               невземане в предвид на други помощи в полза на FFHG, които в крайна сметка са били предоставени на Ryanair в качеството на най-важен ползвател на летището.


title: Дело T-119/17: Решение на Общия съд от 13 април г. — Alba Aguilera и др./ЕСВД (Публична служба — Длъжностни лица — Срочно наети служители — Договорно наети служители — Възнаграждение — Персонал на ЕСВД на служба в трета страна — Член 10 от приложение Х към Правилника — Ежегодно преразглеждане на надбавката за условия на живот — Решение за намаляване на надбавката за условия на живот в Етиопия от 30 % на 25 % — Неприемане на общи разпоредби за прилагане на член 10 от приложение Х към Правилника — Отговорност — Неимуществена вреда)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/27

         Решение на Общия съд от 13 април г. — Alba Aguilera и др./ЕСВД
   (Дело T-119/17) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Срочно наети служители - Договорно наети служители - Възнаграждение - Персонал на ЕСВД на служба в трета страна - Член 10 от приложение Х към Правилника - Ежегодно преразглеждане на надбавката за условия на живот - Решение за намаляване на надбавката за условия на живот в Етиопия от 30 % на 25 % - Неприемане на общи разпоредби за прилагане на член 10 от приложение Х към Правилника - Отговорност - Неимуществена вреда))
   (2018/C 190/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Ruben Alba Aguilera (Адис Абеба, Етиопия) и 28 други длъжностни лица и служители на ЕСВД, чиито имена са изброени в приложение към съдебното решение (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и R. Spac, подпомагани от M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire и S. Moya Izquierdo, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС, насочено, от една страна, към отмяна на решението на ЕСВД от 19 април 2016 г. за намаляване, считано от 1 януари 2016 г., на надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз с месторабота в Етиопия, и от друга страна, за обезщетение на неимуществените вреди, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 19 април 2016 г. за намаляване, считано от 1 януари 2016 г., на надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз с месторабота в Етиопия, от 30 % на 25 % от референтна сума.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 129, 24.4.2017 г.


title: Дело C-533/17: Определение на председателя на Съда от 15 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено Amtsgericht Hannover — Allemagne) — Anja Oehlke, Wolfgang Oehlke/TUIfly GmbH

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/20

         Определение на председателя на Съда от 15 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено Amtsgericht Hannover — Allemagne) — Anja Oehlke, Wolfgang Oehlke/TUIfly GmbH
   (Дело C-533/17) (1)

   (2018/C 190/36)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 424, 11.12.2017 г.


title: Дело T-220/18: Жалба, подадена на 28 март 2018 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/37

         Жалба, подадена на 28 март 2018 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino)
   (Дело T-220/18)
   (2018/C 190/61)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Триджано, Италия) (представители: V. Franchini, F. Paesan и R. Bia, avvocati)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Battista Nino Caffè Srl (Триджано, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка със словния елемент „Battistino“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 071 387

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2018 г. по преписка R 400/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, като съответно да отхвърли искането за обявяване на недействителност на спорната марка, и

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски и разноските в двете предходни производства пред отдела по отмяна на EUIPO и пред пети апелативен състав на EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 64, параграф 2, член 60, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело C-191/18: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 16 март 2018 г. — KN/Minister for Justice and Equality

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/9

         Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 16 март 2018 г. — KN/Minister for Justice and Equality
   (Дело C-191/18)
   (2018/C 190/12)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: KN

      Ответник: Minister for Justice and Equality

      Преюдициални въпроси

               (1)

               Като се има предвид:

                           a)

                           отправянето на нотификация от Обединеното кралство по член 50 ДЕО,

                           б)

                           липсата на сигурност относно договореностите, които ще бъдат постигнати между Европейския съюз и Обединеното кралство за регламентиране на отношенията след напускането на Обединеното кралство и

                           в)

                           следващата от това несигурност относно степента, в която KN на практика ще бъде в състояние да ползва правата си по Договорите, Хартата или приложимото законодателство, ако бъде предаден на Обединеното кралство и остане в затвора след напускането на Обединеното кралство,

                     длъжна ли е според правото на Европейския съюз изпълняваща държава членка да откаже да предаде на Обединеното кралство лице, срещу което има европейска заповед за арест, чието предаване в противен случай би било задължително съгласно националното право на държавата членка,

                           (i)

                           във всички случаи,

                           (ii)

                           в някои случаи, с оглед на особените обстоятелства по делото,

                           (iii)

                           в никакъв случай?

               (2)

               Ако отговорът на първия въпрос е този в подточка (ii), какви са критериите или съображенията, които съд в изпълняващата държава членка трябва да прецени, за да определи дали предаването е забранено?

               (3)

               В контекста на втория въпрос длъжен ли е съдът на изпълняващата държава членка да отложи окончателното решение по изпълнението на европейската заповед за арест, за да изчака по-голяма яснота относно релевантния правен режим, който ще бъде въведен след оттеглянето на съответната издаваща държава членка от Съюза,

                           (i)

                           във всички случаи,

                           (ii)

                           в някои случаи, с оглед на особените обстоятелства по делото,

                           (iii)

                           в никакъв случай?

               (4)

               Ако отговорът на третия въпрос е този в подточка (ii), какви са критериите или съображенията, които съд в изпълняващата държава членка трябва да прецени, за да определи дали е длъжен да отложи окончателното решение по изпълнението на европейската заповед за арест?


title: Дело T-364/17: Решение на Общия съд от 17 април 2018 г. — Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „HOUSE OF CARS“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/27

         Решение на Общия съд от 17 април 2018 г. — Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS)
   (Дело T-364/17) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „HOUSE OF CARS“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност))
   (2018/C 190/48)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Marcin Bielawski (Варшава, Полша) (представител: M. Kondrat, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 27 март 2017 г. (преписка R 2047/2016-5) относно заявка за регистрация на словния знак „HOUSE OF CARS“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Marcin Bielawski да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 249, 31.7.2017 г.


title: Дело C-215/18: Преюдициално запитване от District Court for Prague 8 (Чешка република), постъпило на 26 март 2018 г. — Libuše Králová/Primera Air Scandinavia

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/13

         Преюдициално запитване от District Court for Prague 8 (Чешка република), постъпило на 26 март 2018 г. — Libuše Králová/Primera Air Scandinavia
   (Дело C-215/18)
   (2018/C 190/17)
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   District Court for Prague 8

      Страни в главното производство

      Ищец: Libuše Králová

      Ответник: Primera Air Scandinavia

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съществувало ли е договорно правоотношение между ищеца и ответника за целите на член 5, параграф 1 от Регламент № 44/2001 (1) [на Съвета] относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, въпреки че между тях не е бил сключен договор, а полетът е бил част от пакет от услуги, предоставяни въз основа на договор между ищеца и трета страна (туристическа агенция)?

               2)

               Може ли това правоотношение да се квалифицира като потребителски договор съгласно Раздел 4, член 15 —член 17 от Регламент № 44/2001 [на Съвета] относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела?

               3)

               Процесуално легитимиран ли е ответникът да отговаря по иск за обезщетение по претенции, произтичащи от Регламент [(ЕО)] № 261/2004 [на Европейския парламент и на Съвета] от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91?

      (1)  ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74 и поправка в OB L 10, 2014 г., стр. 32.


title: Дело T-221/18: Жалба, подадена на 28 март 2018 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/38

         Жалба, подадена на 28 март 2018 г. — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
   (Дело T-221/18)
   (2018/C 190/62)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Триджано, Италия) (представител: V. Franchini, F. Paesan и R. Bia, avvocati)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Battista Nino Caffè Srl (Триджано, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на марката „BATTISTINO“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 070 313

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2018 г. по преписка R 402/2017-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, като съответно да отхвърли искането за обявяване на недействителност на спорната марка, и

               —

               да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски и разноските в двете предходни производства пред отдела по отмяна на EUIPO и пред пети апелативен състав на EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 64, параграф 2, член 60, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело C-605/17: Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2018 г. — Европейска комисия/Словашка република

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/21

         Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2018 г. — Европейска комисия/Словашка република
   (Дело C-605/17) (1)

   (2018/C 190/37)
   Език на производството: словашки
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2018 г.


title: Дело T-223/18: Жалба, подадена на 26 март 2018 г. — Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/38

         Жалба, подадена на 26 март 2018 г. — Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Комисия
   (Дело T-223/18)
   (2018/C 190/63)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Албано Лациале, Италия) (представител: F. Rosi, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               предварително, да обяви за незаконосъобразно обжалваното решение, тъй като то е съставено на английски, а не на италиански език,

               —

               да уважи настоящата жалба като постанови отмяната на решението на Комисията, тъй като то е немотивирано и следователно не е основано на безспорно установени обстоятелства,

               —

               да признае прилагането спрямо италианската здравна система на уредбата за услугите от общ икономически интерес и следователно на принципите, установени в решение от 24 юли 2003 г., Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, EU:C:2003:415) във връзка с членове 106 ДФЕС и 107 ДФЕС с оглед на прилагането на държавните помощи. Като последица от това да се упражни контрол върху действията на провинция Лацио във връзка с плащанията в полза на държавните заведения, които трябва да се основават на принципите, установени в посочената уредба, и поради това да се ограничат плащанията в полза на държавните здравни заведения до предвиденото за обезщетяване на разходите съобразно установените в решение Altmark критерии, прилагани спрямо т.нар. „средно“ предприятие, като прекомерното финансиране се обяви за прекомерно обезщетяване,

               —

               да се признае в полза на жалбоподателя правото провинция Лацио да му заплаща съгласно принципа на средното предприятие, т.е. при зачитане на увеличаването на разходите за работна сила по отношение на всички служители на жалбоподателя за периода 2005—2006 г., като това се установи като показател за следващите години,

               —

               с всички произтичащи от това правни последици също така да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, както и направените от жалбоподателя разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решение C (2017) 7973 final на Комисията от 4 декември 2017 г., с което се отхвърля оплакването на жалбоподателя —италианско религиозно здравно заведение — във връзка с твърдяното обезщетяване на държавни здравни заведения в Лацио. В обжалваното решение се приема, че мерките, срещу които са насочени оплакванията, не представлявали държавни помощи.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва три основания.

               1.

               На първо място се оспорва използването на английски език като автентичен при съставянето на окончателното решение.

               2.

               В рамките на второто основание се оспорва липсата на мотиви. Комисията изобщо не взела в предвид някои основни аспекти на въпроса и не е оборила някои от повдигнатите възражения от жалбоподателя, които се подкрепят от материалите по преписката. Комисията е длъжна да отговори на всички въпроси, повдигнати от жалбоподателя, на основание на принципите за прозрачност и добросъвестност.

               3.

               В рамките на третото основание се възразява срещу обстоятелството, че в италианското законодателство здравната система се характеризира с универсалността на леченията, т.е. 100 % от здравните услуги се предоставят от Националната здравна служба. Освен това жалбоподателят упреква Комисията, че не е доказала, че италианската държава финансира и следователно покрива 100 % от леченията на гражданите си, като този аспект няма нищо общо с действителността. Жалбоподателят поддържа, че универсалността не била абстрактен принцип, а трябва да бъде конкретно установена, да може да се провери и да е осезаема, и не може да се приеме за установена само поради твърдението на италианското правителство, че тя е налице.


title: Дело C-216/18: Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 27 март 2018 г. — Minister for Justice and Equality/LM

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/13

         Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 27 март 2018 г. — Minister for Justice and Equality/LM
   (Дело C-216/18)
   (2018/C 190/18)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court (Ireland)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister for Justice and Equality

      Ответник: LM

      Преюдициални въпроси

               1)

               Независимо от заключенията на Съда на Европейския съюз в решение Aranyosi и Căldăraru, когато национален съд установи, че съществуват убедителни доказателства, че условията в издаващата държава членка са несъвместими с основното право на справедлив съдебен процес, тъй като самата съдебна система в издаващата държава членка вече не функционира съгласно принципите на правовата държава, необходимо ли е изпълняващият съдебен орган да направи допълнителна конкретна и точна преценка до каква степен заинтересованото лице ще бъде изложено на риск от несправедлив съдебен процес, когато процесът му ще се води в рамките на система, която вече не функционира в съответствие с изискването за върховенство на закона?

               2)

               Ако тестът, който следва да бъде прилаган, изисква индивидуална оценка на реалната опасност от флагрантен отказ от правосъдие за заинтересованото лице и при условие, че националният съд е констатирал, че има системно нарушаване на принципите на правовата държава, длъжен ли е националният съд в качеството си на изпълняващ съдебен орган да се обърне към издаващия съдебен орган за всяка необходима допълнителна информация, която би му позволила да намали съществуващия риск от несправедлив съдебен процес и, ако да, какви гаранции за справедлив съдебен процес биха били необходими?


title: Дело T-227/18: Жалба, подадена на 3 април 2018 г. — Microsemi Europe и Microsemi/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/39

         Жалба, подадена на 3 април 2018 г. — Microsemi Europe и Microsemi/Комисия
   (Дело T-227/18)
   (2018/C 190/64)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Microsemi Europe Ltd (Рединг, Обединено кралство) и Microsemi Corp. (Алисо Виехо, Калифорния, Съединени щати) (представители: D. Aulfes и J. Lenz, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решение на Комисията от 23 януари 2018 г. (по преписка AT.40529 — TSMC), прието на основание член 18, параграф 3 от Регламент (EО) № 1/2003,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат дванадесет основания.

               1.

               Първо основание: съществено процесуално нарушение, тъй като адресатът на решението не е достатъчно ясно посочен и не може да бъде установен.

               2.

               Второ основание: липса на компетентност, доколкото трябва да се приеме, че вторият жалбоподател е адресат на решението
               Жалбоподателите изтъкват, че Комисията не била компетентна да издава правни актове, пораждащи последици извън рамките на територията на Европейския съюз и не можела да задължи предприятие със седалище в Съединените американски щати да предоставя информация.

               3.

               Трето основание: нарушение на Договорите и на правните норми, отнасящи се до прилагането на Договорите, доколкото трябва да се приеме, че вторият жалбоподател е адресат на решението
               В това отношение са посочва, че Комисията не може да задължи предприятие със седалище в Съединените американски щати да предоставя информация и не може да му предоставя невярна информация относно възможността за налагането на глоби.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на Договорите и на правните норми, отнасящи се до прилагането на Договорите
               Освен това жалбоподателите посочват, че съгласно съображение 23 от Регламент (EО) № 1/2003 Комисията не можела да изисква информация относно всички предприятия в групата на световно равнище, а само информация, която се отнася до европейския пазар.

               5.

               Пето основание: нарушение на Договорите и на правните норми, отнасящи се до прилагането на Договорите
               По-нататък се посочва, че Комисията нарушава принципа на пропорционалност, когато изисква и информация за пазарите извън Европейския съюз.

               6.

               Шесто основание: нарушение на Договорите и на правните норми, отнасящи се до прилагането на Договорите, доколкото трябва да се приеме, че първият жалбоподател е адресат на решението
               В това отношение са посочва, че изискването на информация от дъщерно дружество в Европейския съюз относно дружеството майка в Съединените американски щати и други свързани предприятия в Европа било в нарушение на принципа за пропорционалност.

               7.

               Седмо основание: злоупотреба с власт
               Жалбоподателите посочват, че искането за информация относно свързани предприятия в Европейския съюз представлявало злоупотреба с власт, тъй като посочените предприятия можели да бъдат пряко задължени да предоставят информация.

               8.

               Осмо основание: съществено процесуално нарушение поради ненадлежното мотивиране на обжалваното решение.

               9.

               Девето основание: съществено процесуално нарушение, тъй като не са посочени достатъчно данни относно целта на искането за информация.

               10.

               Десето основание: съществено процесуално нарушение, тъй като поставените с обжалваното решение въпроси били недопустими.

               11.

               Единадесето основание: нарушение на Договорите и на правните норми, отнасящи се до прилагането на Договорите, тъй като поставените с обжалваното решение въпроси били неопределени.

               12.

               Дванадесето основание: нарушение на Договорите и на правните норми, отнасящи се до прилагането на Договорите.


title: Дело C-236/18: Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 236/18 г. — GRDF SA/Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/14

         Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 236/18 г. — GRDF SA/Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris
   (Дело C-236/18)
   (2018/C 190/19)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: GRDF SA

      Ответници: Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. (1), и по-специално член 41, параграф 11, да се тълкува в смисъл, че изискват при разглеждането на спор регулаторен орган да разполага с правомощието да вземе решение, което се отнася към целия период на повдигнатия пред него спор, независимо от датата на възникването му между страните, като по-специално определя последиците от несъответствието на договор с разпоредбите на директивата в решение, чието действие обхваща целия период на договора?

      (1)  Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 211, стр. 94).


title: Дело T-229/18: Жалба, подадена на 4 април 2018 г. — Biolatte/EUIPO (Biolatte)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/41

         Жалба, подадена на 4 април 2018 г. — Biolatte/EUIPO (Biolatte)
   (Дело T-229/18)
   (2018/C 190/65)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Biolatte Oy (Турку, Финландия) (представител: J. Ikonen, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Biolatte“ — заявка за регистрация № 15 759 319

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 февруари 2018 г. по преписка R 351/2017-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло обжалваното решение,

               —

               да разпореди регистрацията на словната марка в съответствие със заявката на Biolatte Oy, подадена на 17 август 2016 г. (изменена на 28 октомври 2016 г.).

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело T-185/16: Определение на Общия съд от 9 април 2018 г. — Make up for ever/EUIPO — L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL) (Марка на Европейския съюз — Искане за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/28

         Определение на Общия съд от 9 април 2018 г. — Make up for ever/EUIPO — L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)
   (Дело T-185/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
   (2018/C 190/49)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Make up for ever (Париж, Франция) (представител: C. Caron, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: S. Bonne и D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: L’Oréal SA (Париж) (представител: S. Micallef, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 5 февруари 2016 г. (преписка R 3222/2014-5) по производство за обявяване на недействителност със страни L’Oréal и Make up for ever

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Make up for ever и L’Oréal SA да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всяко от тях да заплати половината от съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело C-636/17: Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Korneuburg — Австрия) — Germanwings GmbH/Emina Pedić

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/21

         Определение на председателя на Съда от 28 февруари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Korneuburg — Австрия) — Germanwings GmbH/Emina Pedić
   (Дело C-636/17) (1)

   (2018/C 190/38)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 63, 19.2.2018 г.


title: Дело C-237/18: Преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège (Белгия), постъпило на 3 април 2018 г. — Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb/Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/15

         Преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège (Белгия), постъпило на 3 април 2018 г. — Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb/Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique
   (Дело C-237/18)
   (2018/C 190/20)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Liège

      Страни в главното производство

      Ищци: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb

      Ответници: Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

      Преюдициален въпрос

   Нарушава ли Кралският указ от 2 юли 2009 г. за приемане на списък на парамедицинските професии членове 20, 21 и 45 от Договора за функционирането на Европейски съюз, както и член 15 от Хартата на основните права, като не определя психомоторния терапевт за парамедицинска професия, въпреки че в Белгия е създадена възможност за придобиване на диплома за образователно-квалификационна степен „бакалавър“ по специалността „Психомоторна терапия“, ограничавайки по този начин правото на свободно движение на хора, правото на свобода при избор на професия и правото на труд?


title: Дело T-320/16: Определение на Общия съд от 9 април 2018 г. — Make up for ever/EUIPO — L’Oréal (MAKE UP FOR EVER) (Марка на Европейския съюз — Искане за обявяване на недействителност — Оттегляне на искането за обявяване на недействителност — Липса на основание за произнасяне)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/28

         Определение на Общия съд от 9 април 2018 г. — Make up for ever/EUIPO — L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)
   (Дело T-320/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
   (2018/C 190/50)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Make up for ever (Париж, Франция) (представител: C. Caron, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: S. Bonne и D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: L’Oréal SA (Париж) (представител: S. Micallef, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. (преписка R 985/2015-5) по производство за обявяване на недействителност със страни L’Oréal и Make up for ever

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Make up for ever и L’Oréal SA да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всяко от тях да заплати половината от съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г.


title: Дело C-244/18 P: Жалба, подадена на 4 април 2018 г. от Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 1 февруари 2018 г. по дело T-423/14, Larko/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/15

         Жалба, подадена на 4 април 2018 г. от Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 1 февруари 2018 г. по дело T-423/14, Larko/Комисия
   (Дело C-244/18 P)
   (2018/C 190/21)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (представители: I. Dryllerakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos и N. Korogiannakis, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се уважи жалбата.

               —

               Да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане, без произнасяне по съдебните разноски в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните четири основания:

               1.

                  Първо основание — нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС поради извода, че мярка 3 предоставя предимство на жалбоподателя, при неправилно прилагане на принципа на частния инвеститор.

               2.

                  Второ основание — нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 296, параграф 2 ДФЕС поради извода, че мерки 2 и 4 предоставят предимство на жалбоподателя. Що се отнася до мярка 2 (гаранцията от 2008 г.): неправилно тълкуване на времевия критерий в понятието за предприятие в затруднение. Неправилно тълкуване на критерия за заплащане на гаранцията. Относно мярка 4 (гаранцията от 2010 г.): a) липса на мотиви по отношение на предоставянето на гаранцията като обичайна практика; б) липса на мотиви относно непоправимите вреди, които е претърпял жалбоподателят; в) липса на мотиви и нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, както и на принципа на защита на оправданите правни очаквания, що се отнася до условията на гаранцията и размера на комисионата; г) липса на мотиви относно особеното положение на National Bank of Greece SA (ETE) като частен акционер.

               3.

                  Трето основание — нарушение на член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС и член 296, параграф 2 ДФЕС поради извода, че мярка 6 е несъвместима с общия пазар. a) относно прилагането на Временната рамка от 2011 г.; б) относно прилагането на Насоките за оздравяване и преструктуриране.

               4.

                  Четвърто основание — нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС, член 14, параграф 1 от Регламент № 659/1999 (1)
                  и член 296, параграф 2 ДФЕС относно определянето на размера на подлежащата на възстановяване помощ по мерки 2, 4 и 6. Относно възприетите становища в обжалваното съдебно решение във връзка с особеностите на държавните помощи под формата на гаранции.

      (1)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ, L 83, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41)


title: Дело T-235/18: Жалба, подадена на 6 април 2018 г. — Qualcomm/Комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/41

         Жалба, подадена на 6 април 2018 г. — Qualcomm/Комисия
   (Дело T-235/18)
   (2018/C 190/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Qualcomm, Inc. (Сан Диего, Калифорния, САЩ) (представители: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, M. Davilla и M. English, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отмени или — при условията на евентуалност, да намали съществено размера на глобата,

               —

               да постанови посочените в жалбата процесуално-организационни действия и действия по събиране на доказателства, и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първо, обжалваното решение е опорочено от явни процесуални грешки,

               2.

               Второ, в обжалваното решение се съдържат явни грешки в преценката, не се съдържат мотиви и се изопачават доказателства, като се отхвърля икономическата ефективност на Qualcomm,

               3.

               Трето, в обжалваното решение се съдържат явни грешки в правото и в преценката, доколкото се приема, че оспорваните споразумения са могли да породят антиконкурентни последици,

               4.

               Четвърто, в обжалваното решение са допуснати явни грешки в преценката във връзка с определянето на съответния продуктов пазар и с установеното господстващо положение,

               5.

               Пето, в обжалваното решение са допуснати явни грешки в правото и в преценката и липсват мотиви във връзка с продължителността на твърдяното нарушение,

               6.

               Шесто, в обжалваното решение са допуснати явни грешки в преценката при прилагането на насоките за определяне на глобите и се нарушава принципа на пропорционалност, и

               7.

               Седмо, в обжалваното решение се съдържат явни грешки в преценката при установяването на компетентността на Комисията и на последиците за търговията между държавите членки.


title: Дело C-252/18 P: Жалба, подадена на 6 април 2018 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 1 февруари 2018 г. по дело T-506/15, Република Гърция/Европейска комисия

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/16

         Жалба, подадена на 6 април 2018 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 1 февруари 2018 г. по дело T-506/15, Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-252/18 P)
   (2018/C 190/22)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. Vasilopoulou и E. Chroni)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд да уважи жалбата, да отмени обжалваното решение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. по дело T-506/15 съгласно изложеното в жалбата, да уважи жалбата на Република Гърция от 29 август 2015 г. в съответствие с жалбата й, да отмени решение 2015/1119/ЕС на Комисията от 22 юни 2015 г. в частта, в която последната налага а) еднократни фиксирани финансови корекции в размер на 313 483 531,71 EUR за референтните години 2009, 2010 и 2011 в сектора на преките помощи, свързани с площта и б) фиксирана финансова корекция от 2 % по отношение на кръстосаното спазване за референтната година 2011, както и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания:

               А.

               В частта, в която обжалваното решение разглежда първото и второто основание за обжалване във връзка с корекцията от 25 % от помощите за площта (точки 48—140 от обжалваното решение).
               Първото основание за обжалване е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 2 от Регламент № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 г., що се отнася до определението на пасище и неправилното прилагане на член 296 ДФЕС, както и от недостатъчното и неадекватно мотивиране на обжалваното съдебно решение.
               Второто основание за обжалване е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на Насоките (документ VI/5530/1997) във връзка с наличието на изискванията за прилагане на финансова корекция от 25 %, неправилно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС и членове 43, 44 и 137 от Регламент № 73/2009, недостатъчност и противоречивост на мотивите на обжалваното решение, от нарушение на принципа за равни процесуални възможности и промяна на обобщения доклад.

               Б.

               В частта, в която обжалваното решение разглежда третото основание за обжалване във връзка с налагането на финансова корекция от 5 % за пропуски в Системата за идентификация на земеделски парцели (СИЗП) (точки 141—162 от обжалваното решение).
               Третото основание за обжалване е изведено от нарушение на принципа на законосъобразност, добра администрация, правото на защита на административноправния субект, от нарушение на принципа на пропорционалност, неправилно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС и недостатъчност на мотивите.

               В.

               В частта, в която обжалваното решение разглежда четвъртото основание за обжалване във връзка с налагане на финансова корекция от 2 % (точки 163—183 от обжалваното решение).
               Четвъртото основание за обжалване е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 31, параграф 2 от Регламент № 1122/2009 и член 27 от Регламент № 796/2004, от недостатъчност на мотивите на обжалваното решение, както и от изопачаване на съдържанието на жалбата.

               Г.

               В частта, в която обжалваното решение разглежда петото основание за обжалване във връзка със схемата за кръстосано спазване (точки 184—268 от обжалваното решение).
               Петото основание за обжалване е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 11 от Регламент № 885/2006 и член 31 от Регламент № 1290/2005, както и от недостатъчност на мотивите на обжалваното решение.


title: Дело T-320/17: Определение на Общия съд от 10 април 2018 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/FEI

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/42

         Определение на Общия съд от 10 април 2018 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/FEI
   (Дело T-320/17) (1)

   (2018/C 190/67)
   Език на производството: английски
   Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 256, 7.8.2017 г.


title: Дело T-813/16: Определение на Общия съд от 11 април 2018 г. — ABES/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Субсидии, отпуснати от португалските органи в полза на образувание, предоставящо социални услуги на възрастни хора — Предварителни процедури за разглеждане — Решение, установяващо липсата на държавни помощи — Жалба, с която се оспорва основателността на спорната мярка — Липса на съществено засягане на конкурентното положение — Недопустимост)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/29

         Определение на Общия съд от 11 април 2018 г. — ABES/Комисия
   (Дело T-813/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Субсидии, отпуснати от португалските органи в полза на образувание, предоставящо социални услуги на възрастни хора - Предварителни процедури за разглеждане - Решение, установяващо липсата на държавни помощи - Жалба, с която се оспорва основателността на спорната мярка - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Недопустимост))
   (2018/C 190/51)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Abes — companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Португалия) (представител: N. Mimoso Ruiz, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: M. França и K. Herrmann)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo и M. J. Castanheira Neves)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 5054 окончателен на Комисията от 9 август 2016 г. относно държавна помощ SA.38920 (2014/NN), с което в края на фазата на предварителното разглеждане се обявява, че помощта, отпусната на Santa Casa de Misericórdia de Tomar не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Abes — companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda да понесе наред с направените от него разноски и разноските, направени от Европейската комисия.

               3)

               Португалската република понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 30, 30.1.2017 г.


title: Дело C-344/16: Определение на председателя на Съда от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/17

         Определение на председателя на Съда от 23 януари 2018 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG
   (Дело C-344/16) (1)

   (2018/C 190/23)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 428, 21.11.2016 г.


title: Дело C-603/16: Определение на председателя на Съда от 16 февруари 2018 г. — Съвет на Европейския съюз/PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/17

         Определение на председателя на Съда от 16 февруари 2018 г. — Съвет на Европейския съюз/PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)
   (Дело C-603/16) (1)

   (2018/C 190/24)
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 30, 31.1.2017 г.


title: Дело C-604/16: Определение на председателя на Съда от 16 февруари 2018 г. — Съвет на Европейския съюз/PT Pelita Agung Agrindustri, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/18

         Определение на председателя на Съда от 16 февруари 2018 г. — Съвет на Европейския съюз/PT Pelita Agung Agrindustri, Европейска комисия, European Biodiesel Board (EBB)
   (Дело C-604/16) (1)

   (2018/C 190/25)
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 30, 30.1.2017 г.


201805250591897312018/C 200/481832017TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180424383811Дело T-183/17: Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Menta y Limón Decoración/EUIPO-Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Изображение на мъж в регионално облекло) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща мъж в регионално облекло — По-ранни национални промишлени дизайни — Относително основание за отказ — Член 53, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 60, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) 2017/1001) — Забрана на използването на марката на Европейския съюз по силата на националното право — Прилагане на националното право от EUIPO)
 ---documentbreak--- C2002018BG3810120180424BG0048381381Решение на Общия съд от 24 април 2018 г. — Menta y Limón Decoración/EUIPO-Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Изображение на мъж в регионално облекло)
   (Дело T-183/17) (
         1
      )
   „(Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща мъж в регионално облекло — По-ранни национални промишлени дизайни — Относително основание за отказ — Член 53, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 60, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) 2017/1001) — Забрана на използването на марката на Европейския съюз по силата на националното право — Прилагане на националното право от EUIPO)“2018/C 200/48Език на производството: испански
      Страни

      Жалбоподател: Menta y Limón Decoración, SL (Аргаме, Испания) (представител: E. Estella Garbayo, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално S. Palmero Cabezas, впоследствие J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Санта Крус де ла Палма, Испания) (представител: M. J. Sanmartín Sanmartín, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 9 януари 2017 г. (преписка R 510/2015-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Menta y Limón Decoración и Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда Menta y Limón Decoración, SL да заплати съдебните разноски.

      (
         1
      )	ОВ C 151, 15.5.2017 г.


201805250521897062018/C 200/642492018TC20020180611BG01BGINFO_JUDICIAL20180416505011Дело T-249/18: Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Saab Halabi/Съвет
 ---documentbreak--- C2002018BG5010120180416BG0064501501Жалба, подадена на 16 април 2018 г. — Saab Halabi/Съвет
   (Дело T-249/18)2018/C 200/64Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Tarek William Saab Halabi (Венецуела) (представители: L. Giuliano и F. Di Gianni, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени Решение (ОВППС) 2018/90 на Съвета от 22 януари 2018 година за изменение на Решение (ОВППС) 2017/2074 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела и Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/88 на Съвета от 22 януари 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) 2017/2063 относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела, в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

            —

            да осъди Съвета да понесе съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

            1.

            Първото основание е изведено от това, че Съветът е нарушил принципа на добра администрация и правото на защита и на ефективна съдебна защита, като не е предоставил в разумен срок достъп до твърдените доказателства в подкрепа на изготвения от него списък.

            2.

            Второто основание е изведено от това, че Съветът не е доказал наличието на условията за изготвянето на списъка и е допуснал явна грешка в преценката, като не е доказал, че в ролята си на главен прокурор и при предишните си функции като омбудсман и председател на Републиканския етичен съвет, жалбоподателят е подкопал демокрацията и принципите на правовата държава във Венесуела.


201806080301931522018/C 221/372252018TC22120180625BG01BGINFO_JUDICIAL20180401313221Дело T-225/18: Жалба, подадена на 1 април 2018 г. — Manéa/CdT
 ---documentbreak--- C2212018BG3110120180401BG0037311322Жалба, подадена на 1 април 2018 г. — Manéa/CdT
   (Дело T-225/18)2018/C 221/37Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Camelia Manéa (Ештернак, Люксембург) (представител: M.-A. Lucas, адвокат)

      Ответник: Център за преводи за органите на Европейския съюз (CdT)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

            —

            да отмени решението от 29 май 2017 г. на Директорката на Центъра за преводи за органите на Европейския съюз да не поднови, с действие от 12 ноември 2015 г., договора за работа за определен срок на жалбоподателката като срочно нает служител, който следователно действително е прекратен на 31 януари 2016 г.;

            —

            да разпореди възстановяване на жалбоподателката на работа като срочно нает служител в Центъра с действие от 1 януари 2019 г. или ако това се окаже невъзможно, да осъди ответника да ѝ плати като обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, причинени от загубата на заетост за неопределен срок, сума, съответстваща на възнаграждението, което тя би получила, ако беше останала на служба в Центъра през период от четири години, намалена евентуално с възнагражденията или надбавките, на които тя би имала право в допълнение, и да внесе в пенсионната схема на ЕС съответните вноски;

            —

            да осъди Центъра за преводи да ѝ плати като обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, причинени от решението от 12 ноември 2015 г. сумата от 11136 EUR за неимуществените вреди, сумата от 12000 EUR за загубата на възнаграждение, и сумата от 9674 EUR за разноските ѝ за правна помощ;

            —

            да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

            1.

            Първото основание е изведено от нарушението на задължението за възстановяване на жалбоподателката в правното положение преди постановяването на оттегления акт, от грешки при прилагане на правото, от явни грешки в преценката или от недостатъчни мотиви, и от незачитането на интереса на службата, доколкото новото решение, с което жалбоподателката не се преназначава на длъжност от 31 януари 2016 г. се основавало на елементи, които противно на нейното мнение, не съществували, когато през ноември 2015 г. е възникнал въпросът за нейното преназначаване.

            2.

            Второто основание е изведено, на първо място, от неспазването на кадровата политика, определена от Управителния съвет, доколкото в решението, с което жалбоподателката не се преназначава, било прието, че е в интерес на службата да се приложи политика на замяната на срочно наети служители с договорно наети служители. На второ място, това основание е изведено от грешка в преценката, доколкото било прието, че замяната на жалбоподателя с договорно нает служител е оправдана от реорганизацията на Отдела за подкрепа на преводите и на трето място, от фактическа грешка, доколкото било прието, че такъв случай е налице.

            3.

            Третото основание е изведено от грешка при прилагане на правото, от явна грешка в преценката и/или от недостатъчни мотиви, доколкото било решено с обратна сила и единствено на основание интереса на службата жалбоподателката да не се преназначи, а по-скоро да се обезщети, въпреки че според нея било невъзможно или особено трудно да се постанови отново оттегленото. Също така това решение не било необходимо за постигане на целите на мярката, не представлявало пълно преразглеждане на конкретните обстоятелства, влизало в разрез с оправданите правни очаквания и пораждало задължението да се поправят вредите, причинени от други нередности, от които първоначалното решение било опорочено.


201806150681955372018/C 231/256262016TC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180516212222Дело T-626/16: Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Troszczynski/Парламент (Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент — Надбавка за парламентарни сътрудници — Връщане на недължимо платени суми — Компетентност на генералния секретар — Electa una via — Право на защита — Тежест на доказване — Задължение за мотивиране — Политически права — Равно третиране — Злоупотреба с власт — Независимост на членовете на Парламента — Фактическа грешка — Пропорционалност)
 ---documentbreak--- C2312018BG2120120180516BG0025212222Решение на Общия съд от 16 май 2018 г. — Troszczynski/Парламент
   (Дело T-626/16) (
         1
      )
   „(Правна уредба, свързана с разноските и надбавките на членовете на Европейския парламент — Надбавка за парламентарни сътрудници — Връщане на недължимо платени суми — Компетентност на генералния секретар — Electa una via — Право на защита — Тежест на доказване — Задължение за мотивиране — Политически права — Равно третиране — Злоупотреба с власт — Независимост на членовете на Парламента — Фактическа грешка — Пропорционалност)“2018/C 231/25Език на производството: френски
      Страни

      Жалбоподател: Mylène Troszczynski (Ноайон, Франция) (представители: първоначално M. Ceccaldi, а впоследствие F. Wagner, avocats)

      Ответник: Европейски парламент (представители: G. Corstens и S. Seyr)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на генералния секретар на Парламента от 23 юни 2016 г., с което от жалбоподателката се изисква да възстанови сумата от 56554 EUR, която ѝ е била недължимо платена за надбавки за парламентарни сътрудници, както и на съответното дебитно известие

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Г-жа Mylène Troszczynski понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейския парламент, включително по обезпечителното производство.

      (
         1
      )	ОВ C 383, 17.10.2016 г.


201806150441954822018/C 231/182622018CJC23120180702BG01BGINFO_JUDICIAL20180416141632Дело C-262/18 P: Жалба, подадена на 16 април 2018 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 5 февруари 2018 г. по дело T-216/15, Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s./Европейска комисия
 ---documentbreak--- C2312018BG1420120180416BG0018142163Жалба, подадена на 16 април 2018 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 5 февруари 2018 г. по дело T-216/15, Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s./Европейска комисия
   (Дело C-262/18 P)2018/C 231/18Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: P. J. Loewenthal и F. Tomat)

      Други страни в производството: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Словашка република, Union zdravotná poist'ovňa a.s.

      Искания на жалбоподателя

            —

            да се отмени решението на Общия съд (втори състав) от 5 февруари 2018 г., Dôvera/Комисия, T-216/15,

            —

            делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане,

            —

            при условията на евентуалност, Съдът да постанови сам окончателно решение по делото в съответствие с правомощията си по член 61, първа алинея, второ изречение от Статута на Съда на Европейския съюз, и

            —

            Съдът да не се произнася по съдебните разноски във връзка с настоящото производство, ако върне делото на Общия съд, или да осъди Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s. и Union zdravotná poist'ovňa a.s. да заплатят съдебните разноски, ако сам постанови окончателно решение по делото.

      Основания и основни доводи

   С обжалваното съдебно решение Общият съд отменя Решение (ЕС) 2015/248 на Комисията от 15 октомври 2014 година относно мерки SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN), приведени в действие от Словашката република в полза на Spoločná zdravotná poisťovňa, a.s. (SZP) и Všeobecná zdravotná poisťovňa, a.s. (VšZP) (ОВ L 41, 2015 г., стр. 25).
   Комисията обжалва това съдебно решение на три основания.
   Първо, Комисията смята, че Общият съд не е изпълнил задължението си за мотивиране по член 36 и член 53, първа алинея от Статута на Съда. В обжалваното съдебно решение Общият съд заявил, че отменя решението на Комисията на второто основание, изтъкнато от жалбоподателя в първоинстанционното производство, а именно поради неправилност на извода на Комисията, че словашката схема за задължително здравно осигуряване е основана главно на солидарността. В действителност обаче Общият съд отменил решението на Комисията по правното съображение, изтъкнато от жалбоподателя в първоинстанционното производство във връзка с първото изложено от него отменително основание, а именно по съображението, че самото наличие на каквито и да е икономически характеристики превръща предоставянето на здравноосигурителни услуги в икономическа дейност. Тъй като правните съображения по първото и по второто от отменителните основания, изтъкнати от жалбоподателя в първоинстанционното производство, взаимно се изключват, Комисията не разбира на какво основание всъщност е отменено решението ѝ.
   Второ, Комисията смята, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, тъй като е тълкувал неправилно понятието за предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В обжалваното съдебно решение Общият съд потвърдил извода на Комисията, че словашката схема за задължително здравно осигуряване е основана главно на солидарността, а също и съображението на Комисията, че икономическите характеристики на схемата са въведени, за да се гарантира постигането на социалните и солидарните цели на схемата. Въпреки това Общият съд постановил, че Комисията допуска грешка в преценката, когато приема, че дейността на здравноосигурителните дружества в рамките на словашката схема за задължително здравно осигуряване не е икономическа по своето естество. Той стигнал до този извод въз основа на констатацията, че здравноосигурителните дружества могат да реализират печалба и да използват и разпределят част от печалбата си и че тези дружества се конкурират за клиентите си и за качеството на услугите. След това той приел, че самото наличие на здравноосигурителни дружества със стопанска цел в Словакия превръща SZP и VšZP в предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС поради ефекта на автоматичното пренасяне на това качество върху останалите субекти на пазара. Този извод на Общия съд бил в противоречие със съдебната практика, съгласно която всяка здравноосигурителна схема, която е основана главно на солидарността и чиито икономически характеристики са въведени, за да се гарантира съгласуваността на схемата и постигането на социалните и солидарните ѝ цели, е неикономическа по своето естество, поради което действащите в рамките на схемата доставчици на здравноосигурителни услуги не са предприятия.
   Трето, Комисията смята, че Общият съд е изопачил доказателствата, представени в първоинстанционното производство, като заключил, че между доставчиците на здравноосигурителни услуги в Словакия е налице „интензивна и комплексна конкуренция“, въпреки че доказателствата по делото сочели наличието на съвсем ограничена конкуренция за безплатното предоставяне на незадължителни обезщетения.


201808030342049932018/C 294/181182018CJC29420180820BG01BGINFO_JUDICIAL20180214131422Дело C-118/18 P: Жалба, подадена на 14 февруари 2018 г. от Hochmann Marketing GmbH, по-рано Bittorrent Marketing GmbH, срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 12 декември 2017 г. по дело T-771/15 — Hochmann Marketing/EUIPO
 ---documentbreak--- C2942018BG1320120180214BG0018132142Жалба, подадена на 14 февруари 2018 г. от Hochmann Marketing GmbH, по-рано Bittorrent Marketing GmbH, срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 12 декември 2017 г. по дело T-771/15 — Hochmann Marketing/EUIPO
   (Дело C-118/18 P)2018/C 294/18Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Hochmann Marketing GmbH, по-рано Bittorrent Marketing GmbH (представител: C. Hoppe, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   С определение от 28 юни 2018 г. Съдът (девети състав) обяви жалбата за недопустима.