title: Дело C-291/13: Решение на Съда (седми състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Eparchiako Dikastirio Lefkosias — Кипър) — Sotiris Papasavvas/O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd и др. (Преюдициално запитване — Директива 2000/31/ЕО — Приложно поле — Спор във връзка с клевета)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/14

         Решение на Съда (седми състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Eparchiako Dikastirio Lefkosias — Кипър) — Sotiris Papasavvas/O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd и др.
   (Дело C-291/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2000/31/ЕО - Приложно поле - Спор във връзка с клевета))
   2014/C 409/20
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias

      Страни в главното производство

      Ищец: Sotiris Papasavvas

      Ответници: O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd, Takis Kounnafi, Giorgios Sertis

      Диспозитив

               1)

               Член 2, буква а) от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „услуги на информационното общество“ по смисъла на тази разпоредба обхваща онлайн информационни услуги, срещу които доставчикът не получава възнаграждение от получателя на услугите, а приходи от реклами, разпространявани на даден уебсайт.

               2)

               Директива 2000/31 допуска прилагането на режим на гражданска отговорност за клевета в случай като този по главното производство.

               3)

               Предвидените в членове 12 — 14 от Директива 2000/31 ограничения на гражданската отговорност не се отнасят до случая на медийно дружество издател, разполагащо с уебсайт, на който е публикувано електронното издание на вестник, като приходите на това дружество произтичат от търговски реклами, разпространявани на този уебсайт, доколкото то е наясно с публикуваната информация и упражнява контрол върху нея, независимо дали достъпът до посочения уебсайт е свободен или срещу заплащане.

               4)

               Предвидените в членове 12 — 14 от Директива 2000/31 ограничения на гражданската отговорност могат да намерят приложение при спорове между частноправни субекти относно гражданската отговорност за клевета, ако са изпълнени условията, посочени в тези членове.

               5)

               Членове 12 — 14 от Директива 2000/31 не позволяват на доставчик на услуга на информационното общество да се противопостави на образуването на съдебно производство по предявен срещу него иск за гражданска отговорност, а следователно и на постановяването на привременни мерки от страна на национална юрисдикция. Доставчикът на услуги може да се позове на ограниченията на отговорността, предвидени в тези членове, в съответствие с разпоредбите на националното право, които ги транспонират, или за целите на съответстващото му тълкуване, при липса на транспониране. При все това в рамките на спор като този по главното производство Директива 2000/31 не може сама по себе си да поражда задължения за частноправен субект и следователно позоваването на тази директива не е възможно срещу такъв частноправен субект.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-243/11: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 20 май 2011 г. — RVS Levensverzekeringen NV/Belgische Staat

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/13

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 20 май 2011 г. — RVS Levensverzekeringen NV/Belgische Staat
   (Дело C-243/11)
   2011/C 252/25
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: RVS Levensverzekeringen NV

      Ответник: Belgische Staat

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 50 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането (1) — параграф 1 от който гласи, че без да се засяга последващата хармонизация, всеки застрахователен договор подлежи изключително на косвени данъци и парафискални такси върху застрахователните премии в държавата членка на задължението, и параграф 3 от който предвижда, че до предстоящата хармонизация всяка държава членка прилага към застрахователните предприятия, които покриват задължения на нейна територия, своите национални разпоредби за мерки, които да гарантират събирането на дължимите косвени данъци и парафискални такси съгласно параграф 1 — да се тълкува в смисъл, че той не допуска национална правна уредба като съдържащата се в членове 173 и 175/3 от Wetboek van diverse rechten en taksen (WDRT), съгласно която застрахователните договори (включително договорите за животозастраховане) подлежат на облагане с годишен данък, когато рискът е разположен в Белгия и по-специално когато титулярът на полицата обичайно пребивава в Белгия или ако титулярът на полицата е юридическо лице, когато седалището на това юридическо лице, за което се отнася договорът, се намира в Белгия, без да се държи сметка за мястото на пребиваване на титуляра на полицата към момента на сключване на договора?

               2.

               Противоречат ли произтичащите от член 49 и член 56 ДФЕС общностни принципи относно премахването между държавите членки на Общността на пречките за свободното движение на хора и услуги на национална правна уредба като тази на членове 173 и 175/3 WDRT, съгласно която застрахователните договори (включително договорите за животозастраховане) подлежат на облагане с годишен данък, когато рискът е разположен в Белгия и по-специално когато титулярът на полицата обичайно пребивава в Белгия или ако титулярът на полицата е юридическо лице, когато седалището на това юридическо лице, за което се отнася договорът, се намира в Белгия, без да се държи сметка за мястото на пребиваване на титуляра на полицата към момента на сключване на договора?

      (1)  ОВ L 345, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192.


title: Дело C-518/09: Иск, предявен на 11 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/26

         Иск, предявен на 11 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-518/09)
   2010/C 37/33
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I.V. Rogalski и P. Guerra e Andrade)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 56 ДФЕС:

                           —

                           като не е въвела в националното си право разграничение между установяване и временно предоставяне на услуги що се касае до дейностите по сделки с недвижими имоти на предприятията посредници на недвижими имоти (агенти на недвижими имоти) и до търговците или управителите на недвижими имоти,

                           —

                           като налага на агентите на недвижими имоти и на търговците или управителите на недвижими имоти от други държави членки задължението за пълно регистриране в Instituto da Construção e do Imobiliário (наричан по-нататък „InCI, I.P.“) за целите на временното предоставяне на услуги,

                           —

                           като налага на агентите на недвижими имоти и на търговците или управителите на недвижими имоти от други държави членки задължението да гарантират със застраховка отговорностите, произтичащи от дейността им в съответствие с португалското право,

                           —

                           като налага на предприятията посредници на недвижими имоти (агенти на недвижими имоти) от други държави членки задължението за положителен собствен капитал съгласно португалското право и

                           —

                           като подчинява агентите на недвижими имоти и на търговците или управителите на недвижими имоти от другите държави членки на вътрешен дисциплинарен контрол от страна на InCI, I.P.

               —

               Да се установи, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС и член 56 ДФЕС като налага що се касае до предприятията посредници на недвижими имоти (агенти на недвижими имоти) изискването да упражняват изключително въпросната дейност с изключение на управлението на недвижима собственост за чужда сметка, а що се отнася до търговците или управителите на недвижими имоти — задължението да упражняват изключително дейността по управление на недвижими имоти.

               —

               Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   От португалската система за посредничество на недвижими имоти и за управление на недвижими имоти следват многобройни ограничения на свободното предоставяне на услуги.
   Дейностите по посредничество на недвижими имоти и по управление на недвижими имоти, развивани от дружества със седалище и адрес на управление в други държави членки, които са винаги субекти на португалското право, засяга недвижимите имоти в Португалия.
   Португалското право установява седем изисквания за упражняването на дейността на агента на недвижими имоти (посредничество на недвижими имоти) и четири изисквания за упражняване на дейността на търговеца или управителя на недвижими имоти (управление на недвижими имоти).
   Изискванията относно субективния обхват на лицензията са ограничителни.
   Изискването относно професионалната правоспособност също е ограничително.
   Португалските норми в областта на посредничеството на недвижими имоти и на управление на недвижими имоти изопачават традиционната посредническа дейност. Вместо посредничество е налице представителство.
   Задължението за сключване на застраховка за професионална отговорност според португалското право представлява необосновано ограничение.
   Задължението за положителен собствен капитал, определено съгласно португалската национална система за счетоводство, представлява дискриминационно ограничение на свободното предоставяне на услуги.
   Подчиняването на агента на недвижими имоти (посредника) и на търговеца или управителя на недвижими имоти на дисциплинарния контрол от страна на португалската администрация що се отнася до предоставянето на услуги, без да се държи сметка за надзора, на който е подчинен доставчикът на услуги в държавата членка, където той е установен, представлява нарушение на член 56 ДФЕС.
   Нормите от португалското право, които установяват изключителен характер или почти изключителен характер съответно на упражняването на дейностите по управление на недвижими имоти и на посредничество на недвижими имоти, представляват ограничение на свободата на установяване и на свободното временно предоставяне на услуги.
   Изискванията за упражняването на такива дейности не правят разграничение или не позволяват да се направи разграничение между положения на установяване и положения на временно предоставяне.
   Изискванията за упражняване на дейността по строителство, така като са установени в португалското законодателство, са изисквания за установяване. Португалското право не прави разграничение между установяване и предоставяне на услуги с временен характер.
   Ограниченията на свободното предоставяне на услуги и на правото на установяване, които са резултата от португалското право, не могат да се обосноват с причини, свързани с обществения ред.
   Макар защитата на потребителите да може да обоснове определени ограничения на основните свободи на свободно предоставяне на услуги и на правото на установяване, разглежданите ограничения не са пропорционални.
   Изискването за установяване, за да може да се предоставят услуги и изискването за лицензия, за да се провери дали са изпълнени изискванията за установяване, не са пропорционални мерки що се отнася до свободното предоставяне на услуги.
   По-специално не е разумно да се изисква полицата за застраховката да бъде одобрена в държавата по местоназначение.
   Фактът, че португалското право установява изискването за положителен собствен капитал, не се подчинява на причини, свързани с платежоспособността.
   Непропорционален резултат от подчиняването на доставчика на услуги на вътрешното приложение на дисциплинарния контрол, на който са подчинени търговците и управителите на недвижими имоти и на предприятията посредници на недвижими имоти (агенти на недвижими имоти), установени в Португалия.


title: Дело C-278/06: Решение на Съда (пети състав) от 7 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Manfred Otten/Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 1256/1999 на Съвета — Член 7, параграф 2 — Изтичане на срока на земеделска аренда — Временно придобиване на референтно количество от арендодател, който не е производител на мляко и няма намерение да става такъв — Прехвърляне на производител чрез посредничеството на държавна служба за продажба на референтното количество във възможно най-кратък срок)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/8

         Решение на Съда (пети състав) от 7 юни 2007 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Manfred Otten/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Дело C-278/06) (1)

   (Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 1256/1999 на Съвета - Член 7, параграф 2 - Изтичане на срока на земеделска аренда - Временно придобиване на референтно количество от арендодател, който не е производител на мляко и няма намерение да става такъв - Прехвърляне на производител чрез посредничеството на държавна служба за продажба на референтното количество във възможно най-кратък срок)
   (2007/C 170/13)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesverwaltungsgericht
   Страни в главното производство

      Ищец: Manfred Otten

      Ответник: Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета от 28 декември 1992 година за въвеждане на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 405, стр. 1), изменен с Регламент (ЕО) № 1256/1999 на Съвета от 17 май 1999 година (OВ L 160, 26 юни 1999 г., стр. 73) — Прехвърляне на референтното количество при изтичането на срока на земеделска аренда на стопанство за производство на мляко на арендодател, който не е производител
   Диспозитив
   Член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета от 28 декември 1992 година за въвеждане на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти, изменен от Регламент (ЕИО) № 1256/1999 на Съвета от 17 май 1999 година, следва да бъде тълкуван, в смисъл че при изтичането на срока на земеделска аренда на стопанство за производство на мляко определеното му референтно количество може да се върне на арендодателя, доколкото той, като не е производител и няма намерение да става такъв, прехвърли с посредничеството на държавна служба за продажба посоченото количество в най-кратки срокове на трето лице, което притежава това качество.

      (1)  ОВ C 96, 22.4.2006 г.


title: Поправка на известие в Официален вестник по дело T-242/11 ( ОВ С 211, 16.7.2011 г., стр. 27 )

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/38

         Поправка на известие в Официален вестник по дело T-242/11
   (
         Официален вестник на Европейския съюз С 211 от 16 юли 2011 г., стр. 27
      )
   2011/C 238/67
   Известието в Официален вестник по дело T-242/11 Kaltenbach & Voigt/СХВП (3D eXam) следва да се чете по следния начин:

      Жалба, подадена на 9 май 2011 г. — Kaltenbach & Voigt/СХВП (3D eXam)
      (Дело T-242/11)
      2011/C 238/67
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Riß, Германия) (представител: M. Graf, lawyer)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2011 г. по преписка R 2361/2010-2;

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

         Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната и словна марка „3D eXam“ за стоки от клас 10

         Решение на проверителя: отказва да предостави защита на международната регистрация в Европейския съюз в приложение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 на Съвета и неотчитане на по-ранни национални регистрации/предоставена защита на марки, доколкото спорната международна регистрация: (i) не е напълно описателна, и; (ii) има отличителен характер, тъй като съответните потребители ще схванат знака „3D eXam“ като указание за търговски произход.


title: Дело C-532/14: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 24 ноември 2014 г.  — Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/21

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 24 ноември 2014 г. — Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-532/14)
   (2015/C 065/31)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касатор: Toorank Productions BV

      Oтветник в касационното производство: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициален въпрос

   Следва ли позиция 2206 от КН да се тълкува в смисъл, че напитка с алкохолно съдържание от 13,4 обемни процента, произведена чрез добавянето на захар, аромати, оцветители, овкусители, сгъстители, консерванти и дестилиран алкохол към получена от ябълков концентрат посредством ферментация пречистена алкохолна (основна) напитка с названието „Ferm fruit“ по начин, че както по обем, така и по съдържание дестилираният алкохол не надхвърля 49 % от съдържащия се в напитката алкохол, докато 51 % от алкохола произхожда от ферментация, трябва да се класира в тази позиция? Ако отговорът е отрицателен, следва ли подпозиция 2208 70 от КН да се тълкува в смисъл, че подобна напитка трябва да се класира като ликьор в тази подпозиция?


title: Дело C-365/06: Определение на председателя на трети състав на Съда от 3 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/13

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 3 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-365/06) (1)

   (2008/C 236/21)

      Език на производството: италиански

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело T-332/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 17 септември 2008 г.  — Melli Bank/Съвет (Обезпечително производство — Регламент (ЕО) № 423/2007 — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран — Решение на Съвета — Мярка за замразяване на средства и икономически ресурси — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност — Липса на значителна и непоправима вреда)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/28

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 17 септември 2008 г. — Melli Bank/Съвет
   (Дело T-332/08 R)
   (Обезпечително производство - Регламент (ЕО) № 423/2007 - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран - Решение на Съвета - Мярка за замразяване на средства и икономически ресурси - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Липса на значителна и непоправима вреда)
   (2008/C 327/52)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Melli Bank plc (Лондон, Обединеното кралство) (представители: R. Gordon, QC, M. Hoskins, barrister, T. Din, S. Gadhia и D. Murray, solicitors)

      Ответник: Съвет на Европейските общности (представители: M. Bishop и E. Finnegan)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението по точка 4 от раздел В от приложението към Решение 2008/475/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 163, стр. 29), доколкото Melli Bank plc е включено в списъка на юридическите лица, на организациите и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси са замразени.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело F-32/10: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 април 2011 г. — Wilk/Комисия (Публична служба — Срочно наети служители — Възстановяване на разноски — Надбавка за настаняване — Настаняване със семейството на мястото на работа — Възстановяване на неоснователно платени суми — Явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание жалба)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/28

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 април 2011 г. — Wilk/Комисия
   (Дело F-32/10) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Възстановяване на разноски - Надбавка за настаняване - Настаняване със семейството на мястото на работа - Възстановяване на неоснователно платени суми - Явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание жалба)
   2012/C 138/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christian Wilk (Трир, Германия) (представител: адв. R. Adam)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията, с които се разпорежда възстановяване на половината от надбавката за настаняване, изплатена на жалбоподателя, поради неговия развод, както и искане за обезщетение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата на г-н Wilk като частично недопустима и частично явно лишена от всякакво правно основание.

               2.

               Г-н Wilk понася изцяло направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г., стр. 60.


title: Дело F-86/09: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 октомври 2010 г. — W/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Възнаграждение — Семейни надбавки — Двойка между лица от един и същ пол — Надбавка за жилищни нужди — Условия за предоставяне — Достъп до граждански брак — Понятие — Член 1, параграф 2, буква в), iv от приложение VII към Правилника)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/61

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 октомври 2010 г. — W/Комисия
   (Дело F-86/09) (1)

   (Публична служба - Договорно наети служители - Възнаграждение - Семейни надбавки - Двойка между лица от един и същ пол - Надбавка за жилищни нужди - Условия за предоставяне - Достъп до граждански брак - Понятие - Член 1, параграф 2, буква в), iv от приложение VII към Правилника)
   2010/C 328/98
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: W (Брюксел, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на жалбоподателя да не се предоставя надбавка за жилищни нужди, тъй като той и неговият партньор имали достъп до граждански брак в Белгия

      Диспозитив

               1.

               Отменя решенията на Комисията от 5 март 2009 г. и от 17 юли 2009 г., с които се отказва на W да бъде предоставена надбавката за жилищни нужди, предвидена в член 1 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.

               2.

               Осъжда Комисията да понесе всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 11, 16.1.2010 г., стр. 40.


title: Дело C-148/13: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 25 март 2013 г. — A, друга страна в производството: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/16

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 25 март 2013 г. — A, друга страна в производството: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Дело C-148/13)
   2013/C 171/32
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A

      Друга страна в производството: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Преюдициален въпрос

   Какви са ограниченията, които член 4 от Директива 2004/83/ЕО (1) на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, и Хартата на основните права на Европейския съюз, в частност членове 3 и 7 от нея, предвиждат що се отнася до начина, по който се проверява дали може да се кредитира твърдението за съответната сексуална ориентация, и различават ли се тези ограничения от ограниченията, приложими при преценката дали да се кредитират твърдения, които се основават на други мотиви за преследване, и ако отговорът е положителен — в каква степен?

      (1)  OB L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.


title: Дело F-65/13: Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/24

         Жалба, подадена на 2 юли 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-65/13)
   2013/C 377/56
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: адв. L. Mansullo)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на отхвърлянето на молбата на жалбоподателя, подадена до Комисията, с искане последната да му заплати сумата 10 000 EUR поради твърдяната претърпяна вреда в резултат на изпращането на писмо, уведомяващо го по-специално, че Комисията е прихванала претенциите му за възстановяване на съдебни разноски, за които Комисията е била осъдена, със сумите, които той дължи на Комисията.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, независимо от формата в която е прието, с което се отхвърля искането за заплащане на обезщетение от 20 юни 2012 г., съдържащо се в записката от 20 юни 2012 г.

               —

               да се отмени записката от 27 август 2012 г., съдържаща бележката „Ref.Ares(2012)1003126 — 27 август 2012 г.“, горе в дясно на първата от трите страници, от които се състои, получена от жалбоподателя на 9 октомври 2012 г.;

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението, независимо от формата, в която е прието, с което се отхвърля жалбата от 24 октомври 2012 г.;

               —

               доколкото се налага, да се отмени записката от 11 февруари 2013 г., съдържаща позоваването „HR.D.2/MB/ac 170184“, съставена на италиански, състояща се от два листа с печатен текст на лицевата страна, получена от жалбоподателя на 22 март 2013 г.

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата 10 000,00 EUR, ведно с лихва в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация считано от 21 юни 2012 г. до деня, в който посочената по-горе сума бъде заплатена;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-175/16: Преюдициално запитване от Korkein oikeus (Финландия), постъпило на 29 март 2016 г. — Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/20

         Преюдициално запитване от Korkein oikeus (Финландия), постъпило на 29 март 2016 г. — Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry
   (Дело C-175/16)
   (2016/C 191/24)
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Ответник: SOS-Lapsikylä ry

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 17, параграф 1 от Директива 2003/88/EO на Европейския парламент и на Съвета относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че в неговото приложно поле може да попадне дейност като описаната по-горе, извършвана в къща в детско селище, при която работникът замества през почивните им дни лицата, изпълняващи функциите на родители на настанените в селището деца, през това време живее заедно с децата в среда, подобна на семейната, и полага самостоятелно грижи за задоволяване на техните нужди и за семейството по същия начин, по който в общия случай го правят родителите?

      (1)  ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.


title: Дело C-373/08: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Düsseldorf (Германия) на 14 август 2008 г. — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/13

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Düsseldorf (Германия) на 14 август 2008 г. — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Дело C-373/08)
   (2008/C 272/22)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Düsseldorf (Германия)
   Страни в главното производство

      Ищец: Hoesch Metals and Alloys GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Aachen
   Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че сепарирането, почистването и смилането на блокове силициев метал, както и последващото пресяване, сортиране и опаковане на образуваните чрез смилането силициеви зърна представлява обработка или преработка, която е определяща за произхода?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: Действителен ли е Регламент (ЕО) № 398/2004 на Съвета от 2 март 2004 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на силиций с произход в Китайската народна република (2)?

      (1)  ОВ L 302, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.

      (2)  ОВ L 66, стp. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 34, стр. 122.


title: Дело C-108/08 P: Жалба, подадена на 7 март 2007 г. от Portela & Companhia, SA срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 11 декември 2007 г. по дело T-10/06, Portela & Companhia, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/8

         Жалба, подадена на 7 март 2007 г. от Portela & Companhia, SA срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 11 декември 2007 г. по дело T-10/06, Portela & Companhia, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   (Дело C-108/08 P)
   (2008/C 158/12)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Жалбоподател: Portela & Companhia, SA (представител: J. Conceição Pimenta, advogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Juan Torrens Cuadrado и Josep Gilbert Sanz
   С определение от 22 април 2008 г. председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.


title: Дело T-128/15: Жалба, подадена на 20 март 2015 г. — Rotkäppchen — Mumm Sektkellereien/СХВП — Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/31

         Жалба, подадена на 20 март 2015 г. — Rotkäppchen — Mumm Sektkellereien/СХВП — Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)
   (Дело T-128/15)
   (2015/C 171/37)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rotkäppchen — Mumm Sektkellereien GmbH (Фрайбург, Германия) (представител: W. Berlit, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Alberto Ruiz Moncayo (Ентрена, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Общността „RED RIDING HOOD“ — заявка за регистрация № 1 1 2 99  831

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 януари 2015 г. по преписка R 1012/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отмени решението на отдела по споровете от 27 март 2014 г. в производство по възражение № B 2 1 77  817;

               —

               да откаже регистрацията на марка на Общността по заявка № 1 1 2 99  831,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-107/10: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 март 2011 г. — AP/Съд (Публична служба — Просрочие — Явна недопустимост)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/30

         Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 17 март 2011 г. — AP/Съд
   (Дело F-107/10)
   (Публична служба - Просрочие - Явна недопустимост)
   2012/C 138/66
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AP (Люксембург, Люксембург) (представители: B. Cortese и C. Cortese, адвокати)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Предмет на делото

   Искане да се отмени решението на ОН на Съда, с което макар на жалбоподателя да се признава право на надбавка за жилищни нужди, считано от 1 юли 2009 г., тази надбавка му се отпуска едва считано от 1 ноември 2009 г., и при условията на евентуалност искане за обезщетение за вреди.

      Диспозитив на определението

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               AP понася направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-380/09 P: Решение на Съда (голям състав) от 13 март 2012 г. — Melli Bank plc/Съвет на Европейския съюз, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на финансовите средства на дъщерното дружество на банка — Принцип на пропорционалност — Притежаване на или контрол върху субекта)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/2

         Решение на Съда (голям състав) от 13 март 2012 г. — Melli Bank plc/Съвет на Европейския съюз, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейска комисия
   (Дело C-380/09 P) (1)

   (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на финансовите средства на дъщерното дружество на банка - Принцип на пропорционалност - Притежаване на или контрол върху субекта)
   2012/C 133/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Melli Bank plc (представители: D. Anderson и D. Wyatt, QC, R. Blakeley, Barrister, S. Gadhia и T. Din, solicitors)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Szostak), Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel и E. Ranaivoson), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Hathaway и S. Lee, Barrister), Европейска комисия (представители: S. Boelaert и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 9 юли 2009 г. по дело Melli Bank plc/Съвет на Европейския съюз (T-246/08 и T-332/08), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил искане за частична отмяна на Решение 2008/475/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 163, стр. 29) в частта, в която името на жалбоподателя е посочено в списъка на юридическите лица, организации и органи, спрямо които се прилагат тези разпоредби

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Melli Bank plc да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-219/04: Решение на Първоинстанционния съд от 3 май 2007 г. — Испания/Комисия ( Рибарство — Развитие на капацитета на риболовните флоти на държавите-членки — Режим на вписване и отписване — Комитет по рибарство и аквакултури — Езиков режим )

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/19

         Решение на Първоинстанционния съд от 3 май 2007 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-219/04) (1)

   („Рибарство - Развитие на капацитета на риболовните флоти на държавите-членки - Режим на вписване и отписване - Комитет по рибарство и аквакултури - Езиков режим“)
   (2007/C 140/30)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и S. Pardo Quintillán)
   Предмет
   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 1438/2003 на Комисията от 12 август 2003 година за установяване на подробни правила за прилагане на общностната политика по отношение на флота, определена в глава III на Регламент (EО) № 2371/2002 на Съвета (ОВ L 204, стр. 21).
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Кралство Испания се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 7, 10.1.2004 г. (предишен номер на дело: C-464/03).


title: Дело T-817/14: Решение на Общия съд от 17 март 2016 г. — Zoofachhandel Züpke и др./Комисия (Извъндоговорна отговорност — Ветеринарно-санитарни изисквания — Борба с инфлуенцата по птиците — Забрана за внос в Съюза на уловени диви птици — Регламент (ЕО) № 318/2007 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 139/2013 — Достатъчно съществено нарушение на норми, предоставящи права на частноправните субекти — Явно и сериозно нарушаване на пределите на правото на преценка — Пропорционалност — Задължение за полагане на грижа — Членове 15 — 17 от Хартата на основните права)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/38

         Решение на Общия съд от 17 март 2016 г. — Zoofachhandel Züpke и др./Комисия
   (Дело T-817/14) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Ветеринарно-санитарни изисквания - Борба с инфлуенцата по птиците - Забрана за внос в Съюза на уловени диви птици - Регламент (ЕО) № 318/2007 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 139/2013 - Достатъчно съществено нарушение на норми, предоставящи права на частноправните субекти - Явно и сериозно нарушаване на пределите на правото на преценка - Пропорционалност - Задължение за полагане на грижа - Членове 15 — 17 от Хартата на основните права))
   (2016/C 156/49)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищци: Zoofachhandel Züpke GmbH (Везел, Германия), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Бюрщат, Германия), Zoofachgeschäft — Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Хайнсберг, Германия), Rita Bürgel (Утлебен, Германия) и Norbert Kass (Алтенбекен, Германия) (представител: C. Correll, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и H. Kranenborg)

      Предмет

   Иск за обезщетение на вредите, които ищците твърдят, че са претърпели след 1 януари 2010 г. поради въвеждането на забрана за внос в Европейския съюз на птици, уловени в дивата природа, включени първоначално в Регламент (ЕО) № 318/2007 на Комисията от 23 март 2007 година за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Общността и на съответните карантинни срокове (ОВ L 84, стр. 7), а впоследствие в Регламент за изпълнение (ЕС) № 139/2013 на Комисията от 7 януари 2013 година за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Съюза и на карантинните условия за този внос (ОВ L 47, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Zoofachhandel Züpke GmbH, Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG, Zoofachgeschäft — Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche, г-жа Rita Bürgel и г-н Norbert Kass да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г.


title: Дело C-68/11: Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 1999/30/ЕО — Контрол на замърсяването — Пределни стойности за концентрациите на ПЧ 10 в околния въздух)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/3

         Решение на Съда (първи състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-68/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 1999/30/ЕО - Контрол на замърсяването - Пределни стойности за концентрациите на ПЧ10 в околния въздух)
   2013/C 46/04
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и S. Mortoni)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Varone, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграф 1 от Директива 1999/30/ЕО на Съвета от 22 април 1999 година относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух (ОВ L 163, стр. 41; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 46), понастоящем член 13 от Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа, ОВ L 152, стр. 1) — Превишаване на пределно допустимите стойности на ПЧ10 в околния въздух, считано от 2005 г.

      Диспозитив

               1.

               Като е допуснала през 2006 г. и 2007 г. концентрациите на ПЧ10 в околния въздух да превишават пределно допустимите стойности, определени в член 5, параграф 1 от Директива 1999/30/ЕО на Съвета от 22 април 1999 година относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух в 55-те италиански зони и агломерации, посочени в официалното уведомително писмо на Европейската комисия от 2 февруари 2009 г., Италианската република не е изпълнила задълженията си по тази разпоредба.

               2.

               Отхвърля иска в останалата част.

               3.

               Европейската комисия и Италианската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело T-399/06: Иск, предявен на 27 декември 2006 г. — Giropay/СХВП (GIROPAY)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/34

         Иск, предявен на 27 декември 2006 г. — Giropay/СХВП (GIROPAY)
   (Дело T-399/06)
   (2007/C 42/60)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Giropay GmbH (Frankfurt am Main, Германия) [представител: адвокат K. Gründig-Schnelle]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 26 октомври 2006 година по обжалвано дело R 308/2005-4 относно заявка за марка на Общността 2 843 514 „GIROPAY“,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността,предмет на спора: словната марка „GIROPAY“ за стоки и услуги от класове 9, 36-38 и 42 (Заявка № 2 843 514).

      Решение на проверителя: частично отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.

      Приведени правни основания: Заявената за регистрация марка не представлява означение с описателен характер по смисъла на член 7, параграф 1, буква в) на Регламент (ЕО) № 40/94 (1). Освен това, заявената за регистрация марка е особено подходяща да бъде възприета като отличителен знак от сътветните заинтересовани лица.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


title: Дело C-539/15: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 15 октомври 2015 г. — Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/8

         Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 15 октомври 2015 г. — Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt
   (Дело C-539/15)
   (2016/C 027/10)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Подател на ревизионната жалба: Daniel Bowman

      Ответник по ревизионната жалба: Pensionsversicherungsanstalt

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 2, параграфи 1 и 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО (1) — и предвид член 28 от Хартата на основните права — да се тълкува в смисъл, че

                           а)

                           залегналата в колективен договор норма, която предвижда за периодите на заетост в началото на кариерата по-дълъг период за повишаване и по този начин затруднява повишаването в следващата длъжностна степен, представлява непряка дискриминация, основана на възраст,

                           б)

                           и при утвърдителен отговор на горния въпрос, да се тълкува в смисъл, че по-специално с оглед малкия професионален опит в началото на кариерата такава норма е подходяща и необходима?

      (1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело T-705/13: Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Catalunya Banc/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/47

         Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Catalunya Banc/Комисия
   (Дело T-705/13)
   2014/C 52/92
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Catalunya Banc, SA (Барселона, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т.нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на субсидиарност да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на субсидиарност да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело C-290/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 22 май 2017 г. — Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/39

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 22 май 2017 г. — Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH
   (Дело C-290/17)
   (2017/C 239/49)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищци: Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-593/13: Решение на Общия съд от 30 януари 2015 г.  — Siemag Tecberg Group/СХВП (Winder Controls) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Winder Controls“  — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви в) и б) и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 135а от Процедурния правилник на Общия съд — Искане за насрочване на съдебно заседание, предявено преждевременно в жалбата)

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/20

         Решение на Общия съд от 30 януари 2015 г. — Siemag Tecberg Group/СХВП (Winder Controls)
   (Дело T-593/13) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Winder Controls“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви в) и б) и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 135а от Процедурния правилник на Общия съд - Искане за насрочване на съдебно заседание, предявено преждевременно в жалбата))
   (2015/C 089/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Германия) (представител: T. Sommer, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 септември 2013 г. (преписка R 1261/2013-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Winder Controls“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Siemag Tecberg Group GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г.


title: Дело T-23/05: Определение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — Gippini Fournier/Комисия (Жалба за отмяна — Иск за обезщетениe — Публична служба — Повишаване — Предоставяне на точки за предимство — Актове, които не подлежат на обжалване — Подготвителни актове — Недопустимост)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/33

         Определение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — Gippini Fournier/Комисия
   (Дело T-23/05) (1)

   (Жалба за отмяна - Иск за обезщетениe - Публична служба - Повишаване - Предоставяне на точки за предимство - Актове, които не подлежат на обжалване - Подготвителни актове - Недопустимост)
   (2008/C 313/60)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Éric Gippini Fournier (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално A. Theissen, впоследствие F. Ruggeri Laderchi, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и V. Joris, подпомагани от D. Waelbroek, avocat)
   Предмет
   От една страна, отмяна на решенията на Комисията, с които на жалбоподателя не се предоставя нито една точка за предимство от генералната дирекция в процедурата за повишаване за 2003 г., с които се отхвърля жалбата, подадена от него до комитета по повишаване, за да му се предоставят точки за предимство, независимо от наименованието им, и с които не му се предоставят точки за предимство за труда, положен в интерес на институцията, както и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело T-93/10: Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Bilbaína de Alquitranes и др./ECHA (REACH — Идентифициране на високотемпературната смола от въглен катран като пораждащо сериозно безпокойство вещество — Жалба за отмяна — Акт, подлежащ на обжалване — Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение — Пряко засягане — Допустимост — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/30

         Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Bilbaína de Alquitranes и др./ECHA
   (Дело T-93/10) (1)

   (REACH - Идентифициране на високотемпературната смола от въглен катран като пораждащо сериозно безпокойство вещество - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение - Пряко засягане - Допустимост - Равно третиране - Пропорционалност)
   2013/C 114/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Испания), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Нидерландия), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Чешка република), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Испания), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Дания), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Обединеното кралство), Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Германия), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Белгия) и Rütgers Poland sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Полша) (представители: първоначално K. Van Maldegem, R. Cana, avocats, и P. Sellar, solicitor, впоследствие K. Van Maldegem и R. Cana)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: M. Heikkilä и W. Broere, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на публикуваното на 13 януари 2010 г. решение на ECHA, с което в съответствие с член 59 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в L 36/84 от 5.2.2009 г. и L 118/89 от 12.5.2010 г.) високотемпературната смола от въглен катран (ЕО № 266-028)2) е идентифицирана като вещество, отговарящо на критериите по член 57 от посочения регламент

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV и Rütgers Poland sp. z o.o. да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-48/14: Определение на Общия съд от 9 декември 2014 г.  — Pfizer/Комисия и EMA

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/31

         Определение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Pfizer/Комисия и EMA
   (Дело T-48/14) (1)

   (2015/C 056/44)
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 78, 15.3.2014 г.


title: Дело T-113/13 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2013 г. от Kris Van Neyghem срещу решението, постановено на 12 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-77/11, Van Neyghem/Съвет

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/19

         Жалба, подадена на 22 февруари 2013 г. от Kris Van Neyghem срещу решението, постановено на 12 декември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-77/11, Van Neyghem/Съвет
   (Дело T-113/13 P)
   2013/C 147/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Kris Van Neyghem (Tienen, Белгия) (представител: M. Velardo, avocat)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението, постановено по дело F-77/11, Kris Van Neyghem/Съвет;

               —

               да отмени решението от 1 октомври 2010 г., с което се отказва повишаване на жалбоподателя и да уважават исканията за обезщетения;

               —

               да върне делото на Съда на публичната служба, евентуално за постановяване на решение;

               —

               да осъди ответника по жалбата да заплати съдебните разноски, включително всички съдебни разноски по първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и от неизпълнение на задължението за мотивиране, тъй като СПС приел, че решението, с което се отказва повишението на заинтересованото лице, може да бъде мотивирано на етапа на отговора на административната жалба, макар че е трябвало да бъде мотивирано още решението за неповишаване, доколкото е прието съгласно член 266 ДФЕС в изпълнение на Решение на СПС от 5 май 2010 г. по дело Bouillez и др./Съвет (F-53/08, още непубликувано в Сборник), а не съгласно член 45 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.

               2.

               Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и нарушение на член 266 ДФЕС и съответната съдебна практика по него, тъй като СПС не се е основал нито на диспозитива, нито на мотивите от своето Решение F-53/08 за да установи дали това решение е изпълнено правилно.


title: Дело T-162/07: Иск, предявен на 8 май 2007 г. — Pigasos alieftiki naftiki eteria/Съвет и Комисия

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/37

         Иск, предявен на 8 май 2007 г. — Pigasos alieftiki naftiki eteria/Съвет и Комисия
   (Дело T-162/07)
   (2007/C 155/68)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Pigasos alieftiki naftiki eteria (Moschato, Гърция) (представител: Ν. N. Skandamis, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да установи, че Съветът на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности, с редица неправомерни действия и бездействия, са нарушили основните принципи на общностното право на свободно движение, на икономическа свобода, на пропорционалност, на закрила на оправданите правни очаквания на правните субекти, както и принципа на ефективна съдебна защита, в сектора на риболова в зона, граничеща с трета държава (Тунис), и на превоза на улов в общностната митническа територия с транзитно преминаване през територията на тази трета държава, асоциирана с Общността, и намираща се под митническо наблюдение (на транзит),

               —

               да разпореди на общностните институции да заплатят на дружеството-ищец сумата от 23 608,551 динара, както и сумата от (188 583,18 + 10 806 323,44 + 1 000 000 = EUR 11 994 906,62) като обезщетение съгласно член 235 ЕО и член 288, втори параграф ЕО.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът твърди, че е претърпял икономическа вреда от неосъществения внос на митническата територия на Общността на изделия с произход и производство в Общността, попадащи в предмета на неговата предприемаческа дейност, в резултат на редица неправомерни действия и поведения на общностните институции, и по–конкретно:

               а)

               на Европейската комисия за това, че е приела Регламент (ЕИО) № 2454/93 (1), който изисква представянето на общностния митнически документ Т2М, попълнен в неговата цялост, като единствено доказателствено средство за произхода на общностния улов и като съществен елемент на правото на свободно движение;

               б)

               на Европейската комисия, която от името на Общността е провела преговори с Тунис за изготвянето на Споразумение за асоцииране, и на Съвета на Европейския съюз, който го е ратифицирал, за това, че не са гарантирали приемането на разпоредби, съгласно които уловът с общностен произход, получен от общностна риболовна дейност, извършвана извън териториалните води на Тунис, не е лишен от правото на свободно движение;

               в)

               на Европейската комисия и Съвета на Европейския съюз, доколкото, като са участвували като компетентни органи в изменението на Споразумението, не са положили дължимата грижа, според ищеца, да уредят въпроса за посочената конкретна категория риболов, въпреки че са осъзнавали възникналия проблем;

               г)

               на Европейската комисия, за това, че е допуснала бездействие в упражняването на необходимото наблюдение над гръцките власти, независимо от искането в този смисъл, направено от дружеството.

         Ищецът твърди, освен това, че действията и бездействия, посочени по-горе, са нарушили правни норми от по-висок ранг, предоставящи защита на частни лица, и по-конкретно:

               а)

               правото на свободно движение на стоки, за чието упражняване административните формалности са от процедурен, а не от материален характер;

               б)

               правото на свобода на предприемачеството, чието ядро е накърнено от забраната на алтернативни способи за доказване на произход,

               в)

               принципа на пропорционалността, който е несъвместим с изключването на всички други средства за доказване на произход, освен документите Т2М;

               г)

               принципа на оправданите правни очаквания на правния субект, който, макар и да се е държал като внимателен наблюдател на пазара, е понесъл сериозни вреди от това, че се е опитал да упражни правата си, които му се предоставят от общностното право;

               д)

               принципа за ефективна съдебна защита, който се противопоставя на„отказа от правосъдие“, получен от дружеството — ищец от гръцките, тунизийските и общностните власти.

         В допълнение към стойността на претендираното обезщетение, ищецът изтъква, че необичайният и специфичен характер на твърдяната вреда дава основание за поправянето й и твърди, че в конкретния случай са налице предпоставки за търсене на отговорност за обезщетение от Общността за невиновно причинени вреди.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр.1).


title: Дело C-249/13: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Pau (Франция) на 6 май 2013 г. — Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Pau (Франция) на 6 май 2013 г. — Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Дело C-249/13)
   2013/C 189/25
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Pau

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Khaled Boudjlida

      Ответник: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Преюдициални въпроси

               1.

               Какво е съдържанието на определеното в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз право на изслушване в случай на незаконно пребиваващ чужденец, който е гражданин на трета държава и по отношение на който трябва да се приеме решение за връщане? По-специално включва ли това право правото да му се предостави възможност да анализира всички изтъквани срещу него обстоятелства във връзка с неговото право на пребиваване, да изложи устно или писмено своето становище след достатъчен срок за размисъл и да се възползва от помощта на избран от него повереник?

               2.

               Трябва ли при необходимост това съдържание да се измени или ограничи с оглед на целта от общ интерес на политиката за връщане, изложена в [посочената по-горе] директива от 16 декември 2008 г. (1)?

               3.

               При утвърдителен отговор какви са измененията, които трябва да бъдат допуснати и в съответствие с какви критерии следва да се определят те?

      (1)  Директива 2008/115/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (OB L 348, стр. 98).


title: Дело T-271/09: Решение на Общия съд от 15 септември 2011 г. — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg/СХВП — British-American Tobacco Polska ( Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg ) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg — По-ранни национални словна марка JAN III SOBIESKI и фигуративна марка Jan III Sobieski — Неизпълнение на задължението за навременно плащане в брой или чрез банков превод на таксата за обжалване — Решение на апелативния състав, с което се постановява, че жалбата се счита за неподадена — Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2869/95 — Молба за restitutio in integrum — Липса на изключителни или непредвидими обстоятелства — Член 81 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/40

         Решение на Общия съд от 15 септември 2011 г. — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg/СХВП — British-American Tobacco Polska („Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg“)
   (Дело T-271/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg“ - По-ранни национални словна марка „JAN III SOBIESKI“ и фигуративна марка „Jan III Sobieski“ - Неизпълнение на задължението за навременно плащане в брой или чрез банков превод на таксата за обжалване - Решение на апелативния състав, с което се постановява, че жалбата се счита за неподадена - Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2869/95 - Молба за restitutio in integrum - Липса на изключителни или непредвидими обстоятелства - Член 81 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 311/71
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Дортмунд, Германия) (представители: U. Fitzner и U.H. Fitzner, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Полша)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 май 2009 г. (преписка № R 771/2008-4), постановено в производство по възражение между British-American Tobacco Polska S.A. и Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело T-468/09: Определение на Общия съд от 3 декември 2012 г. — JSK International Architekten und Ingenieure/ЕЦБ

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/68

         Определение на Общия съд от 3 декември 2012 г. — JSK International Architekten und Ingenieure/ЕЦБ
   (Дело T-468/09) (1)

   2013/C 26/134
   Език на производството: немски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-298/11: Жалба, подадена на 31 май 2011 г. — Ghost Brand/СХВП — Procter & Gamble International Operations (GHOST)

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/27

         Жалба, подадена на 31 май 2011 г. — Ghost Brand/СХВП — Procter & Gamble International Operations (GHOST)
   (Дело T-298/11)
   2011/C 238/47
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ghost Brand Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: N. Caddick, QC)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Procter & Gamble International Operations SA (Женева, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да постанови, че прехвърлянето на правото на собственост върху марка на Общността „GHOST“, регистрирана под № 282350, в полза на Procter & Gamble International Operations S.A., следва да бъде регистрирано и публикувано единствено що се отнася до „козметика“, а собствеността по отношение на всички стоки от клас 25 и по отношение на „сапуни; парфюмерия, етерични масла, лосиони за коса“ от клас 3 остава на името на Ghost Brand Limited.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за прехвърляне на право на собственост: Словната марка на Общността „GHOST“, регистрирана под № 282350 за стоки от клас 3 („сапуни, парфюмерия, етерични масла, козметика, лосиони за коса“)

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска прехвърляне на правото на собственост върху марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Решение на отдела за регистрация, дизайни и модели: Отхвърля искането за частично прехвърляне на правото на собственост

      Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение и решава, че отделът за регистрация, дизайни и модели следва да регистрира и публикува прехвърлянето на правото на собственост

      Изложени правни основания: Жалбоподателят изтъква три правни основания, състоящи се най-общо в това, че: (i) втори апелативен състав е допуснал грешка като не го уведомил за обжалването или за взетото по жалбата решение; (ii) втори апелативен състав не разполагал с цялата необходима информация, а жалбата била основана на неверни данни, и (iii) другата страна в производството пред апелативния състав е действала недобросъвестно като е обжалвала решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар.


title: Дело C-372/08 P: Жалба, подадена на 14 август 2008 г. от Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd срещу Определение на Първоинстанционния съд (седми състав) от 2 юни 2008 г. по дело T-172/07 Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd/Комисия на Европейските общности

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/25

         Жалба, подадена на 14 август 2008 г. от Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd срещу Определение на Първоинстанционния съд (седми състав) от 2 юни 2008 г. по дело T-172/07 Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-372/08 P)
   (2008/C 285/40)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (представители: G. Hogan, SC, N. Travers, BL, T. O'Sullivan, BL, D. Barry, Solicitor)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Кралство Испания
   Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени изцяло определението на Първоинстанционния съд,

               —

               да се върне делото на Първоинстанционния съд за решаване на спора по същество, като преценката на възражението за недопустимост, представено от Комисията на 7 септември 2007 г., се извърши с посоченото решение по същество,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите по настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите се основават на три твърдения за допуснати в обжалваното определение нарушения на общностното право. На първо място те твърдят, че Първоинстанционният съд неправилно тълкува член 20 от Регламент № 2371/2002 (1), и по-специално обхвата на правомощията, запазени за държавите-членки съгласно член 20, параграф 3 от него. На второ място, той тълкувал неправилно член 20, параграф 5, като приел, че жалбоподателите не са пряко засегнати, тъй като е налице възможност за размяна на квоти между държавите-членки. Накрая, Първоинстанционният съд допуснал грешка, като не взел предвид обстоятелството, че като определена група лица жалбоподателите били пряко засегнати от спорния регламент.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 358, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 237).


title: Дело C-9/13: Определение на председателя на Съда от 7 май 2014 г.  — Европейска комисия/Република Словения, встъпване: Кралство Белгия и Кралство Нидерландия

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/17

         Определение на председателя на Съда от 7 май 2014 г. — Европейска комисия/Република Словения, встъпване: Кралство Белгия и Кралство Нидерландия
   (Дело C-9/13) (1)

   2014/C 261/26
   Език на производството: словенски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 63, 2.3.2013 г.


title: Дело T-10/4: Жалба, подадена на 3 януари 2014 г. — Inditex и Naviera Nebulosa de Omega/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/51

         Жалба, подадена на 3 януари 2014 г. — Inditex и Naviera Nebulosa de Omega/Комисия
   (Дело T-10/4)
   2014/C 52/99
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Испания) и Naviera Nebulosa de Omega, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo и A. Biondi, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело F-42/10: Жалба, подадена на 3 юни 2010 г. — Skareby/Комисия

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/55

         Жалба, подадена на 3 юни 2010 г. — Skareby/Комисия
   (Дело F-42/10)
   ()
   2010/C 209/89
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Carina Skareby (Льовен, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяната на решението на Комисията, с което се отхвърля оплакването на жалбоподателката за това, че тя е била предмет и е изпитала психологически тормоз през периода, в който е била на работа в регионалната делегация на Комисията в Киргизстан.

      Искания на жалбоподателката

   Жалбоподателката моли Съда:

               —

               да поиска от Комисията да представи доклада на нейната служба за разследвания и дисциплинарни въпроси (IDOC), заедно с подкрепящи доказателства,

               —

               да отмени решението на Комисията от 23 юли 2009 г. и доколкото е необходимо решението за отхвърляне на оплакването,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-26/07: Иск, предявен на 25 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/24

         Иск, предявен на 25 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-26/07)
   (2007/C 56/46)
   Език на производството: Гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M Kontou и A.-M. Rouchaud-Joët)

      Ответник: Република Гърция
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО (1) на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления, или във всеки случай като не е уведомила Комисията за приемането им, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи за нея по силата на тази директива;

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати разноските.

         Правни основания и главни доводи
   Срокът, предвиден за транспониране на Директива 2004/80/ЕО във вътрешното право, е изтекъл на 1 януари 2006 година.

      (1)   ОВ L 261, 6.8.2004 г., стр. 15.


title: Дело C-44/11: Решение на Съда (втори състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst/Deutsche Bank AG (Директива 2006/112/ЕО — Член 56, параграф 1, буква д) — Член 135, параграф 1, букви е) и ж) — Освобождаване от данъчно облагане на сделки по управление на активи — ценни книжа (управление на портфейла)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/7

         Решение на Съда (втори състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst/Deutsche Bank AG
   (Дело C-44/11) (1)

   (Директива 2006/112/ЕО - Член 56, параграф 1, буква д) - Член 135, параграф 1, букви е) и ж) - Освобождаване от данъчно облагане на сделки по управление на активи - ценни книжа (управление на портфейла)
   2012/C 295/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Ответник: Deutsche Bank AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 56, параграф 1, буква д) и на член 135, параграф 1, букви е) и ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3) — Освобождаване от данъчно облагане на сделки по управление на активи — ценни книжа за частни клиенти

      Диспозитив

               1.

               Услуга по управление на активи — ценни книжа, като разглежданата в спора по главното производство, а именно извършвана срещу възнаграждение дейност, при която данъчнозадълженото лице взима самостоятелно решение дали да закупи и продаде ценни книжа и изпълнява това решение с покупката и продажбата на ценните книжа, се състои от два елемента, които са толкова тясно свързани, че обективно образуват една-единствена икономическа доставка.

               2.

               Член 135, параграф 1, буква е) или ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че управление на активи — ценни книжа, като разглежданото в главното производство, не е освободено от данък върху добавената стойност съгласно тази разпоредба.

               3.

               Член 56, параграф 1, буква д) от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага не само към посочените в член 135, параграф 1, букви а)—ж) от същата директива услуги, но и към услугите по управление на активи — ценни книжа.

      (1)  ОВ C 145, 14.5.2011 г.


title: Дело C-244/14: Определение на председателя на Съда от 7 юли 2015 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/25

         Определение на председателя на Съда от 7 юли 2015 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-244/14) (1)

   (2015/C 320/34)
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело C-159/09: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de commerce de Bourges (Франция) на 8 май 2009 г. — Lidl SNC/Vierzon Distribution SA

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/27

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de commerce de Bourges (Франция) на 8 май 2009 г. — Lidl SNC/Vierzon Distribution SA
   (Дело C-159/09)
   2009/C 180/46
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal de commerce de Bourges

      Страни в главното производство

      Ищец: Lidl SNC

      Ответник: Vierzon Distribution SA

      Преюдициален въпрос

   Член 3а от Директива 84/450 (1), изменена с Директива 97/55 (2), трябва ли да се тълкува в смисъл, че не се разрешава осъществяването на сравнителна реклама чрез цените на продукти, задоволяващи еднакви потребности или предназначени за една и съща цел, тоест разкриващи достатъчна степен на взаимозаменяемост помежду си, поради единственото основание, че тъй като става въпрос за хранителни продукти, хранителните качества на всеки един от тези продукти, или във всеки случай удоволствието при консумирането им, се променя напълно според условията и мястото на производството им, според използваните съставки, според опита на производителя?

      (1)  Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със заблуждаваща реклама (ОВ L 250, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 153).

      (2)  Директива 97/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 октомври 1997 година за изменение на Директива 84/450/ЕИО относно заблуждаващата реклама с цел да се обхване сравнителната реклама (ОВ L 290, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 4, стр. 196).


title: Дело T-106/10: Жалба, подадена на 4 март 2010 г. — Испания/Комисия

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/71

         Жалба, подадена на 4 март 2010 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-106/10)
   2010/C 113/105
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение C(2009) 10136 окончателен от 18 декември 2009 г. за прилагане на финансови корекции по отношение на помощта от ФЕОГА, секция „Ориентиране“ за програмата за инициатива на Общността CCI 2000.ES.06.0.PC.003 (Испания — Leader+ Aragón), и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С обжалваното решение Комисията прилага към декларираните от испанските власти разходи до 4 юни 2008 г. предварително определена нетна финансова корекция в размер на 2 %, което предполага намаляване с 652 674,70 EUR на помощта от секция „Ориентиране“ на ФЕОГА за разходите по посочената по-горе програма, първоначално предоставена съгласно Решение C(2001) 2067 на Комисията от 31 юли 2001 г.
   Кралство Испания счита, че решението следва да бъде отменено на две основания:

               Първото е нарушение поради неправилно прилагане на член 39 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 (1), доколкото твърдяните нередности, с които е мотивирана наложената от Комисията финансова корекция, всъщност не представляват нарушения на член 4 от Регламент (ЕО) № 438/2001 (2), тъй като наложеното от тази разпоредба задължение за отразяване на извършената работа в документацията за проверките на място не предполага непременно, че тази документация трябва да съдържа списък на извършените проверки, когато те са лесно установими.

               Второто основание е нарушение на принципа на пропорционалност, посочен в самия член 39, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1260/1999, във връзка с насоките за принципите, критериите и ориентировъчните проценти, които службите на Комисията следва да прилагат за определяне на финансовите корекции, предвидени в член 39, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 (3). На първо място е наложена корекция в размер на 2 % от разходите, при положение че информацията, предоставена от испанските власти на Комисията, сочи, че рискът за Фонда е бил значително по-нисък от този процент. На второ място е удължен периодът, за който се отнася корекцията, така че в него са включени декларираните разходи не само до периода, обхванат от проверката на Комисията (17 декември 2004 г.), а и до датата на двустранната среща (4 юни 2008 г.).

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за Структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 438/2001 на Комисията от 2 март 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета по отношение на системите за управление и контрол на помощта, отпускана по структурните фондове (ОВ L 63, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 39).

      (3)  Документ C(2001) 476 от 2 март 2001 г.


title: Дело T-459/07: Жалба, подадена на 17 декември 2007 г. — Hangzhou Duralamp Electronics/Съвет

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/48

         Жалба, подадена на 17 декември 2007 г. — Hangzhou Duralamp Electronics/Съвет
   (Дело T-459/07)
   (2008/C 51/89)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou City, Китай) (представители: M. Gambardella и V. Villante, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени публикуваният в ОВ L 272, 17.10.2007 г., стр. 1 Регламент (ЕО) № 1205/2007 на Съвета от 15 октомври 2007 година за налагане на антидъмпингови мита върху вноса на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ-и), с произход от Китайската народна република, след приключване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96 и за разширяване на действието им за вноса на същия продукт, изпращан от Социалистическа република Виетнам, Ислямска република Пакистан и Република Филипини, доколкото той се прилага по отношение на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят, който е китайско дружество, иска да се отмени Регламент (ЕО) № 1205/2007 на Съвета от 15 октомври 2007 година за налагане на антидъмпингови мита върху вноса на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ-и), с произход от Китайската народна република, след приключване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96 и за разширяване на действието им за вноса на същия продукт, изпращан от Социалистическа република Виетнам, Ислямска република Пакистан и Република Филипини (1), доколкото посочените мерки се прилагат по отношение на жалбоподателя.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че е неправилно становището на Съвета, че всички КФЛ-и са един и същ продукт, въпреки различията между тях по отношение на дълготрайност, мощност, корпус, други интегрирани устройства, дължина, диаметър, диагонал или краен потребител.
   Жалбоподателят по-нататък изтъква, че Съветът е допуска явна грешка в преценката при изчисляването на дъмпинговите маржове, маржовете на подбиване на цените, и праговите стойности на вредата. Според жалбоподателя в спорния регламент не са обяснени методите, по които са есктраполирани данни от данните на Евростат; освен това Съветът трябвало да предостави на страните в разследването резюме относно използваните методи, което не е поверително, както и примери за изчисления.
   В допълнение жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му да бъде изслушан с оглед на избора на страна аналог, тъй като в хода на разследването, довело до приемане на спорния регламент, на жалбоподателя не е предоставена възможност да изрази становище във връзка със замяната на Мексико с Корея като страна аналог.
   Освен това жалбоподателят твърди, че Съветът нарушава членове 7, 9 и 21 от основния регламент (2) посредством налагането на антидъмпингови мита, въпреки че интересът на Общността не изисквал намеса.
   Накрая жалбоподателят твърди, че Съветът нарушава член 54, параграф 4 от основния регламент и допуска явна грешка в преценката като налага антидъмпингови мита, въпреки че жалбата за започване на разследването не е поддържана от производството на Общността, тъй като частта от производителите от Общността, които възразяват срещу жалбата, представлява повече от 50 % от общото производство в Общността на сходен продукт.

      (1)  ОВ L 272, 17.10.2007 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 1996 г., L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223).