title: Дело T-559/14: Жалба, подадена на 28 юли 2014 г.  — Ackermann Saatzucht и др./Парламент и Съвет

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/18

         Жалба, подадена на 28 юли 2014 г. — Ackermann Saatzucht и др./Парламент и Съвет
   (Дело T-559/14)
   2014/C 388/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG (Ирлбах, Германия), Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG (Хоенмокер, Германия); Deutsche Saatveredelung AG (Липстат, Германия); Ernst Benary, Samenzucht GmbH, (Хан. Мюнден, Германия); Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH (Остехофен, Германия); Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG (Клептов, Германия); Klemm + Sohn GmbH & Co. KG (Щутгарт, Германия); KWS Saat AG (Айнбек, Германия); Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG (Хоенлит, Германия); Nordsaat Saatzuchts GmbH (Халберстат, Германия); Peter Franck-Oberaspach (Швабиш Хал, Германия); P.H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH (Грундхоф, Германия); Saatzucht Streng — Engelen GmbH & Co. KG (Уфенхайм, Германия); Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия); Strube Research GmbH & Co. KG (Зьолинген, Германия); Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR (Зюдлон-Одинг, Германия) и W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (Леополдшохе, Германия) (представители: P. de Jong, P. Vlaemminck и B. Van Vooren, lawyers)

      Ответници: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за отмяна за допустима,

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 511/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно мерките за спазване от ползвателите, произтичащи от Протокола от Нагоя за достъпа до генетични ресурси и справедливата и равноправна подялба на ползите, произтичащи от тяхното използване в Съюза (ОВ L 150, стр. 59), и

               —

               да осъди Европейския парламент и Съвета да заплатят съдебните разноски..

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват пет основания.

               1.

               С първото основание се твърди, че ЕС е договаряща страна по Международната конвенция за защита на новите сортове растения, въведена в ЕС с Регламента относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1). Член 15, буква в) от този регламент признава т. нар. изключение в полза на селекционерите, а именно, че приложното поле на правната закрила на Общността на сортовете растения не обхваща „действията, извършвани с цел създаването или откриването и развитието на други сортове“. Обжалваният акт е тежко ограничение на изключението в полза на селекционерите, като по този начин нарушава правнообвързващо международно задължение на ЕС с директен ефект. Освен това изключението в полза на селекционерите е признато в член 27 от Споразумението относно единен патентен съд (СЕПС). Въпреки че ЕС не е страна по това споразумение, обжалваният акт по същество изисква държавите членки да нарушат международните си задължения, произтичащи от СЕПС.

               2.

               С второто основание се твърди, че като договаряща страна по Конвенцията за биологично разнообразие и съгласно член 3, параграф 5 ДЕС Европейският съюз е длъжен да подкрепя опазването на биологичното разнообразие на планетата. Обжалваният регламент ще има значително обезсърчаващо въздействие върху всички усилия, отнасящи се до закрилата на растителното биологично разнообразие, като по този начин засяга това международно задължение.

               3.

               С третото основание се твърди, че обжалваният акт се основава единствено на член 192, параграф 1 ДФЕС. Съгласно утвърдената съдебна практика правното основание на даден акт трябва да се основава на обективни критерии, които да могат да бъдат предмет на съдебен контрол. Доколкото актът има за цел да уреди мерки за спазване от ползвателите във вътрешния пазар на ЕС, регламентът е трябвало да се основе на член 114 ДФЕС. Изборът на правно основание има последици за определяне на съдържанието на акта, тъй като целите, за които могат да се използват правните основания, са напълно различни, като така засяга в значителна степен законодателния процес.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че регламентът явно нарушава принципа на пропорционалност, установен в член 5, параграф 4 ДЕС, тъй като: първо, в оценката на въздействието липсва връзка между количествените данни и изводите, основани само на доводи „относно качеството“; второ, той очевидно не отчита, че растениевъдният сектор е сериозно и отчетливо повлиян предвид факта, че генетичните ресурси са самата същност на сектора, а не само вторична част от неговите дейности; трето, регламентът налага очевидно несъразмерни ограничения на член 16 от Хартата на ЕС; четвърто, той налага de facto нескончаемо задължение на растениевъдния сектор да регистрира и съхранява данни за своите дейности; накрая, налице са по-малко ограничителни мерки, както е видно от „Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие“.

               5.

               С петото основание се твърди, че обжалваният регламент създава явно положение на правна несигурност за растениевъдите, тъй като: първо, приложното му поле зависи от това дали държавите избират да упражнят суверенитет върху генетичните ресурси; второ, той се базира на свободни определения, които не позволяват да се установи дали генетичните ресурси се считат за „използвани“; трето, отчита се, че неговото свободно тълкуване води до възможно de facto ретроактивно прилагане, накрая, отчита се, че разработването на най-добри практики само „може“ да намали риска ползвателите, които са подчинени на обжалвания акт, да не спазват задълженията си.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197)


title: Дело T-545/12: Жалба, подадена на 17 декември 2012 г. — Mory и др./Комисия

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/23

         Жалба, подадена на 17 декември 2012 г. — Mory и др./Комисия
   (Дело T-545/12)
   2013/C 71/36
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Mory SA (Pantin, Франция), Mory Team (Pantin) и Compagnie française superga d’investissement dans le service (CFSIS) (Miraumont, Франция) (представители: адв. B. Vatier и адв. F. Loubières)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите изтъкват пет основания в подкрепа на жалбата си срещу Решение C(2012) 2401, окончателен, на Комисията от 4 април 2012 г., с което Комисията уточнява, че задължението за възстановяване на държавните помощи, наложено на дружествата Sernam с член 2 от Решение C(2012) 1616, окончателен, на Комисията от 4 април 2012 г., не се отнася за потенциалните приобретатели на активи на групата Sernam (1).

               1.

               Първо основание, изведено от липсата на компетентност на Комисията да приеме обжалваното решение и от извършената по този начин злоупотреба с власт, тъй като Комисията не е компетентна да приеме решение, с което се установява, че приетата процедура за изпълнение на решението от 9 март 2012 г. не представлява заобикаляне на това решение, без ново задълбочено разследване.

               2.

               Второ основание, изведено от нарушението на задължението за спазване на официална процедура по разследване в рамките на контрола върху държавните помощи, в случай на сериозни съмнения.

               3.

               Трето основание, изведено от противоречие между предмет и мотиви, доколкото, от една страна, предметът на решението, посочен от Комисията, и действителното му съдържание не са еднакви и, от друга страна, решението съдържа противоречиви критерии за преценка на липсата на икономическа приемственост между подпомогнатите дейности и приобретателя на тези дейности.

               4.

               Четвърто основание, изведено от явни грешки в преценката по отношение на i) предмета на продажбата, ii) цената на трансфера, iii) момента на извършване на трансфера, iv) степента на независимост на новите собственици и акционери и v) икономическата логика на операцията.

               5.

               Пето основание, изведено от липсата на правно основание, доколкото решението е взето без проверка дали прехвърлянето на активите е било извършено съобразно тяхната пазарна стойност и без изследване на последиците от факта, че приобретателят е част от същата група, която е предоставила незаконните помощи.

      (1)  Държавна помощ № SA.34547 (2012/N) — Франция, за която е публикувано съобщение в Официален вестник на Европейския съюз (ОВ 2012 г., C 305, стр. 10).


title: Дело T-510/15: Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. — Mengozzi/СХВП — Consorzio per la Tutela dell’Olio Extravergine di Oliva Toscano (TOSCORO)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/46

         Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. — Mengozzi/СХВП — Consorzio per la Tutela dell’Olio Extravergine di Oliva Toscano (TOSCORO)
   (Дело T-510/15)
   (2015/C 354/56)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Roberto Mengozzi (Монако, Монако) (представител: T. Schuffenecker, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Consorzio per la Tutela dell’Olio Extravergine di Oliva Toscano IGP (Флоренция, Италия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „TOSCORO“/марка на Общността № 2 752 509

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 5 юни 2015 г. по преписка R 322/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да потвърди обжалваното решение частично и да го отмени в тази му част, в която се обявява за недействителна марката на Общността, регистрирана за стоките „хранителни масла и мазнини; ядивни растителни масла, в частност маслинови“, и „пастети от зелени и черни маслини“,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя пред апелативния състав,

               —

               да осъди другата страна в производството пред апелативния състав — ако тя встъпи в настоящото производство — да заплати съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя пред апелативния състав.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква к) от Регламент № 207/2009 и на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1151/2012,

               —

               Нарушение на член 13, параграф 1, буква б) от Регламент № 1151/2012,

               —

               Нарушение на член 15 от Споразумението ТРИПС.


title: Дело T-135/11: Решение на Общия съд от 10 юли 2012 г. — Clorox/СХВП — Industrias Alen (CLORALEX) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „CLORALEX“ — По-ранни национални словни марки „CLOROX“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/14

         Решение на Общия съд от 10 юли 2012 г. — Clorox/СХВП — Industrias Alen (CLORALEX)
   (Дело T-135/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CLORALEX“ - По-ранни национални словни марки „CLOROX“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 250/25
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: The Clorox Company (Oakland, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister и A. Chaudri, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Industrias Alen SA de CV (Nuevo León, Мексико) (представител: J. Astiz Suárez, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 декември 2010 г. (преписка R 521/2009-4) относно производство по възражение между The Clorox Company и Industrias Alen SA de CV.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 декември 2010 г. (преписка R 521/2009-4).

               2.

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на The Clorox Company.

               3.

               Industrias Alen SA de CV понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело T-244/13: Жалба, подадена на 2 май 2013 г. — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/40

         Жалба, подадена на 2 май 2013 г. — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Комисия
   (Дело T-244/13)
   2013/C 171/80
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL (Мадрид, Испания) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


title: Дело C-78/11: Решение на Съда (пети състав) от 21 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT, Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO. (Директива 2003/88/ЕО — Организация на работното време — Право на платен годишен отпуск — Отпуск по болест — Годишен отпуск, който съвпада с отпуск по болест — Право на ползване на платения годишен отпуск през друг период)

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/4

         Решение на Съда (пети състав) от 21 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT, Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.
   (Дело C-78/11) (1)

   (Директива 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Право на платен годишен отпуск - Отпуск по болест - Годишен отпуск, който съвпада с отпуск по болест - Право на ползване на платения годишен отпуск през друг период)
   2012/C 250/07
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Ответници: Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT, Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Временна нетрудоспособност, настъпила внезапно през периода на отпуск — Национална правна уредба, който не позволява прекъсване на годишния отпуск и неговото последващо продължаване изцяло или за остатъчния период

      Диспозитив

   Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национални разпоредби, които предвиждат, че работник, намиращ се в положение на неработоспособност, настъпила през периода на платения му годишен отпуск, няма право да ползва по-късно този годишен отпуск, който съвпада с периода на неработоспособност.

      (1)  ОВ C 152, 21.5.2011 г.


title: Дело T-365/09: Жалба, подадена на 17 септември 2009 г. — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki/СХВП — Free (FREE)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/81

         Жалба, подадена на 17 септември 2009 г. — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki/СХВП — Free (FREE)
   (Дело T-365/09)
   2009/C 267/144
   Език, па който е подадена жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki AE (Атина, Гърция) (представители: A. Koliothomas and K. Papadiamantis, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Free SAS (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 юни 2009 г. по дело R 1346/2008 1;

               —

               да се отхвърли възражението;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски пред Първоинстанционния съд; и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски, възникнали в рамките на такова производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „FREE“ за стоки от клас 16

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване: словната марка „FREE“, регистрирана във Франция за услуги от клас 38; фигуративната марка „FREE — LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX“, регистрирана във Франция за услуги от класове 35 и 38

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля изцяло заявлението за регистрация на марка на Общността

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е приел неправилно, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки; нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е мотивирал извода си, че е налице прилика между стоките от клас 16, обхванати от разглежданата марка на Общността, и услугите от клас 38, обхванати от по-ранната марка.


title: Дело T-199/05: Определение на Първоинстанционния съд от 14 май 2007 г. — Gnemmi/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Доклад относно развитието на кариерата — Процедура по оценяване за 2003 г. — Явно недопустим и явно лишен от всякакво правно основание иск)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/26

         Определение на Първоинстанционния съд от 14 май 2007 г. — Gnemmi/Комисия
   (Дело T-199/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад относно развитието на кариерата - Процедура по оценяване за 2003 г. - Явно недопустим и явно лишен от всякакво правно основание иск)
   (2007/C 170/52)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Laura Gnemmi (Arona, Италия) (представители: първоначално G. Bounéou и F. Frabetti, впоследствие F. Frabetti, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Berscheid и M. Velardo)
   Предмет
   Като главно искане — отмяна на процедурата по оценяване за 2003 г., доколкото се отнася до ищеца, и при условията на евентуалност, на доклада относно развитието на кариерата на ищеца за същата година.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като частично явно недопустим, и в останалата му част, като явно лишен от всякакво правно основание.

               2)

               Ищецът поема собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 193, 6.8.2005 г.


title: Дело C-514/12: Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Salzburg (Австрия) на 14 ноември 2012 г. — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/7

         Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Salzburg (Австрия) на 14 ноември 2012 г. — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg
   (Дело C-514/12)
   2013/C 63/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesgericht Salzburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH

      Ответник: Land Salzburg

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли член 45 ДФЕС и член 7, параграф 1 от Регламент № 492/2011 (1) национална правна уредба (в случая, членове 53 и 54 от Salzburger Landesvertragsbedienstetengesetz), съгласно която при определянето на референтната дата за повишението в по-горните степени на заплащане работодателят — публичноправен субект отчита изцяло периодите, които служителите му са прослужили при него без прекъсване, но отчита, глобално и от определена възраст нататък, само отчасти периодите, които служителите му са прослужили при други работодатели — частноправни или публичноправни субекти — в Австрия или в други държави от ЕС или от ЕИП?

      (1)  Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (OB L 141, стр. 1).


title: Дело T-165/14: Определение на Общия съд от 3 септември 2014 г. — ANKO/Комисия и REA

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/23

         Определение на Общия съд от 3 септември 2014 г. — ANKO/Комисия и REA
   (Дело T-165/14) (1)

   2014/C 372/29
   Език на производството: гръцки
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело C-196/08: Решение на Съда (трети състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia, Италия) — Acoset SpA/Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa, Comune di Comiso (RG), Comune di Modica (RG), Provincia Regionale di Ragusa, Comune di Acate (RG), Comune di Chiaramonte Gulfi (RG), Comune di Giarratana (RG), Comune di Ispica (RG), Comune di Monterosso Almo (RG), Comune di Pozzallo (RG), Comune di Ragusa, Comune di Vittoria (RG), Comune di Santa Croce Camerina (RG), Comune di Scicli (RG) (Членове 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО — Възлагане на обществени поръчки — Възлагане на услуга по водоснабдяване на дружество със смесен капитал — Конкурентни процедури — Определяне на частния партньор, на когото е възложена експлоатацията на услугата — Възлагане без да се спазват правилата за възлагане на обществени поръчки)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/9

         Решение на Съда (трети състав) от 15 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia, Италия) — Acoset SpA/Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa, Comune di Comiso (RG), Comune di Modica (RG), Provincia Regionale di Ragusa, Comune di Acate (RG), Comune di Chiaramonte Gulfi (RG), Comune di Giarratana (RG), Comune di Ispica (RG), Comune di Monterosso Almo (RG), Comune di Pozzallo (RG), Comune di Ragusa, Comune di Vittoria (RG), Comune di Santa Croce Camerina (RG), Comune di Scicli (RG)
   (Дело C-196/08) (1)

   (Членове 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО - Възлагане на обществени поръчки - Възлагане на услуга по водоснабдяване на дружество със смесен капитал - Конкурентни процедури - Определяне на частния партньор, на когото е възложена експлоатацията на услугата - Възлагане без да се спазват правилата за възлагане на обществени поръчки)
   2009/C 297/07
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Acoset SpA

      Ответници: Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa, Comune di Comiso (RG), Comune di Modica (RG), Provincia Regionale di Ragusa, Comune di Acate (RG), Comune di Chiaramonte Gulfi (RG), Comune di Giarratana (RG), Comune di Ispica (RG), Comune di Monterosso Almo (RG), Comune di Pozzallo (RG), Comune di Ragusa, Comune di Vittoria (RG), Comune di Santa Croce Camerina (RG), Comune di Scicli (RG)

      В присъствието на: Saceccav Depurazioni Sacede SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Тълкуване на членове 43, 49 и 86 ЕО — Възлагане на услуга по водоснабдяване на дружество със смесен капитал, при което чрез конкурентна процедура се определя неговият частноправен партньор, отговорен за извършването на услугата — Възлагане извън рамките на нормите за възлагане на обществени поръчки

      Диспозитив

   Членове 43 ЕО, 49ЕО и 86 ЕО допускат пряко възлагане на обществена услуга, която включва предварителното извършване на определено строителство, като разглежданата в главното производство, на дружество със смесен публичен и частен капитал, специално създадено за предоставяне на тази услуга и имащо един-единствен предмет на дейност, в което частният съдружник е избран чрез процедура за възлагане на обществена поръчка, след проверка на финансовите, техническите, оперативните и управленски изисквания, свързани с услугата, чието предоставяне трябва да се гарантира, и на характеристиките на офертата от гледна точка на действията, които трябва да се извършват, при положение че въпросната процедура за възлагане на поръчка е в съответствие с наложените от Договора по отношение на концесиите принципи на свободна конкуренция, на прозрачност и на равно третиране.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело C-45/15 P: Жалба, подадена на 4 февруари 2015 г. от Safa Nicu Sepahan Co. срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 25 ноември 2014 г. по дело T-384/11, Safa Nicu Sepahan Co./Съвет на Европейския съюз

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/16

         Жалба, подадена на 4 февруари 2015 г. от Safa Nicu Sepahan Co. срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 25 ноември 2014 г. по дело T-384/11, Safa Nicu Sepahan Co./Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-45/15 P)
   (2015/C 118/23)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Safa Nicu Sepahan Co. (представител: A. Bahrami, avocat)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   По съображенията, изложени в настоящата жалба, Safa Nicu Sepahan Co. смята, че Съдът на Европейския съюз трябва:

               1.

               да отмени отчасти решението на Общия съд, постановено на 25 ноември 2014 г. по дело T-384/11, доколкото:

                           —

                           същият не признал понесените от Safa Nicu Sepahan Co. имуществени вреди и не му предоставил обезщетение за тях,

                           —

                           същият признал, че Safa Nicu Sepahan Co. е понесло неимуществени вреди, но като единствено обезщетение за тези вреди му предоставил произволно ниска сума от 50  000 EUR.

               2.

               да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол и въз основа на данните, с които разполага:
               на първо място

                           —

                           да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 5 6 62  737,40, EUR, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.

                           —

                           да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 2 0 00  000 EUR, ведно с лихвите, за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.

                           —

                           да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на жалбоподателя за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите.

                     при условията на евентуалност

                           —

                           да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.

                           —

                           да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, но не по-малко от 50  000 EUR, ведно с лихвите (както вече е постановено в цитираното решение на Общия съд), за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.

                           —

                           да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на Safa Nicu Sepahan Co. за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите.

                     При условията на евентуалност спрямо предходното

               3.

               да върне делото на Общия съд, който да преразгледа размера на вредите и да постанови ново решение в полза на Safa Nicu Sepahan Co.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага две основания срещу решението на Общия съд от 25 ноември 2014 г., всяко от които съдържа няколко оплаквания:

               —

               С първото основание жалбоподателят твърди, че в точки 93 — 149 от обжалваното съдебно решение Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изцяло отхвърлил искането на жалбоподателя за обезщетение за имуществени вреди, независимо че признал и потвърдил, че жалбоподателят действително претърпял имуществени вреди вследствие от особено неправомерното поведение на Съюза. В това отношение жалбоподателят излага следните оплаквания:

                           —

                           решението не предоставя никакво обезщетение за вредите, причинени от Съюза и неговите служители в нарушение на член 340, параграф 2 ДФЕС и на член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на ЕС; и двете норми прогласявали принципа на „пълно обезщетяване“;

                           —

                           на следващо място, с непредоставянето на никакво обезщетение за имуществени вреди, наличието на които било признато, решението нарушава принципите на пропорционалност и на справедлива оценка, и представлява отказ от правосъдие,

                           —

                           освен това решението нарушава закона поради явното изопачаване на факти и доказателства, и отхвърлянето с това решение на всички вреди на жалбоподателя следва от неправилна, нелогична и противоречива аргументация.

               —

               С второто основание жалбоподателят твърди, че в точки 92 и 149 от обжалваното съдебно решение Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че предоставянето на сума от 50  000 EUR би представлявало подходящо обезщетение. Така Общият съд не изпълнил задължението си за мотивиране, нарушил принципа на пропорционалност и принципа на плащане на обезщетение за действителните вреди и разходи, което довело до произволен и неправомерен резултат.


title: Дело T-378/14: Определение на Общия съд от 21 март 2016 г. — Salama/Съвет

text:
               10.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/21

         Определение на Общия съд от 21 март 2016 г. — Salama/Съвет
   (Дело T-378/14) (1)

   (2016/C 165/26)
   Език на производството: френски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.


title: Дело C-11/07: Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent — Белгия) — Hans Eckelkamp, Natalie Eckelkamp, Monica Eckelkamp, Saskia Eckelkamp, Thomas Eckelkamp, Jessica Eckelkamp, Joris Eckelkamp/Belgische Staat (Свободно движение на капитали — Членове 56 ЕО и 58 ЕО — Данък върху наследството — Национална правна уредба относно изчислението на данъците върху прехвърлянето на недвижими вещи, която не позволява приспадане от стойността на недвижимата вещ на ипотечните тежести върху тази недвижима вещ поради обстоятелството, че към момента на смъртта си лицето, чието наследство е открито, е местно лице за друга държава-членка — Ограничаване — Обосноваване — Липса)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/6

         Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2008 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent — Белгия) — Hans Eckelkamp, Natalie Eckelkamp, Monica Eckelkamp, Saskia Eckelkamp, Thomas Eckelkamp, Jessica Eckelkamp, Joris Eckelkamp/Belgische Staat
   (Дело C-11/07) (1)

   (Свободно движение на капитали - Членове 56 ЕО и 58 ЕО - Данък върху наследството - Национална правна уредба относно изчислението на данъците върху прехвърлянето на недвижими вещи, която не позволява приспадане от стойността на недвижимата вещ на ипотечните тежести върху тази недвижима вещ поради обстоятелството, че към момента на смъртта си лицето, чието наследство е открито, е местно лице за друга държава-членка - Ограничаване - Обосноваване - Липса)
   (2008/C 285/09)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hof van Beroep te Gent
   Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Hans Eckelkamp, Natalie Eckelkamp, Monica Eckelkamp, Saskia Eckelkamp, Thomas Eckelkamp, Jessica Eckelkamp, Joris Eckelkamp

      Ответник: Belgische Staat
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Gent — Тълкуване на членове 12 ЕО, 17 ЕО, 18 ЕО, 56 ЕО и 58 ЕО — Национална правна уредба относно изчислението на данъците върху наследството на недвижими вещи, която не позволява приспадане от стойността на недвижимата вещ на ипотечните тежести върху тази недвижима вещ поради това, че към момента на смъртта си наследодателят е местно лице за друга държава-членка
   Диспозитив
   Разпоредбите на член 56 ЕО във връзка с член 58 ЕО трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че не допускат национална правна уредба, като разглежданата в главното производство, свързана с изчислението на данъците върху наследството и данъците върху прехвърлянето, дължими за недвижим имот, намиращ се в държава-членка, която не предвижда възможност за приспадане на дълговете, с които този недвижим имот е обременен, когато към момента на смъртта си лицето, чието наследство е открито, е местно лице не за тази държава, а за друга държава-членка, докато тази възможност за приспадане се предвижда, ако към същия момент това лице е местно лице за държавата, в която се намира недвижимият имот, включен в наследството.

      (1)  ОВ C 56, 10.3.2007 г.


title: Дело T-374/15: Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. — VM Vermögens-Management/СХВП — DAT Vermögensmanagement (Vermögensmanufaktur)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/64

         Жалба, подадена на 9 юли 2015 г. — VM Vermögens-Management/СХВП — DAT Vermögensmanagement (Vermögensmanufaktur)
   (Дело T-374/15)
   (2015/C 302/80)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: VM Vermögens-Management GmbH (Дюселдорф, Германия) (представители: T. Dolde, Rechtsanwalt, P. Homann, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: DAT Vermögensmanagement GmbH (Балдхам, Германия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Общността „Vermögensmanufaktur“ — марка на Общността № 8 770 042

      Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 април 2015 г. по преписка R 418/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 76 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-253/16: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия), постъпило на 3 май 2016 г. — Flibtravel International SA, Leonard Travel International SA/AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS и др.

text:
               18.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/28

         Преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles (Белгия), постъпило на 3 май 2016 г. — Flibtravel International SA, Leonard Travel International SA/AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS и др.
   (Дело C-253/16)
   (2016/C 260/35)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Flibtravel International SA, Leonard Travel International SA

      Ответници: AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS, Ryad SCRI, Taxis Bachir & Cie SCS, Abdelhamid El Barjraji, Abdelouahab Ben Bachir, Sotax SCRI, Mostapha El Hammouchi, Boughaz SPRL, Sahbaz SPRL, Jamal El Jelali, Mohamed Chakir Ben Kadour, Taxis Chalkis SCRL, Mohammed Gheris, Les délices de Fès SPRL, Abderrahmane Belyazid, E.A.R. SCS, Sotrans SPRL, B.M.A. SCS, Taxis Amri et Cie SCS, Aramak SCS, Rachid El Amrani, Mourad Bakkour, Mohamed Agharbiou, Omar Amri, Jmili Zouhair, Mustapha Ben Abderrahman, Mohamed Zahyani, Miltotax SPRL, Lextra SA, Ismael El Amrani, Farid Benazzouz, Imad Zufri, Abdel-Ilah Bokhamy, Ismail Al Bouhali, Bahri Messaoud & Cie SCS, Mostafa Bouzid, BKN Star SPRL, M.V.S. SPRL, A.B.M.B. SCS, Imatrans SPRL, Reda Bouyaknouden, Ayoub Tahri, Moulay Adil El Khatir, Redouan El Abboudi, Mohamed El Abboudi, Bilal El Abboudi, Sofian El Abboudi, Karim Bensbih, Hadel Bensbih, Mimoun Mallouk, Abdellah El Ghaffouli, Said El Aazzoui

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 96, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че може да се прилага спрямо наложените от държава членка на таксиметровите оператори цени и условия, когато: (a) съответните таксиметрови курсове единствено по изключение се осъществяват извън националните граници, (б) значителна част от клиентелата на разглежданите предприятия за таксиметров превоз се състои от граждани на Европейския съюз или постоянно пребиваващи в него лица, които не са граждани на съответната държава членка или постоянно пребиваващи в нея, и (в) при конкретните обстоятелства по делото за пътника спорните таксиметрови курсове много често са само етап от едно по-дълго пътуване с място на пристигане или място на отпътуване в държава от Съюза, различна от разглежданата държава членка?

               2)

               Трябва ли член 96, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че може да се прилага спрямо условията за упражняване на дейността — различни от ценовите условия и условията за получаване на разрешително за упражняване на съответната транспортна дейност — каквито в случая са забраната за таксиметровите оператори да поставят на разположение [на пътниците] отделни места, вместо цялото превозно средство и забраната за тези оператори да определят сами дестинацията на предложено на клиентите пътуване, които възпрепятстват тези оператори да групират клиентите с една и съща дестинация?

               3)

               Трябва ли член 96, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че забранява — освен при наличие на разрешение на Комисията — мерки като посочените във втория въпрос (a) чиято основна цел, наред с останалите цели, е да защити таксиметровите оператори срещу конкуренцията на предприятията за наемане на леки автомобили с шофьор и (б) чийто специфичен резултат при конкретните обстоятелства по делото е защитата на операторите на междуградски автобуси срещу конкуренцията на таксиметровите оператори?

               4)

               Трябва ли член 96, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че забранява — освен при наличие на разрешение на Комисията — мярка, която не допуска таксиметровите оператори да вербуват клиенти, когато при конкретните обстоятелства по делото тази мярка има за последица намаляване на възможността им да привличат клиентите на конкурентен оператор на междуградски автобуси?


title: Дело T-202/10: Определение на Общия съд от 16 декември 2011 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия (Държавни помощи — Схема за помощи, предоставени от Нидерландия в полза на дружества за социално жилищно строителство — Съществуващи помощи — Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка — Жалба за отмяна — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/23

         Определение на Общия съд от 16 декември 2011 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия
   (Дело T-202/10) (1)

   (Държавни помощи - Схема за помощи, предоставени от Нидерландия в полза на дружества за социално жилищно строителство - Съществуващи помощи - Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка - Жалба за отмяна - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2012/C 49/42
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатеби: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Pays-Bas); Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Нидерландия); Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Нидерландия); Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Нидерландия); и Stichting Woonstede (Ede, Нидерландия) (представители: P. Glazener, E. Henny и T. Ottervanger, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, S. Noë и S. Thomas, подпомагани от H. Gilliams, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи № E 2/2005 и № 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно строителство.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Vesteda Groep BV, на Асоциацията на институционалните инвеститори в недвижими имоти в Нидерландия, на Валонското дружество за жилищно строителство, на Социалното обединение за жилищното настаняване и на Европейската асоциация за социални жилища (Cecodhas).

               3.

               Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest и Stichting Woonstede понасят направените от тях разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

               4.

               Vesteda Groep, Асоциацията на институционалните инвеститори в недвижими имоти в Нидерландия, Валонското дружество за жилищно строителство, Социалното обединение за жилищното настаняване и Cecodhas, подали молба за встъпване лица, понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело C-112/17: Преюдициално запитване от Amtsgerichts Hamburg (Германия), постъпило на 6 март 2017 г. — Angela Irmgard Diedrich и др./Société Air France SA

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/17

         Преюдициално запитване от Amtsgerichts Hamburg (Германия), постъпило на 6 март 2017 г. — Angela Irmgard Diedrich и др./Société Air France SA
   (Дело C-112/17)
   (2017/C 213/20)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищци: Angela Irmgard Diedrich, Thorsten Diedrich, Angel Wendy Mara Diederich

      Ответник: Société Air France SA
   С определение от 6 април 2017 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


title: Дело C-99/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 1 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy, Република Полша) — Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Далекосъобщителни услуги — Директива 2002/22/ЕО — Член 30, параграф 2 — Преносимост на телефонните номера — Правомощия на националните регулаторни органи — Потребителска такса — Възпиращ характер — Вземане предвид на разходите)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/12

         Решение на Съда (четвърти състав) от 1 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy, Република Полша) — Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Дело C-99/09) (1)

   (Далекосъобщителни услуги - Директива 2002/22/ЕО - Член 30, параграф 2 - Преносимост на телефонните номера - Правомощия на националните регулаторни органи - Потребителска такса - Възпиращ характер - Вземане предвид на разходите)
   2010/C 234/17
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Najwyższy

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o.

      Ответник: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Предмет

   Преюдициално запитване — Sąd Najwyższy — Тълкуване на член 30, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213) — Преносимост на телефонните номера — Задължение на националния регулаторен орган да взема предвид понасяните от операторите на мобилна телефонна мрежа разходи за извършване на услугата за преносимост, когато изпълнява задължението си да гарантира, че потребителската такса не възпира абонатите да използват тази услуга

      Диспозитив

   Член 30, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) трябва да се тълкува в смисъл, че националният регулаторен орган трябва да вземе предвид понасяните от операторите на мобилни телефонни мрежи разходи за осигуряване на преносимост на номера, когато преценява дали потребителската такса за тази услуга има възпиращ характер. Той обаче има право да определи пределен размер на начисляваната от операторите такса, който е по-нисък от понасяните от последните разходи, когато изчислената само на основата на тези разходи такса може да възпре потребителите да използват възможността за преносимост.

      (1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.


title: Дело C-66/09: Решение на Съда (втори състав) от 2 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, Република Литва) — Kirin Amgen, Inc./Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras (Патентно право — Лекарствени продукти — Регламент (ЕИО) № 1768/92 — Член 7, член 19 и член 19а, буква д) — Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Срок за подаване на заявката за такъв сертификат)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/11

      Решение на Съда (втори състав) от 2 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, Република Литва) — Kirin Amgen, Inc./Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
      (Дело C-66/09) (1)

      (Патентно право - Лекарствени продукти - Регламент (ЕИО) № 1768/92 - Член 7, член 19 и член 19а, буква д) - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Срок за подаване на заявката за такъв сертификат)
      (2010/C 288/17)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Страни в главното производство

         Ищец: Kirin Amgen, Inc.

         Ответник: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

         В присъствието на: Amgen Europe BV

         Предмет

      Преюдициално запитване — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Тълкуване на член 3, буква б), на член 7, параграф 1, на член 13, параграф 1, както и на членове 19 и 23 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130) — Дружество, притежател на европейски патент и на разрешително за пускане на пазара в Общността на лекарствен продукт, което е подало заявление за сертификат за допълнителна закрила за този лекарствен продукт — Определяне на датата, от която започва да тече срокът, предвиден за подаване на заявлението за сертификат за допълнителна закрила — Дата на издаването на разрешителното за пускане на пазара или дата на влизането в сила на разглеждания регламент за Литва вследствие на присъединяването й към Европейския съюз

         Диспозитив

      Член 7 и член 19а, буква д) от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, изменен с Акта относно условията на присъединяването на Чешка република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашка република и промените в Учредителните договори на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че не позволяват на притежателя на действителен основен патент за даден продукт да поиска от литовските компетентни органи, в шестмесечен срок след датата на присъединяване на Република Литва към Европейския съюз, издаването на сертификат за допълнителна закрила, когато по-рано от шест месеца преди присъединяването е получено общностно разрешение за пускане на пазара за този продукт като лекарствен продукт, в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2309/93 на Съвета от 22 юли 1993 г. относно установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и относно създаване на Европейска агенция за оценка на лекарствените продукти, но този продукт не е получил разрешение за пускане на пазара в Литва.

         (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело C-566/14 P: Решение на Съда (голям състав) от 14 юни 2016 г. — Jean-Charles Marchiani/Европейски парламент (Обжалване — Член на Европейския парламент — Надбавка за парламентарно сътрудничество — Възстановяване на недължимо платени суми — Събиране — Мерки по прилагане на устава на членовете на Парламента — Зачитане на правото на защита — Принцип на безпристрастност — Давност — Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 — Членове 78 — 81 — Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 — Членове 81, 82 и 93 — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Разумен срок)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/6

         Решение на Съда (голям състав) от 14 юни 2016 г. — Jean-Charles Marchiani/Европейски парламент
   (Дело C-566/14 P) (1)

   ((Обжалване - Член на Европейския парламент - Надбавка за парламентарно сътрудничество - Възстановяване на недължимо платени суми - Събиране - Мерки по прилагане на устава на членовете на Парламента - Зачитане на правото на защита - Принцип на безпристрастност - Давност - Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 - Членове 78 — 81 - Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 - Членове 81, 82 и 93 - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Разумен срок))
   (2016/C 305/09)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Jean-Charles Marchiani (представител: C.-S. Marchiani, avocat)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: G. Corstens и S. Seyr)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Jean-Charles Marchiani да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело T-806/16: Жалба, подадена на 15 ноември 2016 г. — Agricola J.M./EUIPO — Torres (CLOS DE LA TORRE)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/53

         Жалба, подадена на 15 ноември 2016 г. — Agricola J.M./EUIPO — Torres (CLOS DE LA TORRE)
   (Дело T-806/16)
   (2017/C 014/63)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Agricola J.M., SL (Girona, Испания) (представител: J. Clos Creus, abogada)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „CLOS DE LA TORRE“ — Заявка за регистрация № 13 029 533

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 28 юли 2016 г. по преписка R 2099/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да отмени решението от 7 август 2015 г. на отдела по споровете, с което е уважено възражението, направено за всички стоки от клас 33: Алкохолни напитки (с изключение на бира), и е отказана регистрацията на марката на Съюза за всички оспорвани стоки;

               —

               да измени предходните решения като разреши регистрацията на марката на жалбоподателя за всички стоки от клас 33;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 и на съдебната практика, постановена в аналогични на настоящия случаи.


title: Дело C-468/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Cosenza (Италия) на 19 октомври 2012 г. — CCIAA di Cosenza/Fallimento CIESSE SRL

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/14

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Cosenza (Италия) на 19 октомври 2012 г. — CCIAA di Cosenza/Fallimento CIESSE SRL
   (Дело C-468/12)
   2012/C 399/24
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Cosenza

      Страни в главното производство

      Ищец: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura (CCIAA) di Cosenza

      Ответник: Fallimento CIESSE SRL

      Преюдициални въпроси

   Противоречи ли на член 5 от Директива 2008/7/ЕО (1) от 12 февруари 2008 година италианската правна уредба, която определя реда и начина на изчисляване на годишния данък, който трябва да плащат всички субекти, развиващи стопанска дейност, в частта ѝ, в която се предвижда, че едноличните търговци плащат годишен данък с фиксиран размер (200 EUR, ако са вписани в обикновена секция или 88 EUR, ако са отбелязани в специална секция); че società semplici agricole (обикновените земеделски дружества) плащат годишен данък с фиксиран размер 100 EUR (и 20 EUR допълнително за всяко местно образувание); че местните образувания и/или клонове на предприятия със седалище в чужбина плащат данък с фиксиран размер 110 EUR; че обикновените неземеделски дружества плащат данък с фиксиран размер 200 EUR; че адвокатските дружества плащат данък с фиксиран размер 200 EUR, докато всички останали колективни стопански субекти (дружества, консорциуми и др.) са длъжни да плащат „данъци, пропорционални на оборота от предходната година“ (като по този начин плащат до 40 000 EUR), доколкото възлага задължение, значително по-тежко за упражняването на дейността на предприятието, когато същата се извършва от капиталово дружество (израз, схващан в изчерпателния смисъл на горепосочената общностна директива), отколкото когато се извършва от еднолично предприятие?

      (1)  Директива 2008/7/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 46, стр. 11).


title: Дело C-445/10: Определение на председателя на Съда от 21 март 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/21

         Определение на председателя на Съда от 21 март 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-445/10) (1)

   2011/C 211/45
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело T-11/15: Решение на Общия съд от 20 юли 2016 г. — Internet Consulting/EUIPO — Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „SUEDTIROL“ — Член 7, параграф 1, буква в) и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Абсолютно основание за отказ — Указание за географски произход — Описателен характер)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/25

         Решение на Общия съд от 20 юли 2016 г. — Internet Consulting/EUIPO — Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)
   (Дело T-11/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „SUEDTIROL“ - Член 7, параграф 1, буква в) и член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Абсолютно основание за отказ - Указание за географски произход - Описателен характер))
   (2016/C 326/44)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Internet Consulting GmbH (Брунико, Италия) (представители: L. Miori и A. Bertella, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (Италия) (представител: C. Volkmann, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение на разширения апелативен състав на EUIPO от 10 октомври 2014 г. (преписка R 574/2013-G) относно производство за обявяване на недействителност между Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige и Internet Consulting.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Internet Consulting GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 73, 2.3.2015 г.


title: Дело F-123/10: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 1 февруари 2012 г. — Bancale и Buccheri/Комисия (Публична служба — Срочно наети служители — Вътрешни конкурси — Условия за допускане — Професионален опит, придобит след получаване на дипломата — Диплома — Квалификация преди получаването на дипломата — Еквивалентност)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/27

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 1 февруари 2012 г. — Bancale и Buccheri/Комисия
   (Дело F-123/10) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Вътрешни конкурси - Условия за допускане - Професионален опит, придобит след получаване на дипломата - Диплома - Квалификация преди получаването на дипломата - Еквивалентност)
   2012/C 138/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Giovanni Bancale (Ватерло, Белгия) и Roberto Buccheri (Брюксел, Белгия) (представители: адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. É. Marchal)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Eggers и P. Pecho, впоследствие B. Eggers)

      Предмет

   Отмяна на решенията на конкурсната комисия за конкурс COM/INT/OLAF/09/AD8 и COM/INT/OLAF/09/AD10, с които жалбоподателите не са допуснати до участие в конкурса.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Г-н Bancale и г-н Buccheri понасят изцяло направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г., стр. 67.


title: Дело C-73/17: Жалба, подадена на 9 февруари 2017 г. — Френска република/Европейски парламент

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/37

         Жалба, подадена на 9 февруари 2017 г. — Френска република/Европейски парламент
   (Дело C-73/17)
   (2017/C 104/53)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda и E. de Moustier)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания

               —

               да се отменят дневният ред на заседанието на Европейския парламент в сряда, 30 ноември 2016 г., (документ P8_0J (2016)11-30) в частта, в която е предвидено пленарно обсъждане на одобрения от Помирителния комитет съвместен проект на общ бюджет; дневният ред на заседанието в четвъртък, 1 декември 2016 г., (документ P8_0J (2016)12-01) в частта, в която се предвижда гласуване с последващи обяснения на вот във връзка със съвместния проект на общ бюджет; законодателната резолюция на Европейския парламент от 1 декември 2016 г. относно съвместния проект на общ бюджет (документ TS-0475/2016, P8_TA-PROV(2016)0475 в неокончателната му редакция) и актът, с който съгласно предвидената в член 314, параграф 9 ДФЕС процедура председателят на Европейския парламент обявява, че общият бюджет е окончателно приет;

               —

               да се запази действието на акта — с който председателят на Европейския парламент обявява, че общият бюджет на Съюза за финансовата 2017 г. е приет — до окончателното приемане на този бюджет със съответстващ на Договорите акт, в разумен срок след постановяване на съдебното решение, и

               —

               Европейският парламент да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

               С жалбата си френското правителство иска да бъдат отменени четири акта, приети от Европейския парламент при упражняване на бюджетните му правомощия по време на допълнителната пленарна сесия, проведена на 30 ноември и 1 декември 2016 г. в Брюксел.

               2.

               Първият и втория акт, чиято отмяна иска френското правителство, представляват дневния ред на заседанията на Европейския парламент в сряда, 30 ноември 2016 г., и четвъртък, 1 декември 2016 г., в частите, в които съответно се предвижда пленарно обсъждане на съвместния проект на общ бюджет за финансовата 2017 г. и гласуване с последващи обяснения на вот във връзка със съвместния проект на общ бюджет.

               3.

               Третият обжалван акт е законодателната резолюция на Европейския парламент от 1 декември 2016 г. по съвместния проект на общия бюджет.

               4.

               На последно място, френското правителство иска да бъда отменен актът, с който в съответствие с член 314, параграф 9 ДФЕС председателят на Европейския парламент обявява, че общият бюджет е окончателно приет. Както следва по-специално от протокола от заседанието на Европейския парламент в четвъртък, 1 декември 2016 г., става въпрос за декларацията на председателя на Европейския парламент и за подписването от негова страна на общия бюджет след гласуването на законодателната резолюция по съвместния проект на общ бюджет.

               5.

               Френското правителство изтъква само едно основание, приемайки че четирите обжалвани акта трябва да бъдат отменени, тъй като с тях се нарушава Протокол № 6, приложен към Договора за ЕС и към ДФЕС, като и Протокол № 3, приложен към Договора за Евроатом, които се отнасят за определянето на седалищата на институциите и някои органи, служби и агенции на Европейския съюз.

               6.

               Всъщност, както от протоколите за седалището на институциите, така и от съдебната практика на Съда следва, че Европейският парламент не може да упражнява поверените му с член 314 ДФЕС бюджетни правомощия по време на допълнителните пленарни сесии, които се провеждат в Брюксел, а трябва да ги упражнява по време на редовните пленарни сесии, които се провеждат в Страсбург.

               7.

               Тъй като обаче законосъобразността на обжалвания акт на председателя на Европейския парламент се оспорва не поради крайната му цел или неговото съдържание, а единствено поради това, че е трябвало да бъде приет на редовна пленарна сесия в Страсбург, според френското правителство запазването на правното действие на този акт до приемането на съответстващ на Договорите нов акт е обосновано, предвид необходимостта от осигуряване на непрекъснатост на работата на европейската публична служба и наличието на сериозни съображения за правна сигурност.


title: Дело C-121/07: Решение на Съда (голям състав) от 9 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2001/18/ЕО — Съзнателно освобождаване в околната среда и пускане на пазара на ГМО — Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължение — Неизпълнение — Член 228 ЕО — Изпълнение в хода на производството — Имуществени санкции)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/8

         Решение на Съда (голям състав) от 9 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело C-121/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2001/18/ЕО - Съзнателно освобождаване в околната среда и пускане на пазара на ГМО - Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължение - Неизпълнение - Член 228 ЕО - Изпълнение в хода на производството - Имуществени санкции)
   (2009/C 44/12)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Stromsky и C. Zadra)

      Ответник: Френска република (представители: E. Belliard, S. Gasri и G. de Bergues)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: първоначално T. Boček, впоследствие M. Smolek)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неизпълнение на Решение на Съда от 15 юли 2004 година по дело Комисия/Франция (C-419/03) относно липсата на транспониране във вътрешното си право на разпоредбите на Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО [на Съвета от 23 април 1990 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда] (ОВ L 106, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75), които се различават или имат по-голям обхват от разпоредбите на тази последна директива — Искане за налагане на периодична имуществена санкция и на фиксирана сума
   Диспозитив

               1)

               Като не е взела към датата, на която е изтекъл определеният в мотивираното становище срок, всички мерки по изпълнението на Решение от 15 юли 2004 г. по дело Комисия/Франция (C 419/03) относно липсата на транспониране във вътрешното й право на разпоредбите на Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета, които разпоредби се различават или имат по-голям обхват от тези на Директива 90/220/ЕИО на Съвета от 23 април 1990 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 228, параграф 1 ЕО.

               2)

               Осъжда Френската република да заплати на Комисията на Европейските общности по сметка „Собствени средства на Европейската общност“ фиксирана сума в размер на 10 милиона евро.

               3)

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

               4)

               Чешката република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело T-835/16: Определение на Общия съд от 8 септември 2017 г. — Louvers Belgium/Комисия (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Обществени поръчки за стоки и услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на воали, тапети и вътрешни щори и услуги за поставяне, почистване и поддръжка — Отхвърляне на офертата на оферент — Отмяна на процедурата — Липса на основание за произнасяне — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/12

         Определение на Общия съд от 8 септември 2017 г. — Louvers Belgium/Комисия
   (Дело T-835/16) (1)

   ((Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Обществени поръчки за стоки и услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на воали, тапети и вътрешни щори и услуги за поставяне, почистване и поддръжка - Отхвърляне на офертата на оферент - Отмяна на процедурата - Липса на основание за произнасяне - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2017/C 357/16)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Louvers Belgium Co. (Zaventem, Белгия) (представител: V. Lejeune, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: O. Verheecke и A. Katsimerou)

      Предмет

   От една страна, искане, основано на член 263 ДФЕС и целящо отмяната на решението на Комисията от 19 септември 2016 г. да не възложи на жалбоподателя обществена поръчка OIB.02/PO/2016/012/703, и от друга страна, искане, основано на член 268 ДФЕС и целящо да се получи поправяне на вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял поради нарушенията, допуснати от Комисията в рамките на тази процедура за възлагане на обществена поръчка

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по искането за отмяна на решението на Комисията от 19 септември 2016 г. да не възложи на Louvers Belgium Co. обществена поръчка OIB.02/PO/2016/012/703, нито по искането за обезщетение, доколкото то обхваща твърдяната пропусната полза поради невъзлагането на поръчката.

               2)

               Отхвърля искането за обезщетение като явно лишено от всякакво правно основание, доколкото се отнася до разходите и тежестите, свързани с участието на Louvers Belgium Co. в процедурата за възлагане на обществени поръчки OIB.02/PO/2016/012/703.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 30, 30.1.2017 г.


title: Дело C-21/11: Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Provinciale di Benevento (Италия) на 14 януари 2011 г. — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & c./Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/6

         Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Provinciale di Benevento (Италия) на 14 януари 2011 г. — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & c./Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA
   (Дело C-21/11)
   2011/C 95/09
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Provinciale di Benevento

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & c.

      Ответник: Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA

      Преюдициални въпроси

   Съвместима ли е италианската такса за търговските камари, по-конкретно член 18, трета алинея от Закон № 580 от 29 декември 1993 г. относно преустройството на търговско-промишлените, занаятчийските и земеделските камари със съответните допълнения и изменения, с Директива 69/335/ЕИО (1) на Съвета от 17 юли 1969 година, и по-специално с член 10, буква в) и с член 12, буква д)?

      (1)  ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9.


title: Дело T-227/09: Решение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Feng Shen Technology/СХВП — Majtczak (FS) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „FS“ — Недобросъвестност на заявителя — Член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/23

         Решение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Feng Shen Technology/СХВП — Majtczak (FS)
   (Дело T-227/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „FS“ - Недобросъвестност на заявителя - Член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 133/43
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Feng Shen Technology Co. Ltd (Guieshan Township, Тайван) (представители: адв. P. Rath и адв. W. Festl-Wietek)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Jarosław Majtczak (Łódź, Полша) (представители: първоначално адв. J. Wyrwas, впоследствие адв. J. Radłowski)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 април 2009 г. (преписка R 529/2008-4), относно производство за обявяване на недействителност между Feng Shen Technology Co. Ltd и г-н Jarosław Majtczak

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 1 април 2009 г. (преписка R 529/2008-4).

               2.

               СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Feng Shen Technology Co. Ltd.

               3.

               Г-н Jarosław Majtczak понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело C-434/13 P: Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г.  — Европейска комисия/Parker Hannifin Manufacturing Srl, по-рано Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp. (Обжалване — Картели — Европейски пазар на морски маркучи — Правоприемство на правни субекти — Отговорност за неправомерното поведение — Намаляване на размера на глобата от Общия съд — Правомощие за пълен съдебен контрол)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/9

         Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г. — Европейска комисия/Parker Hannifin Manufacturing Srl, по-рано Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp.
   (Дело C-434/13 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Европейски пазар на морски маркучи - Правоприемство на правни субекти - Отговорност за неправомерното поведение - Намаляване на размера на глобата от Общия съд - Правомощие за пълен съдебен контрол))
   (2015/C 065/12)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: S. Noë, V. Bottka и R. Sauer)

      Други страни в производството: Parker Hannifin Manufacturing Srl, по-рано Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp. (представители: F. Amato, F. Marchini Càmia и B. Amory, адвокати)

      Диспозитив

               1)

               Отменя точки 1 — 3 от диспозитива на решение на Общия съд на Европейския съюз, Parker ITR и Parker Hannifin/Комисия (T-146/09, EU:T:2013:258).

               2)

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе по основателността на жалбата.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело C-31/09: Решение на Съда (голям състав) от 17 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (Директива 2004/83/ЕО — Минимални условия, които трябва да изпълняват лица от трети страни или лица без гражданство, за да могат да претендират за статут на бежанец — Лице без гражданство от палестински произход, което не е искало закрилата или помощта на Агенцията на Организацията на обединените нации за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (UNRWA) — Искане за предоставяне на статут на бежанец — Отхвърляне с довода за неизпълнение на условията, предвидени в член 1, раздел А от Конвенцията за статута на бежанците, съставена в Женева на 28 юли 1951 г. — Право на това лице без гражданство на признаване на статут на бежанец въз основа на член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2004/83)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/9

         Решение на Съда (голям състав) от 17 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Дело C-31/09) (1)

   (Директива 2004/83/ЕО - Минимални условия, които трябва да изпълняват лица от трети страни или лица без гражданство, за да могат да претендират за статут на бежанец - Лице без гражданство от палестински произход, което не е искало закрилата или помощта на Агенцията на Организацията на обединените нации за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (UNRWA) - Искане за предоставяне на статут на бежанец - Отхвърляне с довода за неизпълнение на условията, предвидени в член 1, раздел А от Конвенцията за статута на бежанците, съставена в Женева на 28 юли 1951 г. - Право на това лице без гражданство на признаване на статут на бежанец въз основа на член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2004/83)
   2010/C 221/13
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nawras Bolbol

      Ответник: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Предмет

   Преюдициално запитване — Fövárosi Bíróság (Унгария) — Тълкуване на член 12, параграф 1, буква a) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Лице без гражданство с палестински произход, което не е поискало закрилата или помощта на Агенцията на ООН за подпомагане на палестински бежанци в Близкия изток (UNRWA) и чиято молба, насочена към получаване на статут на бежанец, е била отхвърлена с мотива за отсъствие на условията, предвидени в член 1, раздел А от Женевската конвенция — Право на това лице без гражданство на признаване на статута на бежанец въз основа на член 12, параграф 1, буква a), изречение второ от Директива 2004/83/ЕО

      Диспозитив

   За целите на прилагането на член 12, параграф 1, буква а), първо изречение от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, дадено лице се ползва от закрилата или помощта на организация на Организацията на обединените нации, различна от Службата на Върховния комисар за бежанците на Организацията на обединените нации, когато това лице действително прибягва до тази закрила или помощ.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело T-381/14: Жалба, подадена на 30 май 2014 г.  — Pshonka/Council

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/38

         Жалба, подадена на 30 май 2014 г. — Pshonka/Council
   (Дело T-381/14)
   2014/C 261/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viktor Pavlovych Pshonka (Москва, Русия) (представители: C. Constantina и J.-M. Reymond, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени частично, на основание член 263 oт Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година, доколкото те засягат жалбоподателя и по-специално, да постанови:

                           —

                           премахване на името на жалбоподателя от приложение I към Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година;

                           —

                           премахване на името на жалбоподателя от приложение I към Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година;

               —

               да отмени частично, на основание член 263 ДФЕС, Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година и Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 година, доколкото те противоречат на съвместното предложение;

               —

               да осъди Съвета да поеме разноските в това производство и да присъди разноските на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят се позовава на три правни основания, които в основната си част са идентични или сходни с тези, изложени по дело T-380/14, Pshonka/Council.


title: Дело F-13/14: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от  26 юни 2014 г.  — DL/Комисия ( Заличаване — Оттегляне на жалбата — Член 89, параграф 7 от Процедурния правилник — Споразумение на страните относно разноските)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/30

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 юни 2014 г. — DL/Комисия
   (Дело F-13/14) (1)

   (( Заличаване - Оттегляне на жалбата - Член 89, параграф 7 от Процедурния правилник - Споразумение на страните относно разноските))
   2014/C 351/40
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: DL (Orp–Jauche, Белгия) (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и V. Joris)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля искането за продължаване на срока на даденото предварително разрешение за възстановяването на разходите за логопед на сина на жалбоподателя, в рамките на лечението на негово тежко заболяване, за периода 2012/2013 г.

      Диспозитив

               1)

               Заличава дело F-13/14 от регистъра на Съда на публичната служба.

               2)

               DL и Европейската комисия понасят разноските съобразно споразумението помежду им.

      (1)  OВ C 102 от 7.4.2014 г., стp. 46.


title: Дело T-102/09: Определение на Общия съд от 1 септември 2011 г. — Elosta/Комисия (Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Просрочие — Липса на непреодолима сила — Липса на извинима грешка — Недопустимост)

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/20

         Определение на Общия съд от 1 септември 2011 г. — Elosta/Комисия
   (Дело T-102/09) (1)

   (Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Липса на непреодолима сила - Липса на извинима грешка - Недопустимост)
   2011/C 319/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Abdelrazag Elosta (Pinner, Middlesex, Обединеното кралство) (представители: E. Grieves, barrister, A. McMurdie, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: E. Paasivirta и M. Konstantinidis)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: R. Szostak, G. Étienne, M.-M. Josephides и E. Finnegan)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 година за изменение за сто и трети път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 345, стр. 60), в частта, в която този акт се отнася до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Abdelrazag Elosta да заплати, освен направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дело T-594/16: Определение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Walton/Комисия (Жалба за отмяна — Публична служба — Срочно наети служители — Обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение — Преразглеждане на изчислението — Сила на пресъдено нещо — Частично недопустима и частично явно неоснователна жалба)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/32

         Определение на Общия съд от 16 февруари 2017 г. — Walton/Комисия
   (Дело T-594/16) (1)

   ((Жалба за отмяна - Публична служба - Срочно наети служители - Обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение - Преразглеждане на изчислението - Сила на пресъдено нещо - Частично недопустима и частично явно неоснователна жалба))
   (2017/C 121/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Robert Walton (Оксфорд, Обединено кралство) (представител: F. Moyse, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A.-C. Simon и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на органа, оправомощен да сключва договори, за което жалбоподателят е уведомен с писмо на Комисията от 15 март 2016 г. и с което като недопустимо се отхвърля неговото искане за преразглеждане на изчислението на обезщетението при прекратяване на служебното правоотношение след напускането му.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Robert Walton да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-24/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-14/07: Решение на Съда (трети състав) от 8 май 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR/Industrie- und Handelskammer Berlin (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 1348/2000 — Връчване на съдебни и извънсъдебни документи — Липса на превод на приложенията към документа — Последици)

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/5

         Решение на Съда (трети състав) от 8 май 2008 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR/Industrie- und Handelskammer Berlin
   (Дело C-14/07) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 1348/2000 - Връчване на съдебни и извънсъдебни документи - Липса на превод на приложенията към документа - Последици)
   (2008/C 158/07)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR

      Ответник: Industrie- und Handelskammer Berlin

      В присъствието на: Nicholas Grimshaw & Partners Ltd
   Предмет
   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета от 29 май 2000 година за връчване на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела в държавите-членки (ОВ L 160, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 161) — Отказ от приемане на искова молба, връчена в друга държава-членка и съставена на езика на получаващата държава-членка с мотив, че приложенията към исковата молба са налице само на езика на държавата-членка, в която е изготвен документът, на езика, който е определен от страните в сключен между тях договор като език за кореспонденция
   Диспозитив

               1.

               Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета от 29 май 2000 година за връчване на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела в държавите-членки трябва да се тълкува в смисъл, че получателят на документ за образуване на производство, който трябва да бъде връчен, няма право да откаже получаването на този документ, когато към него има приложения, представляващи подкрепящи доказателства, които не са съставени на езика на получаващата държава-членка или на език на държавата-членка, където документът е изготвен, който получателят разбира, но които имат единствено функция на доказателства и не са абсолютно необходими, за да бъдат разбрани предметът и основанието на искането, доколкото той дава възможност на получателя да защити правата си в рамките на съдебно производство в държавата-членка, в която документът е изготвен.
               Националният съд трябва да провери дали съдържанието на документа за образуване на производство е достатъчно, за да позволи на ответник да защити правата си, или подателят трябва да бъде задължен да отстрани липсата на превод на абсолютно необходимо приложение.

               2.

               Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 1348/2000 трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че получателят на връчен документ се е уговорил в сключен с ищеца в рамките на неговата професионална дейност договор, че езикът за кореспонденция е този на държавата-членка, където документът е изготвен, не съставлява презумпция за разбиране на езика, но е индиция, която съдът може да вземе предвид при проверката дали този получател разбира езика на държавата, където документът е изготвен.

               3.

               Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 1348/2000 трябва да се тълкува в смисъл, че получателят на връчен документ за образуване на производство във всеки случай не може да се позовава на тази разпоредба, за да откаже получаването на приложения към документ, които не са съставени на езика на получаващата държава-членка или на език на държавата-членка, в която документът е изготвен, който получателят разбира, когато в рамките на професионалната си дейност е сключил договор, в който се е уговорил, че езикът за кореспонденция е този на държавата-членка, в която документът е изготвен, и че приложенията, от една страна, се отнасят до посочената кореспонденция, а от друга страна, са съставени на уговорения език.

      (1)  ОВ C 56 от 10.3.2007 г.


title: Дело T-483/09: Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Affiliato BRICO CENTER“ — По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               6.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/28

         Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER)
   (Дело T-483/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Affiliato BRICO CENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 232/50
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. (преписка R 1048/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 септември 2009 г. (преписка R 1048/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.