title: Дело T-68/04: Решение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — SGL Carbon/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите — Тежест и продължителност на нарушението — Принцип на пропорционалност — Принцип на равно третиране — Максимална граница от 10 % от оборота — Мораторни лихви)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/30

         Решение на Първоинстанционния съд от 8 октомври 2008 г. — SGL Carbon/Комисия
   (Дело T-68/04) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите - Тежест и продължителност на нарушението - Принцип на пропорционалност - Принцип на равно третиране - Максимална граница от 10 % от оборота - Мораторни лихви)
   (2008/C 301/46)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: SGL Carbon AG (Висбаден, Германия) (представители: M. Klusmann и A. von Bonin, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и W. Mölls, подпомагани от H.-J. Freund, avocat)
   Предмет
   Жалба за отмяна на Решение 2004/420/ЕО на Комисията от 3 декември 2003 година относно процедура по прилагане на член 81 (ЕО) и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка C.38.359 — Стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения), а при условията на евентуалност — искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя с посоченото решение.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда SGL Carbon AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.


title: Дело T-278/17: Жалба, подадена на 10 май 2017 г. — Bank of New York Mellon/EUIPO — Nixen Partners („NEXEN“)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/36

         Жалба, подадена на 10 май 2017 г. — Bank of New York Mellon/EUIPO — Nixen Partners („NEXEN“)
   (Дело T-278/17)
   (2017/C 213/49)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Bank of New York Mellon Corp. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: A. Klett и K. Schlüter, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nixen Partners (Париж, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „NEXEN“ — заявка за регистрация № 13 374 152

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2017 г. по преписка R 1570/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение от 23 февруари 2017 г. по преписка R 1570/2016-2 и да отхвърли възражението;

               —

               да осъди EUIPO да понесе съдебните разноски, както и тези в производствата пред апелативния състав и пред отдела по споровете, включително и всички необходими разноски на жалбоподателя в тези производства.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-597/16: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/15

         Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca
   (Дело C-597/16)
   (2017/C 063/21)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Ответник: Antonio Zecca

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че когато с влязла в сила присъда е установено, че не е извършено престъпно деяние, без да е необходима последваща преценка от националната юрисдикция, не може по отношение на същите деяния да се започва или продължава последващо производство за налагане на санкции, които по своето естество и тежест могат да се квалифицират като наказателноправни санкции?

               2)

               Следва ли при преценката на ефикасността, съразмерността и възпиращото действие на санкциите за целите на установяване на нарушение на принципа ne bis in idem по смисъла на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз националната юрисдикция да взема предвид размера на наказанието, установен с Директива 2014/57/ЕС? (1).

      (1)  Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно наказателноправните санкции за пазарна злоупотреба (Директива за пазарната злоупотреба) (ОВ L 173, стр. 179).


title: Дело C-572/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Франция) на 8 декември 2010 г. — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/4

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Франция) на 8 декември 2010 г. — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Дело C-572/10)
   2011/C 72/07
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion

      Страни в главното производство

      Ищец: Clément Amedee

      Ответници: Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли механизмът, въведен с разпоредбите на член L.12, буква б) от Кодекса за гражданските и военните пенсии, изменени с разпоредбите на член 48 от Закона от 21 август 2003 г., и с разпоредбите на член R.13 от същия кодекс, изменени с разпоредбите на член 6 от Декрета от 26 декември 2003 г., да се разглежда като провеждащ непряка дискриминация по смисъла на член 157 от Договора за Европейския съюз по отношение на биологичните родители на деца предвид процента на мъжете, които могат да отговорят на условието за преустановяване на професионалната дейност за непрекъснат период от най-малко два месеца, и по-специално поради липсата на законова уредба, позволяваща им да изпълнят това условие в рамките на платен отпуск?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, може ли проведената по този начин непряка дискриминация да бъде обоснована с разпоредбите на член 6, параграф 3 от споразумението, приложено към протокол № 14 за социалната политика?

               3.

               При отрицателен отговор на втория въпрос, допускат ли разпоредбите на Директива 79/7/ЕИО (1) запазването на разпоредбите на член L.12, буква б) и на тези на член R.13 от Кодекса за гражданските и военните пенсии?

               4.

               При положителен отговор на първия въпрос и при отрицателен отговор на втория и третия въпрос, трябва ли разпоредбите на посочените членове да бъдат поставени под въпрос само що се отнася до дискриминацията, до която те водят, или се изразяват в невъзможността държавните служители от двата пола да предявят предоставените им по силата на тези разпоредби права?

      (1)  Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, 1979 г., стр. 24, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192)


title: Дело T-14/09: Жалба, подадена на 16 януари 2009 г.  — Vanhecke/Парламент

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/47

         Жалба, подадена на 16 януари 2009 г. — Vanhecke/Парламент
   (Дело T-14/09)
   (2009/C 69/104)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Frank Vanhecke (Brugge, Белгия) (представители: R. Tournicourt и B. Siffert, advocaten)

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение на Европейския парламент от 18 ноември 2008 г., съобщено на жалбоподателя на 30 ноември 2008 г., с което се снема парламентарният имунитет на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Белгийският министър на правосъдието моли с писмо до председателя на Европейския парламент да се снеме имунитета на жалбоподателя. По сведения на жалбоподателя молбата била резултат от запитване на прокуратурата на град Dendermonde, която е искала да започне срещу него преследване заради съдържанието на статия, публикувана в местния партиен вестник, чийто отговорен редактор за издаването в град Sint-Niklaas е жалбоподателят.
   В следствие на това Европейският парламент решава да снеме парламентарния имунитет на жалбоподателя.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че според член 10 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности членовете на Европейския парламент се ползват на територията на собствената им държава с имунитетите, предоставени на народните представители в собствената им страна. Ето защо следвало, че снемането на имунитет на член на Европейския парламент можело да бъде поискано само чрез органа, който според националното право е компетентен да снеме имунитета на народен представител. Следователно отправената до министъра на правосъдието молба за образуване на производство за снемане на парламентарния имунитет е трябвало да изхожда от генералната прокуратура към Hof van beroep, а не както в настоящия случай от местната окръжна прокуратура.
   Второто правно основание се отнася до вземането на решението от правната комисия на Европейския парламент. Жалбоподателят посочва, че членовете на комисията, взели решение по молбата за снемане на парламентарния му имунитет, или е трябвало да присъстват на заседанието, на което той е трябвало да бъде изслушан, или е трябвало да имат на разположение задълбочен доклад с представяне на доводите. В конкретния случай това не се е случило.
   На трето място жалбоподателят посочва нарушаване на поверителността и на задължението за пазене на тайна. В тази връзка той изтъква, че още преди окончателното гласуване на правната комисия докладът на председателя на комисията е бил на разположение на пресата.
   На четвърто място жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 7 от Правилник за дейността на Европейския парламент, поради това, че всякакъв дебат на пленарно заседание бил невъзможен.
   На пето място жалбоподателят посочва липса на мотиви, доколкото обжалваното решение се ограничавало до препращане към доклада на правната комисия.
   На шесто място жалбоподателят оспорва използвания от правната комисия мотив, според който: „не е част от задачите на представител на Европейския парламент да действа като отговорен издател на вестник на национална политическа партия“. Според жалбоподателя задача на политика е да изразява и разпространява политическо мнение, а издаването на политически издания, както и функцията на отговорен редактор били по-специално част от задълженията на член на Европейския парламент.


title: Дело C-65/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 16 февруари 2009 г. — Gebr. Weber GmbH/Jürgen Wittmer

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/17

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 16 февруари 2009 г. — Gebr. Weber GmbH/Jürgen Wittmer
   (Дело C-65/09)
   2009/C 90/26
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gebr. Weber GmbH

      Ответник: Jürgen Wittmer

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбите на член 3, параграф 3, първа и втора алинея от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която в случай на несъответствие на доставената потребителска стока с договора продавачът може да се отклони от изискания от потребителя начин на обезщетяване и когато този начин му налага разходи, които са неразумни (абсолютно непропорционални) в сравнение със стойността, която стоките биха имали, ако не съществуваше липса на съответствие, и със значимостта на липсата на съответствие?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: трябва ли разпоредбите на член 3, параграф 2 и параграф 3, трета алинея от посочената директива да се тълкуват в смисъл, че в случай на привеждане на потребителската стока в съответствие чрез замяна продавачът трябва да понесе разходите за изваждането на несъответстващата потребителска стока от мястото, в което потребителят я е вградил съобразно естеството и предназначението ѝ?

      (1)  ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89.


title: Дело C-49/14: Решение на Съда (първи състав) от 18 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena — Испания) — Finanmadrid EFC SA/Jesús Vicente Albán Zambrano, María Josefa García Zapata, Jorge Luis Albán Zambrano, Miriam Elisabeth Caicedo Merino (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи — Заповедно производство — Производство по принудително изпълнение — Компетентност на националния съд по изпълнението да разгледа служебно нищожността на неравноправна клауза — Принцип на сила на пресъдено нещо — Принцип на ефективност — Харта на основните права на Европейския съюз — Съдебна защита)

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/5

         Решение на Съда (първи състав) от 18 февруари 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena — Испания) — Finanmadrid EFC SA/Jesús Vicente Albán Zambrano, María Josefa García Zapata, Jorge Luis Albán Zambrano, Miriam Elisabeth Caicedo Merino
   (Дело C-49/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи - Заповедно производство - Производство по принудително изпълнение - Компетентност на националния съд по изпълнението да разгледа служебно нищожността на неравноправна клауза - Принцип на сила на пресъдено нещо - Принцип на ефективност - Харта на основните права на Европейския съюз - Съдебна защита))
   (2016/C 145/04)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

      Страни в главното производство

      Взискател: Finanmadrid EFC SA

      Ответници: Jesús Vicente Albán Zambrano, María Josefa García Zapata, Jorge Luis Albán Zambrano, Miriam Elisabeth Caicedo Merino

      Диспозитив

   Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не позволява на сезирания съд да провери служебно в производството по изпълнение на заповед за плащане неравноправния характер на клауза, съдържаща се в договор, сключен между търговец или доставчик и потребител, когато сезираният със заявлението за издаване на заповед за плащане орган не е компетентен да извърши такава преценка.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело C-75/13: Решение на Съда (шести състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — SEK Zollagentur GmbH/Hauptzollamt Gießen (Митнически съюз и Обща митническа тарифа — Отклонение от митнически надзор на стоки, подлежащи на облагане с вносни сборове — Възникване на митническо задължение)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/10

         Решение на Съда (шести състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — SEK Zollagentur GmbH/Hauptzollamt Gießen
   (Дело C-75/13) (1)

   ((Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Отклонение от митнически надзор на стоки, подлежащи на облагане с вносни сборове - Възникване на митническо задължение))
   2014/C 282/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SEK Zollagentur GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Gießen

      Диспозитив

               1)

               Членове 50 и 203 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че стока, поставена във временен склад, трябва да се счита за отклонена от митнически надзор, ако е декларирана за режим на външен общностен транзит, но не напуска склада и за разлика от транзитните документи не е представена пред получаващото митническо учреждение.

               2)

               Член 203, параграф 3, четвърто тире от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 648/2005, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство, тоест при отклоняване на стока от митнически надзор, лицето, което като одобрен изпращач е поставило тази стока под митнически режим на външен общностен транзит, е длъжник съгласно тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


20150731035616932015/C 270/306572013TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150702242522Дело T-657/13: Решение на Общия съд от 2 юли 2015 г. — BH Stores/СХВП — Alex Toys (ALEX) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ALEX“ — По-ранни национална словна и фигуративна марка „ALEX“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Допустимост на жалбата пред апелативния състав — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Липса на прилика между стоките и услугите, обозначени от конфликтните марки — Липса на вероятност от объркване)
 ---documentbreak--- C2702015BG2420120150702BG0030242252Решение на Общия съд от 2 юли 2015 г. — BH Stores/СХВП — Alex Toys (ALEX)
   (Дело T-657/13) (
         1
      )
   „(Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ALEX“ — По-ранни национална словна и фигуративна марка „ALEX“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Допустимост на жалбата пред апелативния състав — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Липса на прилика между стоките и услугите, обозначени от конфликтните марки — Липса на вероятност от объркване)“2015/C 270/30Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: BH Stores BV (Кюрасао, автономна територия на Нидерландия) (представители: T. Dolde, адвокат, и M. Hawkins, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alex Toys LLC (Уилмингтън, Делауеър, САЩ) (представители: G. Macías Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal и E. Armero, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 16 септември 2013 г. (преписка R 1950/2012-2) относно производство по възражение между BH Stores BV и Alex Toys LLC.

      Диспозитив

            1)

            Отхвърля жалбата.

            2)

            Осъжда BH Stores BV да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, които са направени от Alex Toys LLC във връзка с производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (
         1
      )	ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело T-122/11: Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Yao N’Dré/Съвет

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/18

         Жалба, подадена на 2 март 2011 г. — Yao N’Dré/Съвет
   (Дело T-122/11)
   2011/C 130/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Paul Yao N’Dré (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар и Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, в частта, която се отнася до жалбоподателя;

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основни доводи, изтъкнати от жалбоподателя, са по същество идентични или сходни с тези, изтъкнати по дело T-118/11, Attey/Съвет.


title: Дело T-166/16: Иск, предявен на/Жалба, подадена на 13 април 2016 г. — Panzeri/Парламент

text:
               6.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 200/32

         Иск, предявен на/Жалба, подадена на 13 април 2016 г. — Panzeri/Парламент
   (Дело T-166/16)
   (2016/C 200/45)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Pier Antonio Panzeri (Калуско д'Ада, Италия) (представител: C. Cerami, адвокат)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да уважи настоящата жалба и в резултат на това да отмени обжалваните актове като незаконосъобразни,

               —

               вследствие на това, да осъди Европейския парламент да възстанови сумата от 12 000 EUR, заедно с лихви и ревалоризация, или по-голяма сума, евентуално изплатена в хода на производството по силата на обжалваното разпореждане,

               —

               да осъди ответника да запрати съдебните разноски за настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу известие № D 302681 от 11 февруари 2016 г. на генералния секретар на Европейския парламент, в което са изложени мотивите на дебитно известие № 2016-207 от същата дата за възстановяване на суми, недължимо получени като надбавки за парламентарни сътрудници.
   Основанията и основните доводи са същите като посочените по дело T-677/15, Panzeri/Парламент и Комисия (ОВ C 27, 2016 г., стр. 74).


title: Съединени дела C-187/12—C-189/12: Решение на Съда (първи състав) от 14 ноември 2013 г. (преюдициални запитвания от Consiglio di Stato — Италия) — SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA, Italia Zuccheri SpA, Co.Pro.B. — Cooperativa Produttori Bieticoli Soc. coop. Agricola, Eridania Sadam SpA/AGEA — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 320/2006 — Регламент (ЕО) № 968/2006 — Селско стопанство — Временна схема за преструктуриране на захарната промишленост — Условия за отпускане на помощ за преструктуриране — Понятията „производствени съоръжения“ и „пълно демонтиране“ )

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/7

         Решение на Съда (първи състав) от 14 ноември 2013 г. (преюдициални запитвания от Consiglio di Stato — Италия) — SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA, Italia Zuccheri SpA, Co.Pro.B. — Cooperativa Produttori Bieticoli Soc. coop. Agricola, Eridania Sadam SpA/AGEA — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali
   (Съединени дела C-187/12—C-189/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 320/2006 - Регламент (ЕО) № 968/2006 - Селско стопанство - Временна схема за преструктуриране на захарната промишленост - Условия за отпускане на помощ за преструктуриране - Понятията „производствени съоръжения“ и „пълно демонтиране“)
   2014/C 9/10
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA, Italia Zuccheri SpA, Co.Pro.B. — Cooperativa Produttori Bieticoli Soc. coop. Agricola, Eridania Sadam SpA

      Ответници: AGEA — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali

      Предмет

   Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика (ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118), както и на член 4 от Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 320/2006 (ОВ L 176, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 52) — Условия за отпускане на помощта в пълен размер — Понятията „производствени съоръжения“ и „пълно демонтиране“ — Възможност фабриките за захар, изоглюкоза и инулинов сироп да получат помощта в пълен размер в хипотезата, при която те запазват съоръжения, които не са свързани с производството на такива продукти, а се използват за други продукти

      Диспозитив

               1.

               Членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика и член 4 от Регламент (ЕО) № 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 320/2006 трябва се тълкуват в смисъл, че понятието „производствени съоръжения“ включва силозите, предназначени за съхраняването на захар на получателя на помощта, и то независимо от факта, че те се използват и за други дейности. Това понятие не обхваща нито силозите, които се използват единствено за съхраняването на захар, произведена в рамките на квота и оставена на съхранение от други производители или закупена от тях, нито силозите, използвани само за разфасоването или пакетирането на захар за целите на търговското ѝ разпространение. Националната юрисдикция трябва да извърши тази преценка във всеки случай поотделно с оглед на техническите характеристики или на действителното използване на съответните силози.

               2.

               При разглеждането на третия и четвъртия въпрос по дело C-188/12, както и на втория и третия въпрос по дело C-189/12 не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на членове 3 и 4 от Регламент № 320/2006 и на член 4 от Регламент № 968/2006.

      (1)  ОВ C 194, 30.6.2012 г.


title: Дело C-127/07: Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'Etat — Франция) — Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerrannée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Arcelor SA/Premier ministre, Ministre de l'Écologie et du Développement durable, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (Околна среда — Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Директива 2003/87/ЕО — Приложно поле — Включване на инсталации от стоманодобивния сектор — Изключване на инсталации от химическия сектор и от сектора за цветни метали — Принцип на равно третиране)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/8

         Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'Etat — Франция) — Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerrannée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Arcelor SA/Premier ministre, Ministre de l'Écologie et du Développement durable, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Дело C-127/07) (1)

   (Околна среда - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Директива 2003/87/ЕО - Приложно поле - Включване на инсталации от стоманодобивния сектор - Изключване на инсталации от химическия сектор и от сектора за цветни метали - Принцип на равно третиране)
   (2009/C 44/13)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'Etat
   Страни в главното производство

      Ищци: Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerrannée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Arcelor SA

      Ответници: Premier ministre, Ministre de l'Écologie et du Développement durable, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Предмет
   Преюдициално запитване — Conseil d'État — Действителност на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78) в светлината на общностния принцип на равно третиране — Разлика в третирането на инсталациите от стоманодобивния сектор, подчинени на предвидената от директивата схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове, и на пластмасовата и алуминиевата промишленост, които отделят същите парникови газове, но не са подчинени на тази схема — Обективно обоснововаване на тази разлика в третирането?
   Диспозитив
   Разглеждането на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2004/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 година, в светлината на принципа на равно третиране не разкрива обстоятелства, които са от такова естество, че да засягат действителността й, доколкото предвижда, че схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове се прилага за инсталациите от стоманодобивния сектор, без да включва в приложното си поле химическия сектор и сектора за цветни метали.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г.


title: Дело T-234/15: Решение на Общия съд от 4 юли 2017 г. — Systema Teknolotzis/Комисия (Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013 г.) — Споразумения за безвъзмездно отпускане на средства по проектите PlayMancer, Mobiserv и PowerUp — Член 299 ДФЕС — Решение, което е изпълнително основание — Жалба за отмяна — Обжалваем акт — Допустимост — Пропорционалност — Задължение за полагане на грижа — Задължение за мотивиране)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/34

         Решение на Общия съд от 4 юли 2017 г. — Systema Teknolotzis/Комисия
   (Дело T-234/15) (1)

   ((Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007 — 2013 г.) - Споразумения за безвъзмездно отпускане на средства по проектите PlayMancer, Mobiserv и PowerUp - Член 299 ДФЕС - Решение, което е изпълнително основание - Жалба за отмяна - Обжалваем акт - Допустимост - Пропорционалност - Задължение за полагане на грижа - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 277/49)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Systema Teknolotzis AE — Efarmogon Ilektronikis kai Pliroforikis (Атина, Гърция) (представител: E. Georgilas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà и L. Di Paolo, подпомагани от E. Politis, avocat)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение на Комисията от 10 март 2015 г. C(2015) 1677 окончателен, което е изпълнително основание за принудително събиране от жалбоподателя на сума в размер на 716 334,05 EUR, ведно с лихвите

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Systema Teknolotzis AE — Efarmogon Ilektronikis kai Pliroforikis да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 270, 17.8.2015 г.


title: Дело T-290/09: Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Omnicare/СХВП — Astellas Pharma (OMNICARE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността OMNICARE — По-ранна национална фигуративна марка OMNICARE — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Сходство на услугите — Реално използване на по-ранната марка)

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/41

         Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Omnicare/СХВП — Astellas Pharma (OMNICARE)
   (Дело T-290/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността OMNICARE - По-ранна национална фигуративна марка OMNICARE - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на услугите - Реално използване на по-ранната марка)
   2011/C 311/75
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Omnicare, Inc. (Covington, Кентъки, Съединените щати) (представител: M. Edenborough, QC)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Astellas Pharma GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: C. Gutiérrez Martínez, M. H. Granado Carpenter и M. Polo Carreño, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 май 2009 г. (преписка R 401/2008-4) относно производство по възражение между Yamanouchi Pharma GmbH и Omnicare, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Omnicare, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 244, 10.10.2009 г.


title: Дело C-381/07: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'Etat (Франция) на 8 август 2007 г. — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/29

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'Etat (Франция) на 8 август 2007 г. — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   (Дело C-381/07)
   (2007/C 269/50)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'Etat
   Страни в главното производство

      Ищец: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS [Национално сдружение за защита на водите и реките]

      Ответник: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables [Министерство на екологията и трайното развитие и благоустройство]
   Преюдициален въпрос
   Може ли член 6 от Директива 2006/11/CE на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 година относно замърсяване, причинено от определени опасни вещества, изпуснати във водната околна среда на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите-членки, след като в приложение на този член са приели програми за намаляване на замърсяването на водите, включващи стандарти за качество на околната среда, да въведат по отношение на някои инсталации, които се смятат за слабо замърсяващи, декларативен режим, съчетан с напомняне на тези норми и с право на административния орган да се противопостави на откриването на предприятието или да наложи специфични за съответната инсталация крайни стойности за изпускане?

      (1)  ОВ L 64, стр. 52.


title: Дело C-627/16: Преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Португалия), постъпило на 5 декември 2016 г. — João Ventura Ramos/Fundo de Garantia Salarial

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/8

         Преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Португалия), постъпило на 5 декември 2016 г. — João Ventura Ramos/Fundo de Garantia Salarial
   (Дело C-627/16)
   (2017/C 070/13)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: João Ventura Ramos

      Ответник: Fundo de Garantia Salarial

      Преюдициални въпроси

               1)

               По-благоприятен ли е спрямо работниците и служителите преклузивен срок, приложим към искането за плащане на просрочени вземания за заплати от гаранционния фонд, с оглед на член 11 от Директива 2008/94/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, при положение че се гарантира плащането на тези вземания само когато искът е предявен пред гаранционния фонд до една година от деня след прекратяването на трудовия договор или когато въпросният срок тече от датата на образуване на производство по несъстоятелност, като се има предвид, че гаранционният фонд гарантира единствено плащането на вземания на работника, възникнали шест месеца преди образуване на това производство?

               2)

               Следва ли съгласно разпоредбата на член 11 от Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г., ако работник или служител пропусне срока по причини, за които не отговаря, законодателствата на държавите членки да предвидят допълнителен срок за предявяване на иска, когато работникът или служителят докаже, че няма вина за пропускането на преклузивния срок?

      (1)  ОВ L 283, 2008 г., стр. 36.


title: Дело T-517/11: Жалба, подадена на 29 септември 2011 г. — United States Polo Association/СХВП — Polo/Lauren (Изображение на двама играчи на поло)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/22

         Жалба, подадена на 29 септември 2011 г. — United States Polo Association/СХВП — Polo/Lauren (Изображение на двама играчи на поло)
   (Дело T-517/11)
   2011/C 355/41
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: United States Polo Association (Кентъки, САЩ) (представители: P. Goldenbaum, I. Rohr и T. Melchert, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: The Polo/Lauren Company, LP (Ню Йорк, САЩ)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 юни 2011 г. по преписка R 1107/2010-2,

               —

               да се осъди ответникът да плати както направените от него съдебни разноски, така и тези на жалбоподателя, и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да плати направените от нея съдебни разноски, в случай, че встъпи в настоящото производство

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща двама играчи на поло за стоки от клас 3 — заявка да марка на Общността № 5997473

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: регистрация № 1441630 във Франция на фигуративната марка, изобразяваща играч на поло, за стоки и услуги от класове 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25 и 35; регистрация № 878316 в Испания на фигуративната марка, изобразяваща играч на поло, за стоки от клас 3; регистрация № 2172123 в Обединеното кралство на фигуративната марка, изобразяваща играч на поло, за стоки от клас 3; регистрация № 1070650 в Германия на фигуративната марка, изобразяваща играч на поло за стоки от клас 3; регистрация като марка на Общността № 4236527 на триизмерна марка, изобразяваща бутилка с играч на поло, за стоки от клас 3

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 20, параграф 7 и на член 53a от Регламент № 2868/95 на Комисията, както и нарушение на член 80, параграф 1 от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е съобщил решението си на страните в производството по възражението на 19 юли 2011 г., без да вземе предвид общата им молба за спиране на производството, подадена на 18 юли 2011 г., и впоследствие е отхвърлил искането на жалбоподателя за отмяна на това решение и за уважаване на молбата за спиране на производството; нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е приел, че регистрацията на заявката на CTM е недопустима съгласно член 8, параграф 1, буква б). Не е налице вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело C-456/14: Определение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — Manuel Orrego Arias/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2001/40/ЕО — Взаимно признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни — Член 3, параграф 1, буква а) — Понятието „престъпление, което подлежи на наказание лишаване от свобода най-малко за срок от една година“ — Решение за експулсиране на гражданин на трета страна поради осъждането му за престъпление — Случай, който не попада в приложното поле на Директива 2001/40 — Явна липса на компетентност)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/7

         Определение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — Manuel Orrego Arias/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
   (Дело C-456/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2001/40/ЕО - Взаимно признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни - Член 3, параграф 1, буква а) - Понятието „престъпление, което подлежи на наказание лишаване от свобода най-малко за срок от една година“ - Решение за експулсиране на гражданин на трета страна поради осъждането му за престъпление - Случай, който не попада в приложното поле на Директива 2001/40 - Явна липса на компетентност))
   (2015/C 398/08)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Manuel Orrego Arias

      Ответник: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      Диспозитив

   Произнасянето по въпроса, поставен от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания) с определение от 4 септември 2014 г. (дело C-456/14), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 439, 8.12.2014 г.


title: Дело C-116/10: Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembourg) — État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines/Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA (Шеста директива ДДС — Случаи на освобождаване — Член 15, точка 4, буква а) и точка 5 — Освобождаване на сделки по наемане на морски плавателни съдове — Обхват)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/11

         Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembourg) — État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines/Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA
   (Дело C-116/10) (1)

   (Шеста директива ДДС - Случаи на освобождаване - Член 15, точка 4, буква а) и точка 5 - Освобождаване на сделки по наемане на морски плавателни съдове - Обхват)
   2011/C 63/20
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Страни в главното производство

      Ищци: État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement и des domaines

      Ответници: Адв. Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Тълкуване на член 15, точка 4, буква а) и точка 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Освобождаване на сделки по наемане на морски плавателни съдове — Освобождаване, подчинено на условието морските плавателни съдове да се използват за плаване в открито море и платен превоз на пътници или за извършване на търговски, промишлени или риболовни дейности.

      Диспозитив

   Член 15, точка 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г., трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба освобождаване от данък върху добавената стойност не се прилага за доставките на услуги, при които плавателен съд се предоставя възмездно заедно с екипаж на разположение на физически лица за пътувания с развлекателна цел в открито море.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-645/13: Решение на Общия съд от 15 март 2016 г. — Nezi/СХВП — Etam (E) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „E“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „E“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Репутация — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/33

         Решение на Общия съд от 15 март 2016 г. — Nezi/СХВП — Etam (E)
   (Дело T-645/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „E“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „E“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Репутация - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 156/43)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Evcharis Nezi (Миконос, Гърция) (представител: A. Salkitzoglou, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Etam SAS (Клиши, Франция) (представители: G. Barbaut и A. Champanhet, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 октомври 2013 г. (преписка R 329/2013-4) относно производство по възражение между Etam SAS и г-жа Evcharis Nezi

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Отхвърля насрещната жалба.

               3)

               Осъжда г-жа Evcharis Nezi и Etam SAS да понесат всеки от тях половината от съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), както и всеки от тях да понесе направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 61, 1.3.2014 г.


title: Дело C-286/10: Иск, предявен на 9 юни 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/27

         Иск, предявен на 9 юни 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-286/10)
   ()
   2010/C 221/43
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и M. van Beek)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/47/ЕО (1) на Съвета от 18 юли 2005 година относно Споразумението между Общността на европейските железници (CER) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно определени аспекти на условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения в железопътния сектор, и при всяко положение — като не е уведомила Комисията за тях, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 5 от Директивата;

               —

               да се осъди Португалска република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 26 юли 2008 г.

      (1)  ОВ L 195, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 32.


title: Дело C-563/14 P: Определение на Съда (шести състав) от 21 април 2016 г. — Dansk Automat Brancheforening/Европейска комисия, Кралство Дания, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA) (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Жалба за отмяна — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Право на жалба — Процесуална легитимация — Физически или юридически лица — Държавни помощи — Решение, което обявява схема за помощи за съвместима с вътрешния пазар — Акт, който засяга жалбоподателя лично — Подзаконов акт, който не съдържа мерки за изпълнение)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/3

         Определение на Съда (шести състав) от 21 април 2016 г. — Dansk Automat Brancheforening/Европейска комисия, Кралство Дания, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)
   (Дело C-563/14 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Жалба за отмяна - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Право на жалба - Процесуална легитимация - Физически или юридически лица - Държавни помощи - Решение, което обявява схема за помощи за съвместима с вътрешния пазар - Акт, който засяга жалбоподателя лично - Подзаконов акт, който не съдържа мерки за изпълнение))
   (2016/C 279/03)
   Език на производството: датски

      Страни

      Жалбоподател: Dansk Automat Brancheforening (представители: K. Dyekjær, T. Høg и J. Flodgaard, advokater)

      Други страни в производството:

   Европейска комисия (представители: L. Grønfeldt и M. P.-J. Loewenthal) Кралство Дания (представители: C. Thorning, подпомаган от R. Holdgaard, advokat), Betfair Group plc, Betfair International Ltd (представители: A. Pliego Selie, O. Brouwer и M. Groothuismink, advocaten), European Gaming and Betting Association (EGBA) (представители: J. Heithecker, C.-D. Ehlermann и J. Ylinen, Rechtsanwälte)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dansk Automat Brancheforening да понесе съдебните разноски.

               3)

               Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело C-340/10: Иск, предявен на 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Кипър

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/30

         Иск, предявен на 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Кипър
   (Дело C-340/10)
   ()
   2010/C 246/51
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: Georgios Zavvos и Donatella Recchia)

      Ответник: Република Кипър

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда:

               —

               да обяви, че като не е включила областта на езерото Paralimni в националния списък на предложените територии от значение за Общността (наричани по-нататък „ПТЗО“), Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,

               —

               да обяви, че като е разрешавала дейности, които сериозно застрашават екологичните характеристики на езерото Paralimni, и не е приела мерките за опазване, необходими за съхраняването на популацията на вида Natrix natrix cypriaca, който представлява екологичния интерес на езерото Paralimni и на язовир Xyliatos, Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, съгласно тълкуването, дадено ѝ от Съда в Решения по дело C-117/03 и по дело C-244/05,

               —

               да обяви, че като не е приела необходимите мерки за установяването на строга система за опазване на Natrix natrix cypriaca, Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,

               —

               да осъди Република Кипър да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията поддържа, че Република Кипър, като не е включила, до декември 2009 г., цялата област на езерото Paralimni в националния списък на ПТЗО, е нарушила задълженията си по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна. Република Кипър не оспорва необходимостта езерото Paralimni да се включи сред ПТЗО. Независимо от това, езерото не е било включено в националния списък на ПТЗО преди изтичането на крайния срок, определен в мотивираното становище. На 24 ноември 2009 г. Република Кипър уведомява Комисията, че езерото Paralimni е официално включено в мрежата „Натура 2000“, но големият северен бряг на езерото е пропуснат от ПТЗО. На 24 април 2009 г. в Официален вестник на Република Кипър е публикувано изменението на устройствения план на Paralimni, с което северният бряг на езерото се трансформира в зона за застрояване. Комисията твърди, че каквото и да е ограничение на размера на местообитанието е необосновано и че Република Кипър, като не е включила цялата област на езерото Paralimni в националния списък на ПТЗО, е нарушила член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО.
   По-нататък, Комисията намира, че определени вредни дейности, развивани в областта на езерото Paralimni (в частност незаконното изпомпване на вода, застрояването, организирането на състезания по мотоциклетизъм и наличието на стрелкови полигон) увреждат и унищожават местообитанието на вида и че следователно Република Кипър, като не е приела необходимите мерки за опазването на популацията на вида Natrix natrix cyprica, е нарушила задълженията си по Директива 92/43/ЕИО, както е тълкувана в практиката на Съда (Решения, постановени по дело C-117/03 и по дело C-244/05).
   Освен това, Комисията приема, че дейности като застрояването на областта и обособяването на парцели за строителство на северния бряг на езерото Paralimni имат за последица увреждането на местообитанието на ендемичния вид и неговата популация. Следователно Република Кипър, като не е приела необходимите мерки за въвеждане и прилагане на строга система за опазване на водната змия Natrix natrix cypriaca, посредством прилагането на „кохерентни и координирани превантивни мерки“, нарушава задълженията си по член 12, параграф 1, букви a) и б) от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.


title: Дело C-509/15: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 24 септември 2015 г. — Recep Kilic/Land Berlin

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/16

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin (Германия), постъпило на 24 септември 2015 г. — Recep Kilic/Land Berlin
   (Дело C-509/15)
   (2016/C 016/19)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Recep Kilic

      Ответник: Land Berlin

      Преюдициални въпроси

   Може ли продължаването на срока на разрешението за пребиваване на член на семейството — постановено след като на последния е било разрешено да се присъедини към лицата, притежаващи правото да бъдат последвани от семействата си, но които не са принадлежали към пазара на труда — към момент, когато лицето, притежаващо правото да бъде последвано от семейството си, при което членът на семейството пребивава на законно основание, е станало работник, да се счита за разрешение за събирането на семейство по смисъла на член 7 от Решение № 1/80 [от 19 септември 1980 година на Съвета за асоцииране ЕИО—Турция]?


title: Дело T-506/17: Жалба, подадена на 8 август 2017 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/38

         Жалба, подадена на 8 август 2017 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-506/17)
   (2017/C 347/49)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Rami Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата му за допустима и основателна,

               —

               в резултат на това да отмени Решение (ОВППС) 2017/917 от 29 май 2017 г. и последващите изпълнителни актове, доколкото се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските в производството.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е нарушение посредством обжалваните актове на правото на защита на жалбоподателя, по-специално на правото му на ефективни правни средства за защита, уредено в членове 6 и 13 от Европейската конвенция за правата на човека (ЕКПЧ), в член 215 ДФЕС и в членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Второто основание е нарушение от страна на ответника на задължението за мотивиране, тъй като изложените мотиви не отговаряли на задължението, възложено на институциите на Европейския съюз от член 6 от ЕКПЧ, както и член 296 ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               3.

               Третото основание е явна грешка в преценката, допусната от Съвета по отношение на участието на жалбоподателя във финансирането на сирийския режим.

               4.

               Четвъртото основание е необосновано и непропорционално ограничаване на основните права на жалбоподателя и по-специално на правото му на собственост, уредено в член 1 от Протокол № 1 към ЕКПЧ и в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на опазване на доброто му име, уредено в членове 8 и 10, параграф 2 от ЕКПЧ, на презумпцията за невиновност, уредена в член 6 от ЕКПЧ и в член 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и на свободата му на движение, гарантирана в член 2, параграф 2 от Протокол №o4 към ЕКПЧ.

               5.

               Петото основание е нарушение на насоките относно прилагането и оценката на ограничителните мерки (санкции) в рамките на Общата външна политика и политика на сигурност на Европейския съюз (Документ № 15114/05 на Съвета от 2 декември 2005 г.).


title: Дело F-114/07: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Wenning/Европол (Съд на публичната служба — Персонал на Европол — Продължаване на срока на действие на договора на служител на Европол — Член 6 от Процедурния правилник на Европол — Доклад за оценка)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/72

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Wenning/Европол
   (Дело F-114/07) (1)

   (Съд на публичната служба - Персонал на Европол - Продължаване на срока на действие на договора на служител на Европол - Член 6 от Процедурния правилник на Европол - Доклад за оценка)
   2010/C 24/131
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Rainer Wenning (Хага, Нидерландия) (представители: първоначално G. Vandersanden и C. Ronzi, avocats, впоследствие L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: първоначално B. Exterkate и D. El Khoury, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats, впоследствие D. El Khoury и D. Neumann, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats)

      Предмет на делото

   От една страна, отмяна на решението на Европол от 21 декември 2006 г., с което се отказва продължаването срока на действие на договора и възстановяване на жалбоподателя на работа и от друга страна, осъждане на Европол да продължи действието на неговия договор за срок от 4 години, считано от 1 октомври 2007 г. и искане за обезщетение за вреди.

      Диспозитив на съдебното решение

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 315, 22.12.2007 г., стр. 47.


title: Дело C-139/17 P: Жалба, подадена на 20 март 2017 г. от QuaMa Quality Management GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 17 януари 2017 г. по дело T-225/15 — QuaMa Quality Management GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/2

         Жалба, подадена на 20 март 2017 г. от QuaMa Quality Management GmbH срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 17 януари 2017 г. по дело T-225/15 — QuaMa Quality Management GmbH/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   (Дело C-139/17 P)
   (2017/C 357/02)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: QuaMa Quality Management GmbH (представител: C. Russ, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Microchip Technology, Inc.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд от 17 януари 2017 г.,

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 февруари 2015 г. (съединени преписки R 1809/2014-4 и R 1680/2014-4).

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва следните основания.
   В жалбата се посочва наличието на нарушение на член 41, параграф 1 от Регламента относно марката на Общността (1). Общият съд погрешно изхождал от обстоятелството, че на 9 април 2013 г. встъпилата страна е подала правилното искане за регистрация на промяната на собствеността и за тази цел е използвала само погрешния формуляр. Наистина искането за „промяна на наименованието или адреса на притежател“ се отнасяло до всички (14) марки на SMSC Europe GmbH и, както следвало от писмото от 14 април 2013 г., така и било разбрано от EUIPO. Ето защо следвало да се приеме, че Службата е отхвърлила изцяло искането от 9 април 2013 г. и е уважила само искането, подадено на 14 юни 2013 г. след изтичане на срока за представяне на възражения.
   На следващо място в жалбата се твърди, че е налице нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността. Нито отделът по споровете, нито апелативният състав се били занимали дори приблизително в достатъчна степен с определяне на съответните потребители. Преценката на опасността от нарушение не можела да се извърши без за всяка отделна стока или услуга да се определят съответните потребители и индивидуалната отличителна сила. Това съображение важало с пълна сила по отношение на направения от Общия съд извод, че за специалистите — към които Общият съд не принадлежи — сходството между засегнатите знаци било „незначително“.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-745/14: Решение на Общия съд от 20 юли 2016 г. — TeamBank/EUIPO — Easy Asset Management (e@sy Credit) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка e@sy Credit — По-ранна национална фигуративна марка EasyCredit — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б), и член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/22

         Решение на Общия съд от 20 юли 2016 г. — TeamBank/EUIPO — Easy Asset Management (e@sy Credit)
   (Дело T-745/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка e@sy Credit - По-ранна национална фигуративна марка EasyCredit - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б), и член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 326/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: TeamBank AG Nürnberg (Nuremberg, Германия) (представители: H. Lindner, D. Terheggen и T. Kiphuth, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално P. Geroulakos, впоследствие D. Gája)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Easy Asset Management AD (София, България) (представители: M. Георгиева-Табакова и Х. Райчев, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 5 септември 2014 г. (преписка R 1975/2013-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Easy Asset Management и TeamBank AG Nürnberg.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда TeamBank AG Nürnberg да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г.


title: Дело C-179/14: Жалба, подадена на 10 април 2014 г.  — Комисия/Унгария

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/10

         Жалба, подадена на 10 април 2014 г. — Комисия/Унгария
   (Дело C-179/14)
   2014/C 202/12
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Tokár и E. Montaguti)

      Ответник: Унгария

      Искания на жалбоподателя

   Комисията моли Съда:

               1.

               Да обяви, че Унгария е нарушила Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (1), въвеждайки и оставяйки в сила системата на картата SZÉP, уредена с Декрет 55/2011 от 12 април и изменена със Закон CLVI от 2011 г., доколкото:

                           —

                           член 13 от Декрета относно картата SZÉP, тълкуван във връзка с член 2, параграф 2, буква d) от Закон XCVI от 1993 г., член 2, буква b) от Закон CXXXII от 1997т. и член 1, член 2, параграфи 1 и 2, член 55, параграфи 1 и 3, и член 64, параграф 1 от Закон IV от 2006 г., изключва възможността клоновете на дружества да издават картата SZÉP, като по този начин нарушава предвиденото в член 14, точка 3 и член 15, параграф 2, буква б) от Директива 2006/123;

                           —

                           член 13 от Декрета относно картата SZÉP, тълкуван във връзка с член 1, член 2, параграфи 1 и 2, член 55, параграфи 1 и 3, и член 64, параграф 1, от Закон IV от 2006 г., член 2, параграф 2, буква d) от Закон XCVI от 1993 г. и член 2, буква b) от Закон CXXXII от 1997 г. не признава за целите на изпълнението на изискванията по член 13, букви a), b) и c) от Декрета относно картата SZÉP, дейността на онези групи дружества, чието дружество майка не е учредено в съответствие с унгарското право и чийто членове нямат формата на дружество по унгарското право, като по този начин нарушава предвиденото в член 15, параграф 1, параграф 2, буква б) и параграф 3 от Директива 2006/123;

                           —

                           член 13 от Декрета относно картата SZÉP, тълкуван във връзка с член 1, член 2, параграфи 1 и 2, член 55, параграфи 1 и 3, и член 64, параграф 1 от Закон IV от 2006 г., член 2, параграф 2, буква d) от Закон XCVI от 1993 г. и член 2, буква б) от Закон CXXXII от 1997 г. запазва възможността за банките и другите кредитни институции да издават картата SZÉP, тъй като само тези учреждения могат да изпълнят условията по член 13 от декрета, с което се нарушава член 15, параграф 1, параграф 2, буква г) и параграф 3 от Директива 2006/123;

                           —

                           член 13 от Декрета относно картата SZÉP е в разрез с член 16 от Директива 2006/123, тъй като изисква наличието на обект в Унгария за издаването на картата SZÉP.

               2.

               При условията на евентуалност да се обяви, че въведената с Декрет 55/2011 от 12 април система на картата SZÉP е в разрез с членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, доколкото посочените в точка 1 предписания на Директива 2006/123 не се явяват приложими към разпоредбите, споменати в тази точка.

               3.

               Да се обяви, че системата за купони за храна Erzsébet, уредена със Закон CLVI от 2011 г. и със Закон CIII от 2012 г., и която въвежда монопол в полза на публичните организации за издаването на купони за студена храна, е влязла в сила без съответен преходен период или необходимите преходни мерки, е в разрез с членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, доколкото членове 1, 5 и 477 от Закон CLVI от 2011 г. и член 2, параграфи 1 и 2, членове 6 и 7 от Закон CIII от 2012 г. въвеждат непропорционални ограничения.

               4.

               да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   През 2011 г. Унгария изменя правната уредба относно издаването на купони за студена и топла храна, свободно време и занимания, предоставяни от работодателите на работниците като допълнителни предимства и имащи по-благоприятен данъчен и социалноосигурителен режим. Тази нова правна уредба влиза в сила на 1 януари 2012 г. без съответен преходен период. Преди тези изменения националната уредба не е предвиждала специфични или специални условия във връзка с издаването на подобни купони за храна, както и във връзка с тяхната форма. Вследствие на тези изменения една публична институция, Magyar Nemzeti Üdülési Alapítvány (Унгарска национална фондация за свободното време), придобива монополна позиция за издаването на купони за топла храна на хартиен носител и на купони за студена храна на хартиен носител или в електронен формат. Така правната уредба предвижда особено строги условия за издаването на купони за топла храна, свободно време и занимания, които оттук нататък могат да се издават само в електронен формат. Оспорваните мерки водят до изключването на оператори, които действат на този пазар от години, ограничават достъпа до пазара на нови оператори и пречат на свободното доставяне на услуги. Впрочем системата на картата SZÉP de facto запазва пазара за три големи групи банки, учредени в съответствие с унгарското право, докато издаването на купони Erzsébet е единствено възможно в рамките на държавния монопол. Фактът, че приходите на публичната институция, която разполага с този монопол, са предназначени да покрият социални разходи, не представлява достатъчно оправдание за въведените ограничения. В съответствие с релевантните разпоредби на ДФЕС и на Директива 2006/123 ограничения на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги могат да се въвеждат само ако тези ограничения не са дискриминационни, отговарят на общия интерес и отговарят на изискванията за необходимост и пропорционалност.

      (1)  Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13,том 58, стр. 50).


title: Дело T-171/10: Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Slovak Telekom/Комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/49

         Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Slovak Telekom/Комисия
   (Дело T-171/10)
   2010/C 148/80
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Slovak Telekom a.s. (Братислава, Словашка република) (представители: D. Geradin, L. Kjølbye и M. Maier, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Комисията C(2010) 902 от 8 февруари 2010 г. във връзка с производство по член 18, параграф 3 и член 24, параграф 1 от Регламент № 1/2003 (1) на Съвета (Дело COMP/39523 — Slovak Telekom); и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят моли на основание член 263 ДФЕС да се отмени решението на Комисията C(2010) 902 от 8 февруари 2010 г., с което ме се разпорежда съгласно член 18, параграф 3 и член 24, параграф 1 от Регламент № 1/2003 на Съвета да предостави информация по дело COMP/39523 — Slovak Telekom във връзка с процедура по член 102 ДФЕС и му се налагат периодични санкционни плащания в случай на неизпълнение на решението.
   В подкрепа на твърденията си жалбоподателя излага три правни основания.
   Първо, жалбоподателят твърди, че е допусната грешка при прилагане на правото във връзка с правомощието на Комисията да иска предоставянето на информация по член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003, която обхваща период, който е преди присъединяването на Словашката република към Европейския съюз. Преди 1 май 2004 г. Комисията не е била компетентна да прилага правото на Европейския съюз, за да извършва разследвания на територията на Словашката република. В резултат на това Комисията няма право да упражнява уреденото в член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003 право на разследване, за да получи информация, отнасяща се до същия този период.
   Второ, жалбоподателят иска обжалваното решение да бъде отменено, тъй като то нарушава принципа на процесуална справедливост, уреден в член 14, параграф 1 от Хартата за основните права (2). Разследването на Комисията във връзка с дейността на Slovak Telekom за периода, през който правото на Европейския съюз не е било приложимо и Slovak Telekom не е бил длъжен да го спазва, може да причини вреда на Slovak Telekom. Комисията е могла да вземе предвид тази информация при своята преценка. Всъщност обжалваното решение ясно посочва, че това е намерението на Комисията.
   Трето, жалбоподателят твърди, че обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като то нарушава принципа на пропорционалност. Този принцип е уреден в член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003 на Съвета, съгласно който Комисията има право да изисква от предприятията да представят цялата необходима информация. По делото Slovak Telekom, обаче Комисията не е установила необходимата връзка между исканата преди присъединяването информация и твърдяното неправомерно поведение след 1 май 2004 г. В резултат на това, Комисията няма нужда от информация или документи, които се отнасят за периода преди присъединяването, за да може тя да прецени дали дейността на Slovak Telekom след присъединяването е в съответствие с правото на ЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 83, 2010 г., стр. 389).


title: Дело T-654/11: Решение на Общия съд от 13 ноември 2014 г.  — Kaddour/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за обжалване — Частична недопустимост — Правен интерес — Тежест на доказване — Изменение на действието във времето на отмяната)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/24

         Решение на Общия съд от 13 ноември 2014 г. — Kaddour/Съвет
   (Дело T-654/11) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Частична недопустимост - Правен интерес - Тежест на доказване - Изменение на действието във времето на отмяната))
   (2015/C 007/29)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Khaled Kaddour (Дамаск, Сирия) (представители: M. Ponsard, D. Amaudruz и A. Boesch, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Kyriakopoulou, G. Étienne и B. Driessen)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 121, стр. 11), на Регламент (ЕС) № 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 121, стр. 1), Решение за изпълнение 2011/302/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 136, стр. 91), Регламент за изпълнение (ЕС) № 504/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 136, стр. 45), Решение за изпълнение 2011/367/ОВППС на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 164, стр. 14), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 611/2011 на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 164, стр. 1), Решение за изпълнение 2011/488/ОВППС на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 199, стр. 74), Регламент за изпълнение (ЕС) № 755/2011 на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 199, стр. 33), Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 218, стр. 20), Регламент за изпълнение (ЕС) № 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 218, стр. 1), Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 228, стр. 16), Регламент (ЕС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 228, стр. 1), Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 247, стр. 17), Регламент (ЕС) № 950/2011 на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 247, стр. 3), Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 269, стр. 33), Регламент (ЕС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 269, стр. 18), Решение 2011/735/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 296, стр. 53), Решение за изпълнение 2011/736/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 296, стр. 55), Регламент (ЕС) № 1150/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 296, стр. 1), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1151/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 296, стр. 3), Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273 (ОВ L 319, стр. 56), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1244/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011 (ОВ L 319, стр. 8), Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент № 442/2011 (ОВ L 16, стр. 1), Решение за изпълнение 2012/37/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 19, стр. 33), Регламент за изпълнение (ЕС) № 55/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година за прилагане на член 33, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 19, стр. 6), Решение 2012/206/ОВППС на Съвета от 23 април 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 110, стр. 36), Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 126, стр. 9), Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 126, стр. 3), Регламент (ЕС) № 509/2012 на Съвета от 15 юни 2012 година за изменение на Регламент № 36/2012 (ОВ L 156, стр. 10), Решение 2012/322/ОВППС на Съвета от 20 юни 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 165, стр. 45), Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на Решение 2011/782 (ОВ L 165, стр. 80), Регламент (ЕС) № 545/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за изменение на Регламент № 36/2012 (ОВ L 165, стр. 23) ,Регламент за изпълнение (ЕС) № 544/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 165, стр. 20), Решение 2012/420/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 196, стр. 59), Решение за изпълнение 2012/424/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 196, стр. 81), Регламент за изпълнение (ЕС) № 673/2012 на Съвета от 23 юли 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент № 36/2012 (ОВ L 196, стр. 8), Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782 (ОВ L 330, стр. 21), Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739 (ОВ L 111, стр. 77), Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент № 36/2012 (ОВ L 111, стр. 1) и Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Тъй като в частта, с която се иска отмяна на Решение за изпълнение 2011/367/ОВППС на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 611/2011 на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, жалбата е просрочена, отхвърля същата като недопустима .

               2)

               Отхвърля като недопустима жалбата в частта, в която се иска отмяна на Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент (ЕС) № 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение за изпълнение 2011/302/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Регламент за изпълнение (ЕС) № 504/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, Решение за изпълнение 2011/488/ОВППС на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Регламент за изпълнение (ЕС) № 755/2011 на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Регламент за изпълнение (ЕС) № 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) № 950/2011 на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, Решение 2011/735/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Решение за изпълнение 2011/736/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) № 1150/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Регламент № 442/2011, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1151/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1244/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за изпълнение на Регламент № 442/2011, Решение за изпълнение 2012/37/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) № 55/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година за прилагане на член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителните мерки с оглед на положението в Сирия, Решение 2012/206/ОВППС на Съвета от 23 април 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Регламент (ЕС) № 509/2012 на Съвета от 15 юни 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение 2012/322/ОВППС на Съвета от 20 юни 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) № 544/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012, относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Регламент (ЕС) № 545/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) № 673/2012 на Съвета от 23 юли 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение 2012/420/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Решение за изпълнение 2012/424/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, тъй като тези актове не се отнасят до г-н Khaled Kaddour.

               3)

               Няма основание за произнасяне по жалбата в частта, в която се иска отмяна на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273, Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782 и Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739, тъй като тези актове са отменени и заменени .

               4)

               Отменя в частта, в която се отнасят до г-н Kaddour:

                           —

                           Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент № 442/2011;

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент № 36/2012;

                           —

                           Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия .

               5)

               Отменените решения и регламенти продължават да действат по отношение на г-н Kaddour до изтичане на срока за обжалване, а ако в този срок бъде подадена жалба—до евентуалното отхвърляне на жалбата.

               6)

               Съветът на Европейския съюз понася собствените си разноски и е осъден да заплати една трета от направените от г-н Kaddour разноски.

               7)

               Г-н Kaddour понася две трети от собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 58, 25.2.2012 г.


title: Дело C-81/12: Решение на Съда (трети състав) от 25 април 2013 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel București — Румъния) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării (Социална политика — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/ЕО — Член 2, параграф 2, буква a), член 10, параграф 1 и член 17 — Забрана на дискриминацията, основана на сексуална ориентация — Понятие за „факти, от които може да бъде заключено, че е налице дискриминация“ — Разместване на тежестта на доказване — Ефективни, пропорционални и възпиращи санкции — Лице, което се представя и се възприема от общественото мнение като ръководител на професионален футболен клуб — Публични изявления, които изключват наемането на футболист, представян като хомосексуалист)

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/8

         Решение на Съда (трети състав) от 25 април 2013 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel București — Румъния) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării
   (Дело C-81/12) (1)

   (Социална политика - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Член 2, параграф 2, буква a), член 10, параграф 1 и член 17 - Забрана на дискриминацията, основана на сексуална ориентация - Понятие за „факти, от които може да бъде заключено, че е налице дискриминация“ - Разместване на тежестта на доказване - Ефективни, пропорционални и възпиращи санкции - Лице, което се представя и се възприема от общественото мнение като ръководител на професионален футболен клуб - Публични изявления, които изключват наемането на футболист, представян като хомосексуалист)
   2013/C 171/14
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel București

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Asociația ACCEPT

      Ответник: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

      Предмет

   Преюдициално запитване — Curtea de Apel București — Тълкуване на член 2, параграф 2, буква а), член 10, параграф 1 и член 17 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Дискриминационни критерии за подбор на персонала на футболен отбор, свързани със сексуалната ориентация — Приложимост на директивата в случай на дискриминационни изявления в пресата при липсата на ефективна процедура за наемане — Факти, които дават възможност да се презюмира наличието на пряка или непряка дискриминация — Тежест на доказване — Режим на санкции, приложим при неспазване на разпоредби — Допустимост на национална правна уредба, която не допуска наказване с налагане на глоба по административен ред след изтичането на шестмесечен давностен срок — Задължение за налагане на ефективна, пропорционална и възпираща санкция

      Диспозитив

               1.

               Член 2, параграф 2 и член 10, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че факти като тези, които са в основата на спора в главното производство, могат да бъдат квалифицирани като „факти, от които може да бъде заключено, че е налице дискриминация“, що се отнася до професионален футболен клуб, щом като съответните изявления са направени от лице, което се представя и се възприема от общественото мнение като основен ръководител на този клуб, без обаче да има непременно правото да ангажира клуба или да го представлява по въпросите на наемането на работа.

               2.

               Член 10, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата, при която факти като тези, които са в основата на спора в главното производство, биха били квалифицирани като „факти, от които може да бъде заключено, че е налице дискриминация“, основана на сексуална ориентация, при наемането на играчи от професионален футболен клуб, тежестта на доказване, така както тя е уредена в член 10, параграф 1 от Директива 2000/78, не налага да се изисква доказателство, което не би било възможно да бъде представено, без да се накърни правото на зачитане на личния живот.

               3.

               Член 17 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, по силата на която при установяване на дискриминация, основана на сексуална ориентация, по смисъла на тази директива, е възможно да се наложи само предупреждение като това в главното производство, когато подобна констатация е направена след изтичането на шестмесечния срок на погасителна давност, считано от датата на настъпване на фактите, щом като съгласно същата тази правна уредба такава дискриминация не се наказва при материалноправни и процесуалноправни условия, придаващи на санкцията ефективен, пропорционален и възпиращ характер. Задача на запитващата юрисдикция е да прецени дали е такъв случаят с разглежданата в главното производство правна уредба, и ако това е така, да тълкува националното право в светлината на текста и на целта на посочената директива за осъществяване на търсения от нея резултат.

      (1)  ОВ C 126, 28.04.2012 г.


title: Решение на Съда от 6 декември 2013 година по дело E-18/13 — Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия (Неизпълнение от страна на договаряща страна на нейните задължения — Директива 2001/81/ЕО — Неприлагане)

text:
               27.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/17

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА

   от 6 декември 2013 година
   по дело E-18/13
   Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Неизпълнение от страна на договаряща страна на нейните задължения — Директива 2001/81/ЕО — Неприлагане)
   2014/C 88/14
   По дело Е-18/13 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСК за постановяване, че като не е приела или не е уведомила незабавно в предвидения за това срок Надзорния орган на ЕАСТ относно всички мерки, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 21ас от приложение XX към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2001/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители, адаптирана към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът, в състав: Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 6 декември 2013 г. решение със следния диспозитив:
   С настоящото Съдът:

               1.

               постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта, посочен в точка 21ас от приложение ХХ към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2001/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители), адаптиран към Споразумението с протокол 1 към него, и съгласно член 7 от Споразумението, като не е приела всички мерки, необходими за прилагането на акта в предвидения за това срок.

               2.

               нарежда на Исландия да заплати съдебните разноски.