title: Дело C-220/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichts Berlin (Германия), постъпило на 27 април 2017 г. — Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/25

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichts Berlin (Германия), постъпило на 27 април 2017 г. — Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin
   (Дело C-220/17)
   (2017/C 239/31)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Невалиден ли е член 7, параграфи 1 и 7 от Директива 2014/40/ЕС (1) във връзка с член 7, параграф 14 от Директива 2014/40 ЕС поради нарушение на принципа на правна сигурност, тъй като задължава държавите членки да забранят пускането на пазара на определени тютюневи изделия, без да е ясно и видно кои точно от тези тютюневи изделия следва да бъдат забранени още от 20 май 2016 г. и кои — едва от 20 май 2020 г.?

                           б)

                           Невалиден ли е член 7, параграфи 1 и 7 от Директива 2014/40/ЕС във връзка с член 7, параграф 14 от Директива 2014/40 ЕС поради нарушение на принципа на равно третиране, тъй като по отношение на забраните, които държавите членки следва да приемат, в тази разпоредба се прави разграничение според обема на продажбите, без да са налице съображения, които да обосновават това?

                           в)

                           Невалиден ли е член 7, параграфи 1 и 7 от Директива 2014/40/ЕС поради нарушение на принципа на пропорционалност и/или на член 34 ДФЕС, тъй като тази разпоредба задължава държавите членки да забранят пускането на пазара на тютюневи изделия с характерни вкусово-ароматни качества, чийто обем на продажбите в рамките на целия Съюз е по-малко от 3 % за дадена продуктова категория, още от 20 май 2016 г.?

                           г)

                           При отрицателен отговор на първия въпрос, букви а)—в), как трябва да се тълкува понятието „продуктова категория“, съдържащо се в член 7, параграф 14 от Директива 2014/40/ЕС? Трябва ли разпределянето в „продуктови категории“ да се извършва според вида вкусово-ароматни качества или според типа (ароматизирано) тютюнево изделие, или въз основа на комбинация от двата критерия?

                           д)

                           При отрицателен отговор на въпрос 1, букви а)—в), по какъв начин следва да се установи дали по отношение на определено тютюнево изделие е достигната границата от 3 % по смисъла на член 7, параграф 14 от Директива 2014/40/ЕС, при положение че не са налице официални и публично достъпни числени стойности и статистически данни относно тази граница?

               2.

                           a)

                           Имат ли право държавите членки да приемат допълнителни преходни разпоредби при транспонирането на членове 8—11 от Директива 2014/40/ЕС в националното право?

                           б)

                           При отрицателен отговор на втория преюдициален въпрос, буква а):

                                       1.

                                       невалидни ли са член 9, параграф 6 и член 10, параграф 1, второ изречение, буква е) от Директива 2014/40/ЕС поради нарушение на принципа на пропорционалност и/или на член 34 ДФЕС, тъй като те делегират на Комисията [правомощието] да определя някои изисквания относно етикетирането и опаковането, без да ѝ определят срок за това и без да предвиждат допълнителни преходни разпоредби и допълнителни срокове, гарантиращи на заинтересованите предприятия, че ще разполагат с достатъчно време за привеждане в съответствие с изискванията на Директивата?

                                       2.

                                       Невалидни ли са член 9, параграф 1, второ изречение (текстът относно предупреждението) и параграф 4, [буква а),] второ изречение (размер на шрифта), член 10, параграф [1], второ изречение, буква б) (информация за преустановяване на употребата на тютюневи изделия) и буква д) (разполагане на предупрежденията), както и член 11, параграф 1 (етикетиране) от Директива 2014/40/ЕС поради нарушение на принципа на пропорционалност и/или на член 34 ДФЕС, тъй като предоставят на държавите членки възможност за избор и свобода на преценка в различни случаи, без да им определят срок за това и без да предвиждат допълнителни преходни разпоредби или допълнителни срокове, гарантиращи на заинтересованите предприятия че ще разполагат с достатъчно време за привеждане в съответствие с изискванията на Директивата?

               3.

                           a)

                           Трябва ли член 13, параграф 1, буква в) във връзка с параграф 3 от Директива 2014/40/ЕС да се тълкува в смисъл, че задължава държавите членки да забранят използването на информация, отнасяща се до вкус, мирис, овкусители или други добавки, и в случаите, когато не става въпрос за рекламна информация и използването на съставките продължава да е разрешено?

                           б)

                           Невалиден ли е член 13, параграф 1, буква в) от Директива 2014/40/ЕС, тъй като нарушава член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз?

      (1)  Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (ОВ L 127, 2014 г., стр 1).


title: Дело T-495/15: Решение на Общия съд от 16 март 2017 г. — Sociedad agraria de transformación n° 9982 Montecitrus/EUIPO — Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MOUNTAIN CITRUS SPAIN“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „monteCitrus“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Идентичност на продуктите — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/38

         Решение на Общия съд от 16 март 2017 г. — Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/EUIPO — Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)
   (Дело T-495/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MOUNTAIN CITRUS SPAIN“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „monteCitrus“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Идентичност на продуктите - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 144/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus (Пулпи, Испания) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Schifko и K. Sidat Humphreys)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Spanish Oranges, SL (Кастелон, Испания) (представител: F. Perez Arnau, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 юни 2015 г. (преписка R 871/2014-4) относно производство по възражение между Sociedad agraria de transformación № 9982 Montecitrus и Spanish Oranges

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sociedad agraria de transformación № 9982 Montecitrus да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело F-58/07: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г.  — Collotte/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване за 2006 година — Способност за работа на трети език)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/70

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г. — Collotte/Комисия
   (Дело F-58/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 година - Способност за работа на трети език)
   (2009/C 44/122)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Pascal Collotte (Abstraat, Белгия) (представители: É. Boigelot, впоследствие É. Boigelot и L. Defalque, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, впоследствие C. Berardis-Kayser и L. Lozano Palacios)

      Встъпила страна: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Šulce и M. Simm)
   Предмет
   Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде повишен в степен A*12 в процедурата за повишаване за 2006 г., тъй като не е доказал способността си да работи на трети език — Искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Комисията на Европейските общности името на г-н Collotte да не бъде включено в списъка на длъжностните лица, повишени в степен A*12 в процедурата за повишаване за 2006 г..

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г., стр. 50.


title: Дело C-454/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 13 август 2013 г. — Belgacom SA/Commune d'Etterbeek

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 13 август 2013 г. — Belgacom SA/Commune d'Etterbeek
   (Дело C-454/13)
   2013/C 313/22
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Belgacom SA

      Ответник: Commune d'Etterbeek

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли членове 12 и 13 от Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат чрез правна уредба, приета от национален или местен орган, въвеждането за бюджетни нужди на такса върху инфраструктурите за мобилна комуникация, които са разположени в обществен или частен имот и се използват при извършването на обхванати от общото разрешение дейности?

      (1)  ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183.


title: Дело T-555/08: Определение на Общия съд от 9 декември 2009 г. — IPublish Ganske Interactive Publishing/СХВП (Изображение на навигационен уред)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/49

         Определение на Общия съд от 9 декември 2009 г. — IPublish Ganske Interactive Publishing/СХВП (Изображение на навигационен уред)
   (Дело T-555/08) (1)

   2010/C 37/75

      Език на производството: немски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-710/15: Иск, предявен на 3 декември 2015 г. — Drex Technologies/Съвет

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/32

         Иск, предявен на 3 декември 2015 г. — Drex Technologies/Съвет
   (Дело T-710/15)
   (2016/C 059/36)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Drex Technologies SA (Тортола, Британски Вирджински острови) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че искът му е допустим и основателен,

               —

               въз основа на това да осъди Съвета на Европейския съюз да поправи всички претърпени от ищеца вреди в размер, определен от Общия съд по справедливост,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага едно единствено основание, изведено от неимуществените вреди, които той твърди, че е претърпял, а именно засягането на доброто му име, което е в пряка причинно следствена връзка с мерките, приети от Съвета на Европейския съюз, за които същият носи отговорност.


title: Дело T-122/10: Жалба, подадена на 10 март 2010 г. — USFSPEI и др./Съвет

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/33

         Жалба, подадена на 10 март 2010 г. — USFSPEI и др./Съвет
   (Дело T-122/10)
   2010/C 148/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Брюксел, Белгия), Giuseppe Calo (Люксембург, Люксембург), Jean-Pierre Tytgat (Mamer, Люксембург) (представители: J.-N. Louis, A. Coolen, B. Cambier, L. Renders, S. Pappas, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени Регламент (EC, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година за адаптиране, считано от 1 юли 2009 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях, като се запазят породените от него последици докато Съветът приеме нов регламент в съответствие с предложението на Комисията, който да влезе в сила считано от 1 юли 2009 г.

               —

               да се осъди Съвета да изплати на жалбоподателите Calo и Tytgat, както и на другите длъжностните лица и служители на Европейския съюз неизплатените възнаграждения и пенсии, на които имат право от 1 юли 2009 г., заедно с мораторни лихви, считано от датата, на която тези неизплатени пенсии и заплати са станали изискуеми, изчислени въз основа на определения от ЕЦБ за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с два пункта;

               —

               да се осъди Съвета да заплати на USF символично обезщетение в размер на едно евро за претърпените неимуществени вреди поради допуснатото служебно нарушение, чрез приемането на незаконосъобразния регламент № 1296/2009 от 23 декември 2009 г.;

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателите искат да се отмени Регламент (EC, ЕВРАТОМ) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година за адаптиране, считано от 1 юли 2009 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях (1).
   В подкрепа на своята жалба, жалбоподателите се позовават на незаконосъобразност на Регламент № 1296/2009, на процедурни нарушения, както и на нарушение на принципите на лоялно сътрудничество и на съгласуваност, произтичащи от член 4, параграф 3 ДЕС.
   Те се позовават и на нарушение на членове 65 и 65а от Правилника и на членове 1 и 3 от приложение XI към него, както и на принципа на паралелизъм, на принципа на оправданите правни очаквания и на принципа „patere legem quam ipse fecisti“.
   На последно място жалбоподателите твърдят, че е налице нарушение на задължението за мотивиране и на принципа на пропорционалност.

      (1)  ОВ L 348, 2009 г., стр. 10.


title: Дело T-83/13 P: Определение на Общия съд от 16 септември 2014 г. BS/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Член 73 от Правилника — Правила относно осигурителното покритие срещу злополуки и професионални заболявания на длъжностните лица — Принцип на колегиалност — Правен характер на спора — Степен на засягане на физическата и психическа неприкосновеност — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/21

         Определение на Общия съд от 16 септември 2014 г. BS/Комисия
   (Дело T-83/13 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Член 73 от Правилника - Правила относно осигурителното покритие срещу злополуки и професионални заболявания на длъжностните лица - Принцип на колегиалност - Правен характер на спора - Степен на засягане на физическата и психическа неприкосновеност - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба))
   (2014/C 431/36)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: BS (Месина, Италия) (представител: C. Pollicino, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и V. Joris, впоследствие J. Currall, подпомагани от D. Gullo, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 12 декември 2012 г. по дело BS/Комисия (F-90/11, СбПС, EU:F:2012:188), с която се иска отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               BS понася собствените си съдебни разноски както и тези на Европейската комисия, направени в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело T-761/15: Определение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Sogepa/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Производство на кристални изделия — Помощ под формата на заем — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар — Задължение да се изиска възстановяване на помощта, отпусната на предприятие в несъстоятелност — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/20

         Определение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Sogepa/Комисия
   (Дело T-761/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Производство на кристални изделия - Помощ под формата на заем - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Задължение да се изиска възстановяване на помощта, отпусната на предприятие в несъстоятелност - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост))
   (2016/C 410/28)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Лиеж, Белгия) (представители: A. Lepièce и H. Baeyens, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, L. Armati и B. Stromsky)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на членове 3—6 от Решение (ЕС) 2015/1825 на Комисията от 31 юли 2014 година относно държавна помощ SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN), за която не е постъпило уведомление — Белгия — Помощ за оздравяване на Val Saint-Lambert SA (ОВ L 269, 2015 г., стр. 47).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г.


title: Дело C-282/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège — Белгия) — État belge — SPF Finances/Truck Center SA (Свобода на установяване — Член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменение член 43 ЕО) и член 58 от Договора за ЕО (понастоящем член 48 ЕО) — Свободно движение на капитали — Членове 73 б и 73 г от Договора за ЕО (понастоящем съответно членове 56 ЕО и 58 ЕО) — Данъчно облагане на юридическите лица — Доходи от капитали и движими вещи — Удържане на данък при източника — Авансов данък върху доходите от движими вещи и капитали — Събиране на авансовия данък върху доходите от движими вещи и капитали за изплащани на чуждестранни дружества лихви — Липса на събиране на авансов данък върху доходите от движими вещи и капитали за изплащани на местни дружества лихви — Спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — Ограничаване — Липса)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/12

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège — Белгия) — État belge — SPF Finances/Truck Center SA
   (Дело C-282/07) (1)

   (Свобода на установяване - Член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменение член 43 ЕО) и член 58 от Договора за ЕО (понастоящем член 48 ЕО) - Свободно движение на капитали - Членове 73 б и 73 г от Договора за ЕО (понастоящем съответно членове 56 ЕО и 58 ЕО) - Данъчно облагане на юридическите лица - Доходи от капитали и движими вещи - Удържане на данък при източника - Авансов данък върху доходите от движими вещи и капитали - Събиране на авансовия данък върху доходите от движими вещи и капитали за изплащани на чуждестранни дружества лихви - Липса на събиране на авансов данък върху доходите от движими вещи и капитали за изплащани на местни дружества лихви - Спогодба за избягване на двойното данъчно облагане - Ограничаване - Липса)
   (2009/C 44/19)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour d'appel de Liège
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: État belge — SPF Finances

      Ответник: Truck Center SA
   Предмет
   Преюдициално запитване — Cour d'appel de Liège — Тълкуване на членове 56 и 58 ЕО — Свободно движение на капитали — Данъчно облагане на юридически лица — Авансов данък върху доходите от движими вещи и капитали, събиран от данъчните органи на държава-членка за доходите от капитали, предоставени от установено в тази държава дружество на установено в друга държава-членка дружество — Липса на събиране на авансовия данък, когато посочените доходи се предоставят на установено в същата държава-членка дружество — Необоснована разлика в третирането или различно положение, обосноваващо диференцирано третиране? — Значението в това отношение на двустранна спогодба за предотвратяване на двойното данъчно облагане
   Диспозитив
   Член 52 от Договора за ЕО (понастоящем след изменение член 43 ЕО), член 58 от Договора за ЕО (понастоящем член 48 ЕО), член 73 б от Договора за ЕО и член 73 г от Договора за ЕО (понастоящем съответно членове 56 ЕО и 58 ЕО) трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчна уредба на държава-членка като разглежданата в спора по главното производство, която предвижда удържане при източника на данъка върху лихвите, изплащани от местно за тази държава дружество на местно за друга държава-членка дружество — бенефициер, като същевременно освобождава от това удържане лихвите, изплащани на местно за първата държава-членка дружество — бенефициер, чиито доходи се облагат в последната държава-членка с корпоративен данък.

      (1)  ОВ C 199, 25.8.2007 г.


title: Дело T-473/15: Жалба, подадена на 14 август 2015 г. — Капелла/СХВП — Abus (APUS)

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/33

         Жалба, подадена на 14 август 2015 г. — Капелла/СХВП — Abus (APUS)
   (Дело T-473/15)
   (2015/C 328/30)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Капелла EOOД (София, България) (представител: F. Henkel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Abus August Bremicker Söhne KG (Wetter/Volmarstein, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят.

      Спорна марка: Марка на Общността „APUS“ — заявка № 10 415 511.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 2 юни 2015 г. по дело 117/2014-4.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд, като измени обжалваното решение:

               —

               да го отмени и да върне делото на апелативния състав;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 75, второ изречение от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-43/15 P: Решение на Съда (голям състав) от 8 ноември 2016 г. — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), LG Electronics Inc. (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка, съдържаща словните елементи „compressor technology“ — Възражение на притежателя на словните марки „KOMPRESSOR PLUS“ и „KOMPRESSOR“ — Частичен отказ за регистрация — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 60 — Регламент (ЕО) № 216/96 — Член 8, параграф 3 — „Акцесорна“ жалба — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1, буква б) — Слаб отличителен характер на по-ранните национални марки — Вероятност от объркване)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/12

         Решение на Съда (голям състав) от 8 ноември 2016 г. — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), LG Electronics Inc.
   (Дело C-43/15 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка, съдържаща словните елементи „compressor technology“ - Възражение на притежателя на словните марки „KOMPRESSOR PLUS“ и „KOMPRESSOR“ - Частичен отказ за регистрация - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 60 - Регламент (ЕО) № 216/96 - Член 8, параграф 3 - „Акцесорна“ жалба - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Слаб отличителен характер на по-ранните национални марки - Вероятност от объркване))
   (2017/C 006/13)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (представители: S. Biagosch и R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: M. Fischer), LG Electronics Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 146, 4.5.2015 г.


title: Дело F-126/14: Жалба, подадена на 30 октомври 2014 г.  — ZZ/Комисия и ЕСВД

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/50

         Жалба, подадена на 30 октомври 2014 г. — ZZ/Комисия и ЕСВД
   (Дело F-126/14)
   (2015/C 034/61)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: (M. Tallent, avocat)

      Ответници: Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на органа, оправомощен да сключва договори при Европейската служба за външна дейност, което потвърждава таван за възстановяване на разходите за пренасяне на жалбоподателя от Черна гора в страната му на произход.

      Искания на жалбоподателя

               —

               просто да отмени обжалваното решение, постановено на 23 юли 2014 г. от органа, оправомощен да сключва договори за наемане на работа, съобщено на 1 август 2014 г.;

               —

               да констатира, че на ZZ ще бъдат възстановени действително направените разноски за неговото пренасяне в размер на 17  940 €;

               —

               при условията на евентуалност да констатира, че на ZZ ще бъдат възстановени неговите разноски за пренасяне в размер на 7  960 €;

               —

               да констатира, че всички съдебни разноски ще останат за сметка на Европейската служба за външна дейност.


title: Дело C-137/13: Преюдициално запитване, отправено от Bayerischen Verwaltungsgerichts München (Германия) на 18 март 2013 г. — Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/14

         Преюдициално запитване, отправено от Bayerischen Verwaltungsgerichts München (Германия) на 18 март 2013 г. — Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern
   (Дело C-137/13)
   2013/C 171/27
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Herbaria Kräuterparadies GmbH

      Ответник: Freistaat Bayern

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 27, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 889/2008 (1) да се разбира в смисъл, че употребата на посочените вещества се изисква от закон, когато разпоредба на Съюза или съответстваща с правото на Съюза национална разпоредба за храните, в които би трябвало да се добавят посочените вещества, непосредствено предвижда добавяне на посочените вещества или най-малкото установява минимално съдържание на посочените вещества, които би трябвало да бъдат добавяни?

               2.

               При отрицателен отговор на въпрос 1: следва ли член 27, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 889/2008 да се разбира в смисъл, че употребата на посочените вещества се изисква от закон и в случаите, в които без прибавянето най-малко на едно от посочените вещества пускането на пазара на определен хранителен продукт като хранителна добавка или при използване на здравни претенции би било подвеждащо и заблуждаващо за потребителя, тъй като хранителният продукт поради съвсем малката концентрация на някое от посочените вещества не може да изпълни своето предназначение като храна, съответно своето предназначение, което е посочено в здравните претенции?

               3.

               При отрицателен отговор на въпрос 1: следва ли член 27, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 889/2008 да се разбира в смисъл, че употребата на посочените вещества се изисква от закон и в случаите, в които определена здравна претенция може да се използва само за храна, която съдържа определено, т. нар. значително количество най-малко от едно от посочените вещества?

      (1)  Регламент на Комисията (ЕО) № 889/2008 от 5 септември 2008 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (ОВ L 250, стр. 1).


title: Дело T-273/10: Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Olive Line International/СХВП — Umbria Olii International (O LIVE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „O·LIVE“ — Фигуративна и словна марка на Общността и испанска марка „Olive line“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/13

         Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Olive Line International/СХВП — Umbria Olii International (O LIVE)
   (Дело T-273/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „O·LIVE“ - Фигуративна и словна марка на Общността и испанска марка „Olive line“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 200/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Olive Line International, SL (Мадрид, Испания) (представител: адв. P. Koch Moreno)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Umbria Olii International Srl (Рим, Италия) (представител: адв. E. Montelione)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 април 2010 г. (преписка R 4/2009-4), относно производство по възражение между Olive Line International, SL и O. International Srl

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 14 април 2010 г. (преписка R 4/2009-4), доколкото засяга, от една страна, всички стоки, посочени в заявката за марка, отнасящи се до клас 3, а именно, „[п]репарати за избелване и пране; почистващи препарати; полиране, обезмасляване и шлифоване; сапуни; парфюмерия; етерични масла; козметика; лосиони за коса; пасти за зъби“, а от друга страна, „хигиенни и козметични препарати за хора и животни“, посочени в заявката за марка и обхванати от клас 44.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               СХВП и Umbria Olii International Srl понасят три четвърти от своите съдебни разноски, а всеки от тях — три осми от съдебните разноски, направени от Olive Line International, SL.

               4.

               Olive Line International, SL понася, освен една четвърт от своите съдебни разноски, една четвърт от съдебните разноски, направени от СХВП и Umbria Olii International Srl.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-393/15: Жалба, подадена на 13 юли 2015 г. — Università del Salento/Комисия

text:
               21.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/54

         Жалба, подадена на 13 юли 2015 г. — Università del Salento/Комисия
   (Дело T-393/15)
   (2015/C 311/59)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Università del Salento (Lecce, Италия) (представител: F. Vetrò, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени обжалваните актове и вследствие на това да разпоредби изплащането на дължимите суми от Dipartimento di Ingegneria dell’Innovazione dell’Università del Salento [факултета по инженерни науки и иновации на университета в Саленто] във връзка с договора, озаглавен „Support for training career of researchers“, Grant Agreement n. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“, като изведе всички правни последици от това, включително по отношение на съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу акта на Европейската комисия, генерална дирекция „Бюджет и изпълнение на бюджета“ (общ бюджет и ЕФР), събиране на вземания от 4 май 2015 г., prot. N. D/CA — B.2 — 005817, както и приложеното към нeго дебитно известие. С посочения акт се осъществява прихващане на вземането, което Dipartimento di Ingegneria dell’Innovazione dell’Università del Salento има към Комисията във връзка с изпълнението на договора от т.нар. линия Мари Кюри, озаглавен „Support for training career of researchers”, Grant Agreement n. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“, със задължение, което според Комисията Dipartimento di Scienze giuridiche [Юридически факултет] на същия университет на Саленто, дължи на Европейската комисия във връзка с договор, озаглавен „Agreement JUST/2010/JPEN/AG/1540 — Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution“.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото основание, изведено от нарушение на членове 3 и 24 от Италианската конституция, от злоупотреба с власт, превишаване на правомощията поради неправилна презумпция, липса на разследване, фактическа грешка, както и от нарушение и неправилно прилагане на член 81 от Финансовия регламент на Европейския съюз.

                           —

                           В това отношение се посочва, че прихващането е осъществено в нарушение на принципите на европейското право на безспорност, ликвидност и изискуемост. В случая, предполагаемото задължение е оспорено от длъжника, видно от кореспонденцията по преписката. Решението на Комисията било едностранно и следователно нарушавало принципа на равнопоставеност.

               2.

               Второто основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на принципа на ефикасност на общностния правен ред, от нарушение и неправилно прилагане на принципа на разумно финансово управление и превишаване на правомощията поради липса на разследване.

                           —

                           В това отношение се посочва, че изплатените суми по изследователския проект на Dipartimento di Ingegneria dell’Innovazione е трябвало да бъдат насочени само към осъществяването на изследователската дейност, за която са били предназначени и не можели да бъдат предмет на прихващане с вземания във връзка с дейности, които са различни от дейността, осъществена от горепосочения изследователски проект, в противен случай би бил нарушен принципа на ефикасност. Обжалваните актове нарушавали и принципите на правилно финансово управление, тъй като, осъществявайки прихващането, Комисия не е използвала предоставените суми съгласно предназначението им.

               3.

               Третото основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 296 ДФЕС.

                           —

                           В това отношение се посочва, че обжалваният акт не зачита задължението за мотивиране на разпоредбата, на която се позовава, като не посочва нито източниците, нито основанията или правните предпоставки за решението за прихващане на очакваните от Dipartimento di Ingegneria dell’Innovazione суми със сумите, претендирани от Dipartimento di Scienze giuridiche.


title: Дело C-548/13: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Испания) на 24 октомври 2013 г. — Caixabank S.A./Francisco Javier Brenes Jiménez и Andrea Jiménez Jiménez

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/2

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Испания) на 24 октомври 2013 г. — Caixabank S.A./Francisco Javier Brenes Jiménez и Andrea Jiménez Jiménez
   (Дело C-548/13)
   2014/C 24/03
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Страни в главното производство

      Взискател: Caixabank S.A.

      Ответници: Francisco Javier Brenes Jiménez и Andrea Jiménez Jiménez

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съгласно Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?

               2.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?

               3.

               Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-190/16: Жалба, подадена на 27 април 2016 г. — Azarov/Съвет

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/30

         Жалба, подадена на 27 април 2016 г. — Azarov/Съвет
   (Дело T-190/16)
   (2016/C 222/38)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mykola Yanovych Azarov (Киев, Украйна) (представители: G. Lansky и A. Egger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Съвет на Европийския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 г. за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 60, стр. 76), както Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 60, стр. 1), в частта им, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да постанови извършването на определени процесуално-организационни действия, и по-специално:

                           —

                           да бъдат поставени въпроси на Съвета,

                           —

                           да бъде изискано от Съвета да вземе писмено или устно становище по определени аспекти на правния спор,

                           —

                           да бъде изискана информация или сведения от Съвета и от трети лица, по-специално от Комисията, ЕСВД и Украйна,

                           —

                           да бъде изискано представянето на документи или доказателства във връзка с делото;

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на основните права
               В рамките на това основание жалбоподателят твърди, че е нарушено правото на собственост и правото на свободна стопанска инициатива. Освен това се оплаква от липсата на пропорционалност на наложените ограничителни мерки.

               2.

               Второ основание: злоупотреба с правото на преценка
               Във връзка с това жалбоподателят изтъква, че с предприетите действия Съветът е нарушил правото си на преценка, тъй като с налагането на ограничителните мерки срещу жалбоподателя се преследвали преди всичко други цели като подсилване и подкрепа на върховенството на закона и зачитането на правата на човека в Украйна.

               3.

               Трето основание: нарушение на принципа на добро управление
               В рамките на това основание жалбоподателят твърди по-специално че е нарушено правото на безпристрастно третиране, правото на справедливо третиране и правото на щателно установяване на фактите.

               4.

               Четвърто основание: явна грешка в преценката


title: Дело T-527/14: Жалба, подадена на 15 юли 2014 г.  — Rosenich/СХВП

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/25

         Жалба, подадена на 15 юли 2014 г. — Rosenich/СХВП
   (Дело T-527/14)
   (2014/C 462/38)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Paul Rosenich (Трийзенберг, Лихтенщайн) (представители: A. von Mühlendahl и C. Eckhartt, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 април 2014 г. по преписка R 2063/2012-4,

               —

               да отмени решението на директора на Дирекция „Подпомагане на основната дейност“ на СХВП от 7 септември 2012 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя да бъде включен в списъка с професионалните представители пред СХВП, въз основа на подадената на 7 ноември 2012 г. от последния жалба,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати свързаните с производството разноски, включително направените пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва, че обжалваното решение е в нарушение на член 93 от Регламент № 207/2009 във връзка с гарантираното със Споразумението относно Европейското икономическо пространство свободно движение на услуги в рамките на Европейското икономическо пространство, тъй като с това решение се потвърждава отказът да бъде вписан в списъка с професионалните представители пред СХВП, макар неговото седалище да се намира не в държава — членка на ЕС, но в друга държава — членка на ЕИП.


title: Дело T-187/11: Жалба, подадена на 30 март 2011 г. — Trabelsi и др./Съвет

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/29

         Жалба, подадена на 30 март 2011 г. — Trabelsi и др./Съвет
   (Дело T-187/11)
   2011/C 152/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Mohamed Trabelsi (Париж, Франция), Ines Lejri (Париж), Moncef Trabelsi (Париж), Selima Trabelsi (Париж) и Tarek Trabelsi (Париж) (представител: A. Metzker, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени оспорваното Решение на Съвета на Европейския съюз от 4 февруари 2011 година;

               —

               да премахне името „Mohamed TRABELSI“ от списъка;

               —

               да премахне името „INES LEJRI“ от списъка;

               —

               да премахне името на майката на г-н Mohamed TRABELSI;

               —

               да премахне адреса, който е посочен за г-н Mohamed TRABELSI;

               —

               да допусне право на отговор на г-н и г-жа TRABELSI;

               —

               да защити г-н Tarek Trabelsi с оглед на неговото увреждане;

               —

               за задължи Съвета на Европейския съюз да преразгледа текста на решението и да се съобрази с презумпцията за невиновност;

               —

               да спре изпълнението на приетото от Съвета на Европейския съюз решение;

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати на г-н TRABELSI сумата от 150 000 евро като обезщетение за нанесени вреди;

               —

               да осъди Съюза да заплати сумата от 25 000 евро за съдебни разноски;

               —

               да осъди френската държава да заплати невъзстановимите разходи, размерът на които Общият съд да определи по справедливост на основание член L 761-1 от Code de justice administrative [Кодекса на административното правосъдие].

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите излагат две правни основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               Първото правно основание е изведено от допуснатото извън оспорваното решение правонарушение, което се състои в злоупотребата с власт, в нарушаването на презумпцията за невиновност и в нарушаването на принципите на законоустановеност на престъпленията и наказанията, за non bis in idem, за състезателност на производството, както и на принципа за справедлив съдебен процес.

               2.

               Второто правно основание е изведено от допуснатото с оспорваното решение правонарушение, което се състои в нарушаването на правото на собственост, както и в нарушаването на принципите на зачитане на човешкото достойнство и на равенството, в нарушаването на свободите на семейство TRABELSI, в нарушаването на правото на личен живот и в упражняването на дискриминация спрямо дете с увреждания.


title: Дело C-21/12 P: Определение на Съда (десети състав) от 17 януари 2013 г. — Abbott Laboratories/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Словен знак „RESTORE“ — Отказ за регистрация — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Право на изслушване — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 7, параграф 1, букви б) и в), и член 75, второ изречение — Равно третиране)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/7

         Определение на Съда (десети състав) от 17 януари 2013 г. — Abbott Laboratories/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-21/12 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Словен знак „RESTORE“ - Отказ за регистрация - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Право на изслушване - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 7, параграф 1, букви б) и в), и член 75, второ изречение - Равно третиране)
   2013/C 108/13
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Abbott Laboratories (представител: R. Niebel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 15 ноември 2011 г. по дело Abbott Laboratories/СХВП (T-363/10), с което Общият съд отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 юни 2010 г. (дело R 1560/2009-1) относно заявка за регистрацията на словния знак „RESTORE“ като марка на Общността — Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в), както и на член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Отличителен характер на словния знак „RESTORE“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Abbott Laboratories да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-132/14: Жалба, подадена на 24 февруари 2014 г.  — Albis Plastic/СХВП — IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/53

         Жалба, подадена на 24 февруари 2014 г. — Albis Plastic/СХВП — IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)
   (Дело T-132/14)
   2014/C 135/69
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Albis Plastic GmbH (Хамбург, Германия) (представител: C. Klawitter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: IQAP Masterbatch Group, SL (Масиес де Рода, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 декември 2013 г., постановено по преписка R 1015/2012-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „ALCOLOR“ за стоки и услуги от клас 1 — марка на Общността № 3 073 889

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: IQAP Masterbatch Group, SL

      Основание на искането за обявяване на недействителност: национална фигуративна марка, съдържаща словния елемент „ALCOLOR“ за стоки от клас 2, както и наименование на дружество „ALCOLOR“, използвани в търговската дейност в Испания за „оцветители“.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и връща делото на отдела по отмяна.

      Изложени правни основания: нарушение на член 53, параграф 1 от Регламент № 207/2009 и правилата за прилагането му.


title: Дело T-407/14: Жалба, подадена на 10 юни 2014 г.  — Gres La Sagra/Комисия

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/53

         Жалба, подадена на 10 юни 2014 г. — Gres La Sagra/Комисия
   (Дело T-407/14)
   2014/C 253/69
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Gres La Sagra, SL [Аламеда де ла Сагра (Толедо), Испания] (представител: A. López Gómez, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението, което квалифицира съвкупността от мерки, групирани под названието „испанска система за финансов лизинг“ (ИСФЛ), като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като единствени бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на задължението за възстановяване,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи в нарушение на общите принципи на правото на ЕС,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други образувания, и

               —

               да осъди Комисията да заплати изцяло съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-401/14, Duro Felguera SA/Комисия.


title: Дело T-40/14: Иск, предявен на 10 януари 2014 г.  — Electrabel и Dunamenti Erőmű/Комисия

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/45

         Иск, предявен на 10 януари 2014 г. — Electrabel и Dunamenti Erőmű/Комисия
   (Дело T-40/14)
   2014/C 112/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: Electrabel (Брюксел, Белгия) и Dunamenti Erőmű Zrt. (Százhalombatta, Унгария) (представител: J. Philippe, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да обяви иска да допустим;

               —

               да приеме за установено, че Европейската комисия носи извъндоговорна отговорност поради незаконосъобразното приемане на Решение 2009/609/EC oт 4 юни 2008 г. относно държавна помощ C 41/2005 (OВ L 225, стp. 53) (наричано по-нататък „решението PPA“);

               —

               да осъди Комисията да обезщети изцяло и общо жалбоподателите за претърпените от тях вреди, произтичащи от неправилното предсрочно прекратяване на споразумението за продажба на електрическа енергия (наричано по-нататък „PPA“) от 10 октомври 1995 г. между Magyar Villamos Művek (наричано по-нататък „MVM“), доставчик на електрическа енергия на едро, притежаван от държавата, и Dunamenti, производител на електрическа енергия, в приложение на Решение 2009/609/EC oт 4 юни 2008 г. относно държавна помощ C 41/2005, възлизащи в размер на не по-малко от 250 милиона евро, като тази сума следва да бъде актуализирана и изменена с оглед на данните, които ще бъдат на разположение в бъдеще;

               —

               да присъди заплащането на лихви върху горното обезщетение, считано от датата на съдебното решение за установяване на задължението за заплащане на обезщетение за вреди по настоящото дело, в размер на 8 % годишно или в размер, определен по преценка на Съда, и

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си, ищецът излага три правни основания.

               1.

               Първо правно основание, състоящо се в твърдението, че решението PPA е явно незаконосъобразно. Жалбоподателите твърдят, че решението PPA (което понастоящем е обжалвано пред Общия съд — дело T-179/09) е опорочено от голям брой сериозни грешки, които са несъвместими с нормалното поведение на институция, натоварена да осигурява приложението на правилата за конкуренцията и поради това ангажира отговорността на Европейския съюз, тъй като:

                           —

                           данните, посочени в решението PPA ясно показват, че PPA не предоставя никакво икономическо предимство;

                           —

                           PPA е било част от приватизационния пакет на Dunamenti и е предхождало приватизацията, поради което е включено в цената, платена от Electrabel, но Комисията отказва да вземе предвид това, нарушавайки явно по този начин правото на Европейския съюз;

                           —

                           диспозитивът на решението РРА относно връщането на помощта е дотолкова дълбоко опорочено, че резултатът на извършено от утвърдени икономисти изчисление показва отрицателна помощ, което означава липса на помощ.

                     Жалбоподателите твърдят, че толкова тежки грешки не могат да бъдат обяснени от явната сложност на това дело или от обективните ограничения, които Комисията търпи при осъществяването на контрола относно държавните помощи. Тези грешки в голяма степен се дължат по-скоро на отказа на Комисията да разгледа PPA индивидуално и съставляват явно доказателство за сериозно незачитане на границите, наложени върху правото на преценка на Комисията.

               2.

               Второ правно основание, състоящо се в твърдението, че действителните вреди са били претърпени от жалбоподателите като резултат от предсрочното прекратяване на PPA. В резултат на незаконосъобразното поведение на Комисията, PPA е било прекратено преди изтичането на срока на договора. Жалбоподателите излагат, че в резултат на това предсрочно прекратяване, те са претърпели значителни загуби и че тези вреди, които не могат да бъдат точно изчислени на този етап, надвишават 250 милиона евро.

               3.

               Трето правно основание, състоящо се в твърдението, че е налице пряка причинно-следствена връзка между незаконосъобразното поведение на Комисията и вредата, претърпяна от жалбоподателите. Жалбоподателите твърдят, че ако поведението на Комисията беше съобразено с правото на Европейския съюз, не би настъпило предсрочно прекратяване на PPA, поради което претърпените от жалбоподателите вреди от незаконосъобразното решение PPA са щели да бъдат избегнати.


title: Дело C-105/15 P: Жалба, подадена на 4 март 2015 г. от Konstantinos Mallis и Elli Konstantinou Malli срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 октомври 2014 г. по дело T-327/13, Mallis и Malli/Комисия и Европейска централна банка

text:
               1.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/2

         Жалба, подадена на 4 март 2015 г. от Konstantinos Mallis и Elli Konstantinou Malli срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 октомври 2014 г. по дело T-327/13, Mallis и Malli/Комисия и Европейска централна банка
   (Дело C-105/15 P)
   (2015/C 178/02)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподатели: Konstantinos Mallis и Elli Konstantinou Malli (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени обжалваното определение,

               —

               да отмени решението на Общия съд да уважи възражението за недопустимост и по-специално заключението му, че „декларациите на Еврогрупата [...] не могат да се считат за актове, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети лица“, а оттам и по отношение на жалбоподателите, както и че с оспорената декларация Еврогрупата „извършва най-общо резюме на определени мерки, за които е постигнато политическо споразумение с Република Кипър“,

               —

               да отмени обжалваното определение, с което република Кипър се упреква, че е намалила стойността на депозитите, без да се вменяват каквито и да било действия, актове или решения на Еврогрупата, на ответниците или на последните в рамките на Еврогрупата,

               —

               да отмени обжалваното определение в частта, в която жалбоподателите са осъдени да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите изтъкват четири основания в подкрепа на жалбата си за отмяна, а именно:

               1.

               Обжалваното определение е засегнато от липса на мотиви и е постановено въз основа на погрешно тълкуване на фактическата и правна обстановка по отношение на институцията, която действително е приела решението за намаляване на стойността на депозитите „bail in“.

               2.

               Обжалваното определение е постановено в нарушение на общите принципи на правото, доколкото Общият съд е изопачил факта, че независимо от вида или форма на оспореното решение на Еврогрупата в настоящия случай, то остава обжалваем акт, срещу който може да се подаде жалба за отмяна.

               3.

               Обжалваното определение е опорочено, тъй като при постановяването му Общият съд не разгледал правните и фактически отношения между Европейската комисия, Европейската централна банка и Еврогрупата, нито факта, че съгласно принципа за Legal Causation и критерия за действителния автор актовете на Еврогрупата представляват актове на Европейската централна банка и на Европейската комисия, които са били длъжни да съобразят действията си с Договора и с протоколите на Европейския съюз, както и с вторичното и производно право.
               Така Общият съд не разгледал по същество доводите и исканията на жалбоподателите, вследствие на което неправилно отхвърлил жалбата за отмяна.

               4.

               В случай че настоящата жалба бъде уважена, жалбоподателите не следва да се осъждат да заплатят разноските за настоящото производство, нито направените разноски в първоинстанционното производство.


title: Дело T-363/14: Жалба, подадена на 2 юни 2014 г.  — Secolux/Комисия

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/46

         Жалба, подадена на 2 юни 2014 г. — Secolux/Комисия
   (Дело T-363/14)
   2014/C 253/61
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Люксембург) (представител: N. Prüm-Carré, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решенията от 1 и 14 април 2014 г., приети от генералния секретар на Европейската комисия, с които се отказва предоставянето на достъп до всички документи относно процедурата за възлагане на обществена поръчка № 02/2013/OIL „Контрол за сигурност“ за партида 1 и по-специално относно офертата на избрания оферент, ценовото предложение и доклада за оценка на офертата, както и относно сключения с избрания оферент договор за услуги;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от липсата на отговор по искането за запознаване с всички документи относно процедурата за възлагане на обществената поръчка, доколкото е отговорно само на исканията за достъп що се отнася до доклада за оценка, офертата на избрания оферент, ценовото предложение и сключения с избрания оферент договор за услуги.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на разпоредбите на член 4 от Регламент № 1049/2001 (1).

                           —

                           Отказът на достъп до документите въз основа на засягане на частния живот и личната неприкосновеност по смисъла на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент №o1049/2001 не представлява легитимно основание, доколкото е можело да се предостави версия при запазване на анонимност.

                           —

                           Прилагането на изключението относно защитата на търговските интереси по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент №o1049/2001 е необосновано, доколкото в доклада за оценка и в ценовото предложение не се съдържа информация относно техническите средства или човешките ресурси, нито проличават ноу-хау или специални технически възможности.

                           —

                           Не е налице засягане на процеса на вземане на решение по смисъла на член 4, параграф 3 от Регламент №o1049/2001, доколкото (i) решението за възлагане е прието и договорът за услуги е сключен с избрания оферент към момента на приемане на решението за отказ на достъп (ii) исканите документи не представляват и становища по смисъла на алинея втора на член 4, параграф 3 от Регламент №o1049/2001 и, във всички случаи, доколкото предоставянето на достъп до документите не може да засегне процеса на вземане на решение от Комисията.

                           —

                           Налице е по-висш обществен интерес, а именно принципът на прозрачност в областта на изпълнението на бюджета.

                           —

                           Не е доказана липсата на възможност за предоставяне на частичен достъп до документите по смисъла на член 4, параграф 6 от Регламент №o1049/2001.

               3.

               Третото правно основание е изведено от липсата на действителни мотиви на приетите решения.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


title: Дело C-366/13: Решение на Съда (първи състав) от 20 април 2016 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Profit Investment SIM SpA, в ликвидация/Stefano Ossi и др. (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Понятие за противоречащи си съдебни решения — Искове, които нямат един и същ предмет и са насочени срещу множество ответници с местоживеене в различни държави членки — Условия за пророгация на компетентност — Клауза, с която се възлага компетентност — Понятие за дела, свързани с договор — Проверка за липса на валидно договорно отношение)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/3

      Решение на Съда (първи състав) от 20 април 2016 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Profit Investment SIM SpA, в ликвидация/Stefano Ossi и др.
      (Дело C-366/13) (1)

      ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Понятие за противоречащи си съдебни решения - Искове, които нямат един и същ предмет и са насочени срещу множество ответници с местоживеене в различни държави членки - Условия за пророгация на компетентност - Клауза, с която се възлага компетентност - Понятие за дела, свързани с договор - Проверка за липса на валидно договорно отношение))
      (2016/C 211/03)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte suprema di cassazione

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Profit Investment SIM SpA, в ликвидация

         Ответници: Stefano Ossi, Commerzbank Brand Dresdner Bank AG, Andrea Mirone, Eugenio Magli, Francesco Redi, Profit Holding SpA, в ликвидация, Redi & Partners Ltd, Enrico Fiore, E3 SA

         Диспозитив

                  1)

                  Член 23 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че:

                              —

                              включване на клауза, с която се възлага компетентност, в проспект за емисия облигации отговаря на изискването за писмена форма по член 23, параграф 1, буква а) от Регламент № 44/2001 само ако договорът, който страните са подписали при емитирането на ценните книжа на първичния пазар, отбелязва приемането на клаузата или изрично препраща към проспекта,

                              —

                              клауза, с която се възлага компетентност, съдържаща се в проспект за емисия облигации, изготвен от емитента им, може да се противопостави на трето лице, което е придобило ценните книжа от финансов посредник, ако се установи, като запитващата юрисдикция следва да провери дали това е така, най-напред, че клаузата е валидна в отношенията между емитента и финансовия посредник, по-нататък, че като записва ценните книжа на вторичния пазар, третото лице встъпва по силата на приложимото национално право във всички свързани с тях права и задължения на финансовия посредник, и накрая, че третото лице е имало възможност да се запознае със съдържащия споменатата клауза проспект, и,

                              —

                              включването на клауза, с която се възлага компетентност, в проспект за емисия облигации може да се счита за форма, която е съобразена с обичая в международната търговия по смисъла на член 23, параграф 1, буква в) от Регламент № 44/2001 и която позволява да се приеме, че лицето, на което споменатата клауза се противопоставя, се е съгласило с нея, ако по-специално се установи, като запитващата юрисдикция следва да провери дали това е така, от една страна, че операторите в съответния отрасъл обичайно и редовно следват такова поведение при сключването на договори от този вид, и от друга страна, или че между самите страни или между тях и извършващи дейност в същия отрасъл трети страни е имало по-ранни търговски отношения, или че разглежданото поведение в отрасъла е достатъчно познато, за да може да се приеме за утвърдена практика.

                  2)

                  Член 5, точка 1, буква а) от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че искове за обявяване на нищожност на договор и за връщане на недължимо платени въз основа на този договор суми са „дела, свързани с договор“ по смисъла на същата разпоредба.

                  3)

                  Член 6, точка 1 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата, когато два иска са предявени срещу множество ответници, имат различен предмет и основание и помежду им не съществува отношение на евентуалност или несъвместимост, не е достатъчно евентуалното уважаване на единия от тях потенциално да може да се отрази върху обхвата на правото, в защита на което е предявен другият иск, за да е налице риск от противоречащи си съдебни решения по смисъла на същата разпоредба.

         (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-511/06 P: Решение на Съда (първи състав) от 9 юли 2009 г. — Archer Daniels Midland Co./Комисия на Европейските общности (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на лимонена киселина — Определяне на размера на глобата — Водеща роля — Право на защита — Доказателства, събрани въз основа на процедура, проведена в трета държава — Определяне на съответния пазар — Смекчаващи обстоятелства)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/2

         Решение на Съда (първи състав) от 9 юли 2009 г. — Archer Daniels Midland Co./Комисия на Европейските общности
   (Дело C-511/06 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на лимонена киселина - Определяне на размера на глобата - Водеща роля - Право на защита - Доказателства, събрани въз основа на процедура, проведена в трета държава - Определяне на съответния пазар - Смекчаващи обстоятелства)
   2009/C 205/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Archer Daniels Midland Co. (представители: C. O. Lenz, Rechtsanwalt, L. Martin Alegi, Solicitor, E. Batchelor и M. Garcia, Solicitors)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и X. Lewis)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 27 септември 2006 г. по дело Archer Daniels Midland/Комисия (T-59/02), с което се отхвърля жалбата за отмяна на Решение C(2001) 3923 окончателен на Комисията от 5 декември 2001 г. относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО (преписка COMP/E-1/36.604 — Лимонена киселина) във връзка с картел на пазара на лимонена киселина и евентуално, намаление на глобата, наложена на жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 27 септември 2006 година по дело Archer Daniels Midland/Комисия (T-59/02), доколкото с него се отхвърля правното основание на Archer Daniels Midland Co., свързано с нарушение на правото му на защита в хода на административното производство, довело до приемането на Решение 2002/742/ЕО на Комисията от 5 декември 2001 година относно процедура по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/E 1/36.604 — Лимонена киселина), доколкото Комисията на Европейските общности не му е предоставила възможност да предяви правата си по отношение на фактите, на които тя се е основала, за да квалифицира Archer Daniels Midland Co. като водач на картела.

               2)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 27 септември 2006 година по дело Archer Daniels Midland/Комисия, доколкото с него се отхвърля като ирелевантно правното основане на Archer Daniels Midland Co., свързано с погрешното прилагане от Комисията на Европейските общности на дял Б, буква б) от Известието на Комисията от 18 юли 1996 година за намаляване или освобождаване от отговорност в случаите на картел.

               3)

               Отменя член 3 от Решение 2002/742/ЕО, доколкото с него размерът на дължимата от Archer Daniels Midland Co. глоба се определя на 39,69 милиона евро.

               4)

               Определя на 29,4 милиона евро размера на дължимата от Archer Daniels Midland Co. глоба за нарушението, установено в член 1 от Решение 2002/742/ЕО, отчасти отменено с Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 27 септември 2006 година по дело Archer Daniels Midland/Комисия (T-59/02).

               5)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               6)

               Осъжда Archer Daniels Midland Co. да понесе три четвърти от направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Комисията на Европейските общности във връзка с производството пред Първоинстанционния съд на Европейските общности, както и половината от съдебните разноски, направени от него и тези, направени от Комисията на Европейските общности във връзка с производството по обжалване.

               7)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати една четвърта част от съдебните разноски, направени от Archer Daniels Midland Co. във връзка с производството пред Първоинстанционния съд на Европейските общности, както и половината от съдебните разноски, направени от Archer Daniels Midland Co. във връзка с производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело C-564/13 P: Жалба, подадена на 31 октомври 2013 г. от Planet A.E., Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Акционерно дружество, предоставящо консултантски услуги) (Атина, Гърция) срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 9 септември 2013 г. по дело T-489/12, Planet/Комисия

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/21

         Жалба, подадена на 31 октомври 2013 г. от Planet A.E., Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Акционерно дружество, предоставящо консултантски услуги) (Атина, Гърция) срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 9 септември 2013 г. по дело T-489/12, Planet/Комисия
   (Дело C-564/13 P)
   2014/C 9/33
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Planet A.E., Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Акционерно дружество, предоставящо консултантски услуги) (Атина, Гърция) (представител: B. Christianos, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени определението на Общия съд от 9 септември 2013 г. по дело T-489/12,

               —

               делото да се върне на Общия съд за решаване по същество,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че определението на Общия съд от 9 септември 2013 г. по дело T-489/12 съдържа правни преценки, които нарушават правните норми на правото на Съюза и го обжалва с искане за отмяна.
   Според жалбоподателя обжалваното определение трябва да бъде отменено, тъй като в него е допуснато неправилно тълкуване и прилагане на правото на Съюза както по отношение на съдържанието на правния интерес, който се изисква според правото на Съюза за предявяване на установителен иск с предмет установяването на неизпълнение на договорни задължения, така и по отношение на въпроса дали [правният интерес] е съществуващ и действителен.


title: Дело T-493/15 P: Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — Комисия/CX (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Уволнение — Право на изслушване — Член 22 от приложение IX към Правилника — Грешки при прилагане на правото — Изопачаване на доказателствата — Непълен преглед на фактите и доказателствата)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/20

         Решение на Общия съд от 27 октомври 2016 г. — Комисия/CX
   (Дело T-493/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Уволнение - Право на изслушване - Член 22 от приложение IX към Правилника - Грешки при прилагане на правото - Изопачаване на доказателствата - Непълен преглед на фактите и доказателствата))
   (2016/C 462/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и F. Simonetti)

      Друга страна в производството: CX (Enghien, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 18 юни 2015 г., CX/Комисия (F-5/14, EU:F:2015:61), с която се иска отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 18 юни 2015 г., CX/Комисия (F-5/14, EU:F:2015:61).

               2)

               Връща делото за ново разглеждане от друг състав на Съда на публичната служба, който не се е произнасял по настоящата жалба.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело T-182/13: Решение на Общия съд от 10 юли 2014 г.  — Moallem Insurance/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/42

         Решение на Общия съд от 10 юли 2014 г. — Moallem Insurance/Съвет
   (Дело T-182/13) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
   2014/C 292/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Moallem Insurance Co. (Техеран, Иран) (представител: D. Luff, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители A. Vitro и M. Bishop)

      Предмет

   Първо, искане за отмяна, от една страна, на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), както и, второ, искане да се установи, че член 12 от Решение 2010/413 и член 35 от Регламент № 267/2012 не са приложими по отношение на жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Moallem Insurance Co. В списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               2)

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Moallem Insurance в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010.

               3)

               Действието на Решение 2012/829 и на Регламент за изпълнение № 1264/2012 по отношение на Moallem Insurance се запазва от влизането им в сила до датата на изтичане на срока за обжалване по член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз или, ако в този срок е подадена жалба, до отхвърлянето ѝ.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Moallem Insurance

      (1)  ОВ C 164, 8.6.2013 г.


title: Дело C-189/09: Решение на Съда (седми състав) от 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/24/ЕО — Защита на личния живот — Запазване на данни, създадени или обработени във връзка с предоставянето на електронни съобщителни услуги — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/8

         Решение на Съда (седми състав) от 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-189/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/24/ЕО - Защита на личния живот - Запазване на данни, създадени или обработени във връзка с предоставянето на електронни съобщителни услуги - Липса на транспониране в определения срок)
   2010/C 246/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Balta и B. Schöfer)

      Ответник: Република Австрия (представител: E. Riedl)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ищеца: Съвет на Европейския съюз

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L 105, стp. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело C-592/15: Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 13 ноември 2015 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/19

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 13 ноември 2015 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/British Film Institute
   (Дело C-592/15)
   (2016/C 027/23)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Ответник: British Film Institute

      Преюдициални въпроси

               1)

               Достатъчно ясен и точен ли е текстът на член 13, A, параграф 1, буква н) от Шеста директива (1), и по-конкретно думите „някои културни услуги“, така че член 13, A, параграф 1, буква н) да има за директен ефект да освободи доставките на тези културни услуги от публичноправни субекти или други признати културни организации като доставките, извършвани от ответника по настоящото дело, при липсата на каквото и да било национално законодателство за транспониране?

               2)

               Позволява ли текстът на член 13, A, параграф 1, буква н) от Шеста директива, и по-конкретно думите „някои културни услуги“, на държавите членки каквато и да било свобода на преценка при прилагането им посредством законодателство за транспониране, и ако да — каква?

               3)

               Отнасят ли се същите изводи за член 132, параграф 1, буква н) от основната Директива за ДДС (2)?

      (1)  Шеста Директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).

      (2)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-54/14: Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Goldfish и др./Комисия (Конкуренция — Картели — Белгийски, германски, френски и нидерландски пазари на скариди от Северно море — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Определяне на цените и разпределяне на обемите на продажбите — Допустимост на доказателства — Използване като доказателство на тайни записи на телефонни разговори — Преценка на способността за плащане — Пълен съдебен контрол)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/24

         Решение на Общия съд от 8 септември 2016 г. — Goldfish и др./Комисия
   (Дело T-54/14) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски и нидерландски пазари на скариди от Северно море - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Определяне на цените и разпределяне на обемите на продажбите - Допустимост на доказателства - Използване като доказателство на тайни записи на телефонни разговори - Преценка на способността за плащане - Пълен съдебен контрол))
   (2016/C 392/28)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Goldfish BV (Зауткамп, Нидерландия), Heiploeg BV (Зауткамп), Heiploeg Beheer BV (Зауткамп) и Heiploeg Holding BV (Зауткамп) (представители: P. Glazener и B. Winters. avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Ronkes Agerbeek и P. Van Nuffel, впоследствие P. Van Nuffel и H. van Vliet)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС, от една страна, за отмяна на Решение C(2013) 8286 окончателен на Комисията от 27 ноември 2013 година относно производство по член 101 ДФЕС (дело AT.39633 — Скариди) в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и от друга страна, за намаляване на размера на наложените им глоби.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Goldfish BV, Heiploeg BV, Heiploeg Beheer BV и Heiploeg Holding BV да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.


title: Дело C-183/16 P: Жалба, подадена на 31 март 2016 г. от Tilly-Sabco срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 14 януари 2016 г. по дело T-397/13, Tilly-Sabco/Комисия

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/32

      Жалба, подадена на 31 март 2016 г. от Tilly-Sabco срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 14 януари 2016 г. по дело T-397/13, Tilly-Sabco/Комисия
      (Дело C-183/16 P)
      (2016/C 211/42)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Tilly-Sabco (представители: R. Milchior, F. Le Roquais, S. Charbonnel, avocats)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания

                  —

                  да се отмени решението на Общия съд от 14 януари 2016 г. по дело T-397/13 с изключение на частта относно допустимостта на жалбата в първоинстанционното производство;

                  —

                  на основание член 61 от Статута да се постанови окончателно решение по делото и да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 689/2013 на Комисията от 18 юли 2013 година за определяне на възстановяванията при износ на птиче месо (1) на нула;

                  —

                  Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство и в настоящото производство по обжалване.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата си.
      Първото основание е изведено от неправилно тълкуване от Общия съд на член 3, параграф 3 от Регламент № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (2). Комисията не позволила на комитета да разгледа в определените срокове всички необходими елементи, включително размера на възстановяванията, за да даде становището си по проекта за регламент.
      Второто основание е изведено от неправилно тълкуване на член 164, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (3). Жалбоподателят по-специално твърди, че Общият съд погрешно квалифицирал Регламент за изпълнение № 689/2013 като „периодичен селскостопански инструмент“.
      Третото основание е изведено от липса на обосновка или от непълнота на мотивите на Регламент за изпълнение № 689/2013 и по специално засяга квалифицирането като „стандартен регламент“ и мотивите за определянето на „нула“ на размера на възстановяванията. Освен това начинът на определяне на размерите на възстановяванията оставал извън обхвата на съдебния контрол. Мотивите на обжалваното решение относно постепенното намаляване на размерите на възстановяванията били противоречиви.
      Четвъртото основание е изведено от нарушаване на правната уредба или от явна грешка в преценката, тъй като Общият съд не изтълкувал правилно критериите по член 164, параграф 3 от Регламент № 1234/2007. Всъщност за определени критерии Общият съд потвърдил използването от Комисията — по нейна преценка и без мотивиране — на референтния период 2009 — 2013 г., тоест изключително дълъг и отдалечен период от време, вместо 2013 г., както се изисква в относимите разпоредби и по-специално в член 164, параграф 3, буква а) от Регламент № 1234/2007. Общият съд също така допуснал явна грешка в преценката, приемайки по-специално, че ценовата разлика спрямо бразилското птиче месо не налага възстановявания при износ, за да се осигури равновесието на пазара на Съюза на птиче месо, както и естествено развитие от гледна точка на цената и търговията. Накрая, Общият съд признал, че Комисията е допуснала грешка, изтъквайки пред него доводи, които са различни от представените пред Управителния комитет.

         (1)  ОВ L 196, стр. 13.

         (2)  ОВ L 55, стр. 13.

         (3)  ОВ L 299, стр. 1.