title: Дело T-169/13: Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Benelli Q. J./СХВП — Demharter (MOTO B) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „MOTO B“ — Нерегистрирани по-ранни национални фигуративни марки „MOTOBI“ — Относително основание за отказ — Доказване на известността на нерегистрираните по-ранни марки — Член 8, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 6 първо от Парижката конвенция — Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок — Невземане предвид — Правомощие за преценка на апелативния състав — Разпоредба в обратен смисъл — Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства — Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Правила 19 и 20 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 50, параграф 1, трета алинея от Регламент № 2868/95 — Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 — Задължение за мотивиране)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/29

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Benelli Q. J./СХВП — Demharter (MOTO B)
   (Дело T-169/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „MOTO B“ - Нерегистрирани по-ранни национални фигуративни марки „MOTOBI“ - Относително основание за отказ - Доказване на известността на нерегистрираните по-ранни марки - Член 8, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 6 първо от Парижката конвенция - Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок - Невземане предвид - Правомощие за преценка на апелативния състав - Разпоредба в обратен смисъл - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства - Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Правила 19 и 20 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правило 50, параграф 1, трета алинея от Регламент № 2868/95 - Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 098/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Benelli Q. J. Srl (Пезаро, Италия) (представители: P. Lukácsi и B. Bozóki, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, впоследствие P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Demharter GmbH (Дилинген, Германия) (представител: A. Kohn, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 януари 2013 г. (преписка R 95/2012-2), постановено в производство по възражение със страни Benelli Q. J. Srl и Demharter GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Benelli Q. J. Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-300/11: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство) на 17 юни 2011 г. — ZZ/Secretary of State for the Home Department

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/20

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство) на 17 юни 2011 г. — ZZ/Secretary of State for the Home Department
   (Дело C-300/11)
   2011/C 252/37
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ZZ

      Ответник: Secretary of State for the Home Department

      Преюдициални въпроси

   Установеният в член 30, параграф 2 от Директива 2004/38 (1) принцип на ефективна съдебна защита, съгласно направените в светлината на член 346, параграф l, буква a) от Договора за функционирането на Европейския съюз тълкувания, когато съдебен орган, разглежда жалба срещу решение за недопускане на гражданин на Европейския съюз на територията на държава членка по съображения, свързани с обществения ред и обществената сигурност въз основа на глава VI от Директива 2004/38, предвижда ли засегнатият гражданин на Европейския съюз да бъде уведомен по същество за насочените срещу него основания, независимо от обстоятелството, че властите на държавата членка и съответният национален съд, след разглеждане на всички представени от органите на държавата членка доказателства срещу гражданина на Европейския съюз, са приели, че разкриването по същество на информацията за насочените срещу него основания би могло да противоречи на интересите на държавната сигурност?

      (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).


title: Дело T-621/14: Решение на Общия съд от 24 юни 2015 г. — Infocit/СХВП — DIN (DINKOOL) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „DINKOOL“ — По-ранна международна фигуративна марка „DIN“ — По-ранен национален търговски идентификатор „DIN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/26

         Решение на Общия съд от 24 юни 2015 г. — Infocit/СХВП — DIN (DINKOOL)
   (Дело T-621/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „DINKOOL“ - По-ранна международна фигуративна марка „DIN“ - По-ранен национален търговски идентификатор „DIN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 262/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Infocit — Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Луанда, Република Ангола) (представител: A. Oliveira, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: DIN — Deutsches Institut für Normung eV (Берлин, Германия) (представител: M. Bagh, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 4 юни 2014 г. (преписка R 1312/2013-2), постановено в производство по възражение със страни DIN — Deutsches Institut für Normung eV и Infocit — Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Infocit — Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda понася освен направените от него съдебни разноски и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

               3)

               DIN — Deutsches Institut für Normung eV понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-489/07: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Lahr (Германия) на 5 ноември 2007 г. — Pia Messner/Firma Stefan Krüger

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/25

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Lahr (Германия) на 5 ноември 2007 г. — Pia Messner/Firma Stefan Krüger
   (Дело C-489/07)
   (2008/C 22/48)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Amtsgericht Lahr
   Страни в главното производство

      Ищец: Pia Messner

      Ответник: Stefan Krüger, SFK Laptophandel
   Преюдициални въпроси
   Следва ли разпоредбите на член 6, параграф 2 във връзка с член 6, параграф 1, изречение второ от Директива 97/7/EО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 1997 година относно защитата на потребителя по отношение на договорите от разстояние (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство, което предвижда възможността за продавача да поиска компенсаторно обезщетение за ползването на предоставената стока в случая, когато потребителят упражни в предвидения срок правото си на отказ от договора?

      (1)  OB L 144, стр. 19.


title: Дело C-385/13 P: Жалба, подадена на 4 юли 2013 г. от Италианската република срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 19 април 2013 г. по съединени дела T-99/09 и Т-308/09, Италианска република/Европейска комисия

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/24

         Жалба, подадена на 4 юли 2013 г. от Италианската република срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 19 април 2013 г. по съединени дела T-99/09 и Т-308/09, Италианска република/Европейска комисия
   (Дело C-385/13 P)
   2013/C 252/40
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и P. Gentile)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз от 19 април 2013 г. по съединени дела Т-99/09 и Т-308/09, за което италианското правителство е уведомено на 24 април 2013 г.,

               —

               Съдът да се произнесе по същество и да отмени следните актове:

                           —

                           писмо № 000841 от 2 февруари 2009 г. на Европейската комисия, Главна Дирекция „Регионална политика“, относно „Плащанията на Комисията, които се различават от исканата сума“, в което се съдържа следното решение: „следователно датата, от която Европейската комисия счита за недопустими разходите, свързани с мярка 1.7 на POR 2000-2006, е 29 юни 2007 г., а не 17 май 2006 г., както бе посочено в споменатото по-горе писмо от 22 декември 2008 г.“,

                           —

                           писмо № 001059 от 6 февруари 2009 г. на Европейската комисия, Главна Дирекция „Регионална политика“, относно „Спиране на искането за плащане и искане за предоставяне на информация относно финансовите корекции по силата на член 39 от Регламент № 1260/OR Campania“, в което се съдържа следното решение: „следователно датата, от която Европейската комисия счита за недопустими разходите, свързани с мярка 1.7 на POR 2000-2006, е 29 юни 2007 г., а не 17 май 2006 г., както бе посочено преди това“,

                           —

                           писмо № 012480 от 22 декември 2008 г. на Европейската комисия, Главна Дирекция „Регионална политика“, относно POR Campania 2000-2006 (CCI № 1999 IT 16 1 PO 007) — последици от производство за установяване на нарушение № 2007/2195 по управлението на отпадъци в Кампания, с което Комисията иска от следващото искане за плащане да се извадят всички извършени след 29 юни 2007 г. разходи по мярка 1.7.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си Италианската република изтъква следните осем основания:

               Първо основание: Нарушение на член 9, букви д), е), з), й), к), л), м), член 32, параграф 3, първа алинея, буква е), както и параграфи 4 и 5 и член 31, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1260/99 (1).

               За да може да се обяви за недопустимо искане за плащане на помощи от структурен фонд за предвидените в дадена мярка дейности, предвид факта, че е налице висящо производство за установяване на нарушение, е необходимо да съществува конкретна, а не обща, връзка между нарушението и мярката, като Комисията трябва да докаже, че съществува конкретен риск финансирането на мярката да доведе до финансиране на нарушението. Противно на приетото от Общия съд, само наличието на „достатъчно пряка връзка“, която не е подкрепена от други доказателства, не било достатъчно.

               Второ основание: Нарушение на член 32, параграф 3, буква е), втората хипотеза от Регламент № 1260/1999

               В настоящия случай обаче такава връзка не била налице, тъй като според Общия съд от преписката следвало, че в производството за установяване на нарушение се посочва, че липсата на разделно събиране в достатъчна степен е само една от причините за недостатъчния брой депа за отпадъци и че мярка 1.7 предвижда помощи за общините за подпомагане на разделното събиране на отпадъци. Следователно Общият съд не успял да уточни дали връзката между нарушението и мярката е такава, че финансирането на мярката облекчава или напротив утежнява нарушението. Поради това Общият съд трябвало да отхвърли наличието на каквато и да било връзка и да уважи първото основание на първоинстанционната жалба.

               Трето основани: Липса на мотиви

               В третото основание от първоинстанционната жалба италианското правителство било доказало ясно, че нарушението и мярката не се припокриват. Отхвърляйки първото основание, Общият съд бил потвърдил обратното, без да разгледа представените от италианското правителство доказателства, поради което решението му било опорочено от липса на мотиви.

               Четвърто основание: Нарушение на член 32, параграф 3, буква е) от Регламент № 1260/1999. Липса на мотиви.

               Горепосочените нарушения опорочавали и онази част от съдебното решение, с която Общият съд отхвърля второто основание от първоинстанционната жалба.

               Пето основание: Липса на мотиви

               Не били изтъкнати мотиви и относно отхвърлянето на третото основание на първоинстанционната жалба, с което италианското правителство твърди, че мотивите на обжалваните решения се основават на докладна записка на Комисията от 20 октомври 2008 г., в която се оспорват факти, които не са посочени в производството за установяване на нарушение. Общият съд не бил подкрепил този извод с никакви доводи.

               Шесто основание: Нарушение на член 32, параграф 3, буква е), втората хипотеза от Регламент 1260/1999

               Във всички случаи, произнасяйки се по четвъртото основание, Общият съд установил, че докладната записка от 20 октомври 2008 г. се отнася до факти, които нямат връзка с производството за установяване на нарушение, и поради това третото основание трябвало да бъде уважено. Като не е го е направил, Общият съд нарушил член 32, параграф 3, буква е), втората хипотеза от Регламент № 1260/1999.

               Седмо основание: Нарушение на член 32, параграф 3, буква е), първата и втората хипотеза и член 39, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1260/1999

               Общият съд неправилно отхвърлил четвъртото основание от първоинстанционната жалба, с което се оспорва поведението на Комисията, която фактически е преустановила плащанията, позовавайки се на критерии, свързани с доброто управление на мярката. Това обаче изисквало да се следва процедурата, предвидена в член 39, параграфи 1 и 2 от регламента и припомнена в член 32, параграф 3, буква е) първата хипотеза. Всъщност Общият съд не успял да отхвърли тезата на италианското правителство, че това е причината за приетото от Комисията решение.

               Осмото основание: Нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС

               Общият съд неправилно достигал до извода, че решенията на Комисията не са мотивирани. Предвид важността на този аспект Комисията трябвало да обясни защо не е налице противоречие между санкционирането в рамките на производството за установяване на нарушение на липсата на разделно събиране в достатъчна степен и отказа да се финансира мярката, която е насочена именно към подпомагане на разделното събиране.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).


title: Дело T-271/10: Определение на Общия съд от 10 юли 2014 г.  — H/Съвет и др. (Жалба за отмяна — Иск за обезщетение — Обща външна политика и политика на сигурност — Национален експерт, командирован при ПМЕС в Босна и Херцеговина — Решение за преназначаване — Липса на компетентност на Общия съд — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/48

         Определение на Общия съд от 10 юли 2014 г. — H/Съвет и др.
   (Дело T-271/10) (1)

   ((Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Обща външна политика и политика на сигурност - Национален експерт, командирован при ПМЕС в Босна и Херцеговина - Решение за преназначаване - Липса на компетентност на Общия съд - Недопустимост))
   2014/C 315/82
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: H (Катания, Италия) (представители: първоначално C. Mereu и M. Velardo, впоследствие M. Velardo, адвокати)

      Ответници: Съвет на Европейския Съюз (представители: A. Vitro, G. Marhic и M.-M. Joséphidès), Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и B. Eggers) и Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина (Сараево, Босна и Херцеговина)

      Предмет

   На първо място, искане за отмяна, от една страна, на решението от 7 април 2010 г., подписано от ръководителя на персонала на ПМЕС, с което жалбоподателката е преназначена на длъжността „Criminal Justice Adviser — Prosecutor“ в регионалната служба в Баня Лука (Босна и Херцеговина), и, от друга страна, ако е необходимо — отмяна на решението от 30 април 2010 г., подписано от ръководителя на мисията по член 6 от Решение 2009/906/ОВППС на Съвета от 8 декември 2009 година относно ПМЕС в Босна и Херцеговина (ОВ L 322, стр. 22), с което се потвърждава решението от 7 април 2010 г., както и, на второ място, искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Г-жа H понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, които са направени от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело C-19/17: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Полша), постъпило на 17 януари 2017 г. — Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego/Gmina Trzebnica

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/6

         Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Полша), постъпило на 17 януари 2017 г. — Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego/Gmina Trzebnica
   (Дело C-19/17)
   (2017/C 161/08)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Okręgowy we Wrocławiu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego (държавата, представлявана от областния управител на Долна Силезия)

      Ответник: Gmina Trzebnica (Община Тшебница)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли да се приеме, че получените от бенефициера неустойки или обезщетения за неизпълнението или забавеното изпълнение на определени задължения представляват приход по смисъла на правило 2 от Регламент (ЕО) № 448/2004 на Комисията от 10 март 2004 година за изменение на Регламент (EО) № 1685/2000 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета по отношение на допустимостта на разходите за операции, съфинансирани от структурните фондове, и за оттеглянето на Регламент (ЕО) № 1145/2003 (1)?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           a)

                           може ли приходът от неустойката да се намалява с понесените от бенефициера вреди или допълнителни разходи във връзка с неизпълнението или забавеното изпълнение на договора от страна на изпълнителя?

                           б)

                           ако изпълнителят извърши за бенефициера други работи, които по никакъв начин не са свързани с предмета на финансирането, и с това се освободи от задължението да плати неустойка (datio in solutum), представлява ли тази друга престация приход по смисъла на правило 2 от Регламент (ЕО) № 448/2004 на Комисията от 10 март 2004 година за изменение на Регламент (EО) № 1685/2000 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета по отношение на допустимостта на разходите за операции, съфинансирани от структурните фондове, и за оттеглянето на Регламент (ЕО) № 1145/2003?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос и на буква а) от втория въпрос, кое се смята за стойност на получения от бенефициера приход — размерът на начислената на изпълнителя неустойка или стойността на заместващата престация?

               4)

               Може ли след приключването на помощта по смисъла на правило 2 от Регламент (ЕО) № 448/2004 на Комисията от 10 март 2004 година за изменение на Регламент (EО) № 1685/2000 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета по отношение на допустимостта на разходите за операции, съфинансирани от структурните фондове, и за оттеглянето на Регламент (ЕО) № 1145/2003, размерът на съфинансирането да бъде намален със стойността на приходите, получени от бенефициера по времето на отпускане на помощта?

               5)

               При утвърдителен отговор на четвъртия въпрос, може ли размерът на съфинансирането да бъде намален със стойността на получените от бенефициера приходи, ако държавата членка не е уведомила Комисията за тях преди приключването на помощта?

      (1)  ОВ L 72, стр. 66; Специално издание на български език; 2007 г., глава 14, том 1, стр. 144).


title: Дело C-536/10 P: Определение на Съда (седми състав) от 7 юли 2011 г. — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Жалба — Марка на Общността — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Словен знак ROI ANALYZER )

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/15

         Определение на Съда (седми състав) от 7 юли 2011 г. — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-536/10 P) (1)

   (Жалба - Марка на Общността - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Словен знак „ROI ANALYZER“)
   2011/C 311/22
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (представител: W. Göpfert, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (втори състав) от 10 септември 2010 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (T-233/08), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. относно отхвърляне на жалбата срещу решението на проверителя, с което се отказва регистрацията на словния знак „ROI ANALYZER“ като марка на Общността за определени продукти и услуги от класове 9, 35 и 42 — Отличителен характер на марката

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата, като частично явно недопустима и частично явно лишена от правно основание.

               2.

               Осъжда MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело T-698/15 P: Решение на Общия съд от 1 март 2017 г. — Silvan/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Процедура за повишаване за 2013 г. — Решение жалбоподателят да не бъде повишен — Съпоставяне на заслугите — Съобразяване на докладите за оценка — Липса на грешка в правото)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/27

         Решение на Общия съд от 1 март 2017 г. — Silvan/Комисия
   (Дело T-698/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за повишаване за 2013 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен - Съпоставяне на заслугите - Съобразяване на докладите за оценка - Липса на грешка в правото))
   (2017/C 121/38)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Juha Tapio Silvan (Брюксел, Белгия) (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)

      Предмет

   Обжалване на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 22 септември 2015 г. по дело Silvan/Комисия (F-83/14, EU:F:2015:106) с искане за отмяна на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Juha Tapio Silvan да понесе, освен направените от него разноски, и тези, направени от Европейската комисия в настоящото производство.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело C-498/09 P: Определение на Съда от 10 юни 2010 г. — Thomson Sales Europe/Европейска комисия (Жалба — Митнически кодекс — Опрощаване на мита — Отказ от последващо събиране на несъбрани мита — Антидъмпингови мита — Липса на груба небрежност — Сложност на правната уредба — Професионален опит — Дължима грижа от оператора — Цветни телевизори, произведени в Тайланд — Обжалваеми актове)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/17

      Определение на Съда от 10 юни 2010 г. — Thomson Sales Europe/Европейска комисия
      (Дело C-498/09 P) (1)

      (Жалба - Митнически кодекс - Опрощаване на мита - Отказ от последващо събиране на несъбрани мита - Антидъмпингови мита - Липса на груба небрежност - Сложност на правната уредба - Професионален опит - Дължима грижа от оператора - Цветни телевизори, произведени в Тайланд - Обжалваеми актове)
      (2010/C 288/28)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Thomson Sales Europe (представители: F. Foucault и F. Goguel, avocats)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Bouyon и H. van Vliet)

         Предмет

      Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 29 септември 2009 г. по дело Thomson Sales Europe/Комисия (съединени дела T-225/07 и T-364/07), с което този съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение REM № 03/05 на Комисията от 7 май 2007 г., с което същата указва на френските власти, че няма основание за опрощаване на вносните мита върху произведените в Тайланд цветни телевизионни приемници, посочени в заявлението им от 14 септември 2005 г., както и жалбата за отмяна на писмото на Комисията от 20 юли 2007 г., с което същата не потвърждава придобиването на право да не се пристъпва към последващо събиране на несъбрани вносни мита за упоменатите приемници — Производство по искане за опрощаване на мита на основание член 239 от Митническия кодекс и по искане да не се пристъпва към последващо събиране на посочените мита на основание член 220, параграф 2, буква б) от този кодекс — Неспазване на правото на защита — Грешка в правната квалификация на фактите

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Осъжда Thomson Sales Europe да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-327/10: Преюдициално запитване, отправено от Okresní soud v Chebu (Чешка република) на 5 юли 2010 г. — Hypoteční banka, a.s./Udo Mike Lindner

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/29

         Преюдициално запитване, отправено от Okresní soud v Chebu (Чешка република) на 5 юли 2010 г. — Hypoteční banka, a.s./Udo Mike Lindner
   (Дело C-327/10)
   ()
   2010/C 246/49
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Okresní soud v Chebu

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hypoteční banka, a.s.

      Ответник: Udo Mike Lindner

      Преюдициални въпроси

               1.

               Обстоятелството, че една от страните в съдебното производство е гражданин на държава, различна от държавата, в която се провежда посоченото производство, има ли трансгранично значение по смисъла на член 81 (предишен член 65) от Договора, което е едно от условията за прилагане на Регламент (ЕО) №°44/2001 (1) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (наричан по-нататък „Регламентът Брюксел I“)?

               2.

               Допуска ли Регламентът Брюксел I разпоредба от националното право, която позволява провеждането на производство срещу лица, чието местоживеене е неизвестно?

               3.

               При утвърдителен отговор на въпрос 2, може ли явяването на назначения от съда настойник на ответника да се разглежда като приемане на компетентността на сезирания съд по смисъла на член 24 от Регламента Брюксел I, дори когато производството има за предмет произтичащо от потребителски договор право и съдилищата на Чешката република не биха били компетентни съгласно член 16, параграф 2 от Регламента Брюксел I да се произнесат по този спор?

               4.

               Може ли споразумение относно местната подсъдност на даден съд да се разглежда като основаващо международната подсъдност на избрания съд по смисъла на член 17, точка 3 от Регламента Брюксел I и ако е така — това приложимо ли е и когато клаузата относно местната подсъдност е нищожна поради противоречие с член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (2) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори?

      (1)  ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.

      (2)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело T-354/06: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — BAM NBM Wegenbouw и HBG Civiel/Комисия (Конкуренция — Картели — Нидерландски пазар на битум за пътни настилки — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Съществуване и квалифициране на споразумение — Ограничение на конкуренцията — Насоки относно споразуменията за хоризонтално сътрудничество — Право на защита — Глоби — Продължителност на нарушението)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/16

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — BAM NBM Wegenbouw и HBG Civiel/Комисия
   (Дело T-354/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Съществуване и квалифициране на споразумение - Ограничение на конкуренцията - Насоки относно споразуменията за хоризонтално сътрудничество - Право на защита - Глоби - Продължителност на нарушението)
   2012/C 355/30
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: BAM NBM Wegenbouw BV (Bunnik, Нидерландия) и HBG Civiel BV (Gouda, Нидерландия) (представители: M. Biesheuvel и J. de Pree, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, A. Nijenhuis и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2006) 4090, окончателен, на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член 81 [ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия), в частта, в която се отнася до жалбоподателите.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда BAM NBM Wegenbouw BV и HBG Civiel BV да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело T-229/05: Решение на Първоинстанционния съд от 12 юли 2007 г. — AEPI/Комисия ( Конкуренция — Авторско право и сродните му права — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Задължения в областта на разследване на жалбите — Липса на интерес за Общността — Отхвърляне )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/34

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 юли 2007 г. — AEPI/Комисия
   (Дело T-229/05) (1)

   („Конкуренция - Авторско право и сродните му права - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Задължения в областта на разследване на жалбите - Липса на интерес за Общността - Отхвърляне“)
   (2007/C 199/65)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Maroussi, Гърция) (представител: T. Asprogerakas-Grivas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: T. Christoforou и F. Castillo de la Torre)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението на Комисията SG-Greffe (2005) D/201832 от 18 април 2005 г., с което се отхвърля жалба относно нарушение на членове 81 ЕО и 82 ЕО, за което се твърди, че е извършено от гръцки органи за колективно управление на авторското право и сродните му права в областта на музиката.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 205 от 20.8.2005 г.


title: Дело C-179/12 P: Решение на Съда (девети състав) от 26 септември 2013 г. — The Dow Chemical Company/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Пазар на хлоропреновия каучук — Фиксиране на цени и разпределяне на пазара — Нарушение на член 81 ЕО — Търсене на отговорност от дружество майка за неправомерното поведение на негово дъщерно дружество — Съвместен контрол от две дружества майки — Решаващо влияние — Право на защита — Увеличаване на глобата — Възпиращ ефект)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/28

         Решение на Съда (девети състав) от 26 септември 2013 г. — The Dow Chemical Company/Европейска комисия
   (Дело C-179/12 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на хлоропреновия каучук - Фиксиране на цени и разпределяне на пазара - Нарушение на член 81 ЕО - Търсене на отговорност от дружество майка за неправомерното поведение на негово дъщерно дружество - Съвместен контрол от две дружества майки - Решаващо влияние - Право на защита - Увеличаване на глобата - Възпиращ ефект)
   2013/C 344/47
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Dow Chemical Company (представител: D. Schroeder, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel, V. Bottka и L Malferrari)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 2 февруари 2012 г. по дело T-77/08, The Dow Chemical Company/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. относно производство по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук) във връзка с картел на пазара на хлоропреновия каучук в Европейското икономическо пространство (ЕИП) за разпределяне на пазара и фиксиране на цени, както и при условията на евентуалност, за намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба — Съвместно предприятие — Вменяване на отговорност за неправомерно поведение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда The Dow Chemical Company да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г.


title: Дело T-565/15: Решение на Общия съд от 20 септември 2016 г. — Excalibur City/EUIPO — Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MERLIN’S KINDERWELT“ — По-ранна национална словна марка „KINDER“ — Относително основание за отказ — Липса на сходство между знаците — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/42

         Решение на Общия съд от 20 септември 2016 г. — Excalibur City/EUIPO — Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Дело T-565/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MERLIN’S KINDERWELT“ - По-ранна национална словна марка „KINDER“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 402/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Excalibur City s.r.o. (Зноймо, Чешка република) (представител: E. Engin-Deniz, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Simandlova и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ferrero SpA (Алба, Италия) (представители: L. Ghedina и F. Jacobacci, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 9 юли 2015 г. (преписка R 1538/2014-1) относно производство по възражение между Ferrero и Excalibur City.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 9 юли 2015 г. (преписка R 1538/2014-1).

               2)

               EUIPO понася, освен направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Excalibur City s.r.o.

               3)

               Ferrero SpA понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело T-383/15: Жалба, подадена на 14 юли 2015 г. — DIMA Verwaltungs/СХВП (Форма на контейнер)

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/12

         Жалба, подадена на 14 юли 2015 г. — DIMA Verwaltungs/СХВП (Форма на контейнер)
   (Дело T-383/15)
   (2015/C 328/11)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: DIMA Verwaltungs GmbH (Хамбург, Германия) (представител: T. Kerkhoff, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: триизмерна марка на Общността (Форма на контейнер) — заявка за регистрация № 12 649 364

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 27 март 2015 г. по преписка R 2568/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да задължи ответника да продължи производството за регистрация,

               —

               при условията на субсидиарност да установи, че член 7, параграф 1, буква б) от Регламента допуска регистрацията и да върне делото на апелативния състав,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-170/06: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Alrosa/Комисия ( Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Световен пазар на производството и доставката на необработени диаманти — Решение за превръщане в задължителни на ангажиментите, предложени от предприятието в господстващо положение — Член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Принцип на пропорционалност — Свобода на договаряне — Право на изслушване )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/37

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Alrosa/Комисия
   (Дело T-170/06) (1)

   („Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Световен пазар на производството и доставката на необработени диаманти - Решение за превръщане в задължителни на ангажиментите, предложени от предприятието в господстващо положение - Член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Принцип на пропорционалност - Свобода на договаряне - Право на изслушване“)
   (2007/C 199/70)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Alrosa Company Ltd (Мирни, Русия) (представители: R. Subiotto, S. Mobley и K. Jones, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre, A. Whelan и R. Sauer, agents)
   Предмет
   Отмяна на Решение 2006/520/ЕО на Комисията от 22 февруари 2006 г. относно производство по прилагане на член 82 [ЕО] и член 54 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/B-2/38.381 — De Beers) (ОВ L 205, стр. 24) за превръщане в задължителни на ангажиментите, поети от De Beers, да спре да закупува необработени диаманти от Alrosa считано от 2009 г., след фаза на прогресивно намаляване на обемите си на закупуване от 2006 г. до 2008 г. и за прекратяване на производството, в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО] (ОВ 2003 г., L 1, стр. 1).
   Диспозитив

               1)

               Решение 2006/520/ЕО на Комисията от 22 февруари 2006 г. във връзка с производство по прилагане на член 82 [ЕО] и член 54 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/B-2/38.381 — De Beers), се отменя.

               2)

               Комисията понася направените от нея разноски и тези, направени от Alrosa Company Ltd.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-257/07: Иск, предявен на 31 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/22

         Иск, предявен на 31 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-257/07)
   (2007/C 183/37)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Kukovec и K. Nyberg)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/17/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (директива за обществените поръчки) или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тези разпоредби, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 31 януари 2006 г.

      (1)  ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3.


title: Дело C-685/15: Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgerichts Oberösterreich (Австрия), постъпило на 18 декември 2015 г. — Online Games Handels GmbH и Frank Breuer и др./Landespolizeidirektion Oberösterreich

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/7

         Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgerichts Oberösterreich (Австрия), постъпило на 18 декември 2015 г. — Online Games Handels GmbH и Frank Breuer и др./Landespolizeidirektion Oberösterreich
   (Дело C-685/15)
   (2016/C 118/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesverwaltungsgerichts Oberösterreich

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden

      Ответник: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 56 ДФЕС, съответно член 49 и сл. ДФЕС в светлината на член 6 от ЕКПЧ във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с оглед на изискуемата в светлината на практиката на Европейския съд по правата на човека (и по-специално с оглед на неговото решение от 18 май 2010 г., дело 64962/01, т. 54) обективност и безпристрастност на съда да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална уредба, съгласно която доказателствата, които трябва да бъдат представени в административно-наказателното производство с цел да се обоснове режимът на квази монопол върху националния пазар на хазартните игри, защитен от наказателно-правните норми, с оглед на практиката на Съда на Европейския Съюз (и по-специално неговото решение от 30 април 2014 г., C-390/12 (1) (ECLI:EU:C:2014:281 „Pfleger и др.“), се установяват и конкретизират най-напред напълно самостоятелно, а впоследствие се изследват и преценяват автономно, като всичко това се извършва независимо от поведението на страните в производството, тъкмо от и по инициатива на съда, пред който е оспорена законосъобразността на посочените в жалбата административно-наказателни мерки (като едно и също лице и една и съща функция), а не от административно-наказващия орган (или от друг държавен орган за преследване) във функцията му на представител на обвинението?

      (1)  ECLI:EU:C:2014:281 — „Pfleger“.


title: Дело C-134/08: Решение на Съда (пети състав) от 2 април 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Hauptzollamt Bremen/J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. (Регламент (ЕО) № 2193/2003 — Допълнителни мита върху вноса на някои продукти с произход от Съединените американски щати — Приложно поле ratione temporis — Член 4, параграф 2 — Продукти, изнесени след влизането в сила на посочения регламент, но за които може да се докаже, че вече са се намирали на път към Общността към датата на първото прилагане на посочените мита — Данъчно облагане)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/17

         Решение на Съда (пети състав) от 2 април 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Hauptzollamt Bremen/J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.
   (Дело C-134/08) (1)

   (Регламент (ЕО) № 2193/2003 - Допълнителни мита върху вноса на някои продукти с произход от Съединените американски щати - Приложно поле ratione temporis - Член 4, параграф 2 - Продукти, изнесени след влизането в сила на посочения регламент, но за които може да се докаже, че вече са се намирали на път към Общността към датата на първото прилагане на посочените мита - Данъчно облагане)
   2009/C 141/28
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Ищец: Hauptzollamt Bremen

      Ответник: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2193/2003 на Съвета от 8 декември 2003 година за установяване на допълнителни мита върху вноса на някои продукти с произход от Съединените американски щати (ОВ L 328, стр. 3) — Облагане с допълнителни мита на вноса на някои продукти, изнасяни от Съединените американски щати към Общността преди датата на влизане в сила на посочения регламент, но за които може да се докаже, че вече са се намирали на път към Общността към датата на първото прилагане на посочените мита, без възможност до се промени тяхната дестинация

      Диспозитив

   Член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2193/2003 на Съвета от 8 декември 2003 година за установяване на допълнителни мита върху вноса на някои продукти с произход от Съединените американски щати трябва да се тълкува в смисъл, който съответства на неговия текст, а именно че продуктите, за които може да се докаже, че вече се намират на път към Европейската общност към датата на влизане в сила на този регламент и че тяхната дестинация не може да бъде променена, не се облагат с допълнителните мита.

      (1)  ОВ C 171, 5.7.2008 г.


title: Дело T-184/15: Жалба, подадена на 14 април 2015 г. — Trivisio Prototyping/Комисия

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/30

         Жалба, подадена на 14 април 2015 г. — Trivisio Prototyping/Комисия
   (Дело T-184/15)
   (2015/C 262/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Trivisio Prototyping GmbH (Трир, Германия) (представители: A. Bartosch и A. Böhlke, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени Решение на Европейската Комисия C(2015) 633 окончателен от 2 февруари 2015 г. за събиране на дължимата от Trivisio Prototyping GmbH сума от 3 85  112,19 EUR заедно с лихвите,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от неправилна преценка на фактическата обстановка

                           —

                           Жалбоподателят посочва по-специално, че при подписването на споразуменията за финансова помощ ULTRA („Ultra portable augmented reality for industrial maintenance applications“), IMPROVE („Improving Display and Rendering Technology for Virtual Environments“) и CINeSPACE („Experiencing urban film and cultural heritage while on-the-move“) Комисията е знаела или във всеки случай е трябвало да знае за участието на руски инженери. Той посочва, че събирането на поисканата сума при конкретните обстоятелства представлявало злоупотреба с право.

               2.

               Второто основание е изведено от липсата на нарушение на установените в приложение 2 към споразуменията за финансова помощ правила относно използването на подизпълнители от жалбоподателя

                           —

                           Жалбоподателят твърди, че между него и съответния работодател на руските инженери — независимо от обстоятелството, че ставало въпрос за различни юридически лица — съществували контролни правоотношения, така че нямало нарушение на разпоредбите на приложение 2 към споразуменията за финансова помощ относно използването на подизпълнители.

               3.

               Третото основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания

                           —

                           При условията на евентуалност, в подкрепа на искането си за отмяна на обжалваното събиране жалбоподателят се позовава на принципа на защита на оправданите правни очаквания.


title: Дело T-387/17: Жалба, подадена на 20 юни 2017 г. — Triggerball/EUIPO (Форма на подобно на топка тяло с кантове)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/40

         Жалба, подадена на 20 юни 2017 г. — Triggerball/EUIPO (Форма на подобно на топка тяло с кантове)
   (Дело T-387/17)
   (2017/C 256/47)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Triggerball GmbH (Байерн-Пиусхайм, Германия) (представител: H. Emrich, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на подобно на топка тяло с кантове) — заявка за регистрация № 15 528 615

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 април 2017 г. по преписка R 376/2017-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-288/07: Иск, предявен на 30 юли 2007 г. — Alcan France/Комисия

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/17

         Иск, предявен на 30 юли 2007 г. — Alcan France/Комисия
   (Дело T-288/07)
   (2007/C 235/31)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Alcan France SAS (Париж, Франция) (представител: M. Thill-Tayara, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се обяви за нищожно оспорваното решение на Комисията и да се установи, че разглежданата мярка не представлява държавна помощ или, при условията на евентуалност, да се установи, че нарушението на принципа за защита на оправданите правни очаквания и за разумен срок не допуска възстановяването на помощта;

               —

               да се отмени член 1 от оспорваното решение, който квалифицира спорната мярка като помощ;

               —

               да се отменят член 2 и член 3 от оспорваното решение, с които мярката се квалифицира като несъвместима помощ;

               —

               да се отменят членове 4-6 от оспорваното решение, с които се разпорежда възстановяване на помощта;

               —

               да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати съдебните разноски и разходите на ищците, свързани с оспорваното решение.

         Правни основания и основни доводи
   С Решение от 30 юни 1997 г., прието по предложение на Комисията и съгласно процедурата, предвидена от Директива 92/81/ЕИО (1), Съветът разрешава на държавите-членки да прилагат или да продължат да прилагат по отношение на някои минерални масла, използвани за специфични цели, намалени ставки на акцизите или да ги освободят от акцизи. С четири последователни решения Съветът продължава срока на това разрешение като последният период, за който то се прилага, изтича на 31 декември 2006 г. Франция получава разрешение да прилага намалените ставки или освобождаването спрямо мазута, използван като гориво за производството на алуминиев оксид в района на Gardanne.
   С писмо от 30 декември 2001 г. Комисията уведомява Франция за решението си да започне процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на алуминиев оксид в района на Gardanne (2). В резултат на тази процедура, на 7 декември 2005 г. Комисията приема Решение № 2006/323/ЕО като счита, че освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производство на алуминиев оксид в района на Gardanne, в района на Shannon и в Sardaigne, въведени съответно от Франция, Ирландия и Италия представляват държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО, които са частично несъвместими с общия пазар и разпорежда на заинтересованите държави-членки да пристъпят към възстановяването на въпросните помощи (3).
   Комисията решава да разшири формалната процедура на преглед на освобождаването от акциз на тежките минерални масла, използвани в производството на алуминиев оксид, и за периода от 1 януари 2004 г. На 7 февруари 2007 г. тя приема Решение С (2007) 286 окончателен относно освобождаването от акцизи на минералните масла, използвани като гориво за производството на алуминиев оксид в района на Gardanne, в района на Shannon и в Sardaigne, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (Държавни помощи № С 78-79-80/2001). Касае се за решението, оспорвано в рамките на настоящия иск.
   В подкрепа на иска си ищецът посочва на първо място нищожност на решението поради порок във формата, доколкото на Франция не е дадена възможност да представи становище съгласно член 88 ЕО след отварянето на второто производство за периода след 2004 г., което според ищеца заобикаляло съображенията на решението от 7 декември 2005 г.
   По същество ищецът излага две правни основания за отмяната.
   С първото си правно основание той изтъква, че Комисията била приела, че е налице държавна помощ в нарушение на член 87 ЕО и на член 88 ЕО, както при квалифицирането на помощта, така и при проверката на нейната съвместимост. По-нататък в рамките на това правно основание ищецът се позовава на нарушение от страна на Комисията на член 1, буква в) от Регламент № 659/1999 (4), както и на грешка при прилагането на критерия за подбор на помощта. Той изтъква също, че мотивите на оспорваното решение били противоречиви и недостатъчни в нарушение на член 253 ЕО. По-нататък ищецът твърди, че правното основание, на което Комисията се основава, за да установи несъвместимостта на помощта, е погрешно като според него не били изпълнени условията за прилагане на насоките на Общността относно използването на държавна помощ за опазването на околната среда (5).
   С второто правно основание, на което ищецът се позовава при условията на евентуалност, ищецът претендира, че разпореденото от Комисията възстановяване на помощта нарушавало принципа за защита на оправданите правни очаквания и принципа за правна сигурност.

      (1)  Директива на Съвета от 19 октомври 1992 г. относно хармонизирането на уредбата на акцизите върху минерални масла.

      (2)  Публикувано в ОВ C 30, 2 февруари 2002 г.

      (3)  Решение C [2005] 4436 окончателен, държавни помощи № C 78-79-80/2001, ОВ 2006 г. L 119, стр. 12.

      (4)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1.

      (5)  Насоки на Общността относно използването на държавна помощ за опазването на околната среда, ОВ 2001 г. C 37, стр. 3.


title: Дело T-194/17: Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Изображение на глава на бедрена кост)

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/37

         Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Изображение на глава на бедрена кост)
   (Дело T-194/17)
   (2017/C 161/53)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CeramTec (Плохинген, Германия) (представители: A. Renck и E. Nicolás Gómez, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: C5 Medical Werks (Гранд Джънкшън, Колорадо, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: цветна фигуративна марка на Европейския съюз в розово (Изображение на глава на бедрена кост) — марка на Европейския съюз № 10 214 112

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2017 г. по преписка R 928/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника или встъпилата страна, в случай че C5 Medical Werks встъпи в производството, да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на членове 59 и 83 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-219/16 P: Жалба, подадена на 19 април 2016 г. от GFKL Financial Services GmbH, преди GFKL Financial Services AG, срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 4 февруари 2016 г. по дело T-620/11, GFKL Financial Services AG/Европейска комисия

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/8

         Жалба, подадена на 19 април 2016 г. от GFKL Financial Services GmbH, преди GFKL Financial Services AG, срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 4 февруари 2016 г. по дело T-620/11, GFKL Financial Services AG/Европейска комисия
   (Дело C-219/16 P)
   (2016/C 222/10)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: GFKL Financial Services GmbH, преди GFKL Financial Services AG (представители: д-р M Schweda, J. Eggers, д-р M. Knebelsberger, д-р F. Loose, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Федерална република Германия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска:

               1.

               да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз (девети състав) от 4 февруари 2016 г. по дело T-620/11, доколкото с него жалбата му е отхвърлена като неоснователна,
               да се отмени решението на Европейската комисия от 26 януари 2011 г. C(2011)275 окончателен в производството по държавна помощ C 7/2010, приведена в действие от Германия Схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“) (1),

               2.

               при условията на евентуалност, да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз (девети състав) от 4 февруари 2016 г. по дело T-620/11, доколкото с него жалбата му е отхвърлена като неоснователна и да се върне делото на Общия съд,

               3.

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В жалбата си жалбоподателят оспорва квалифицирането на клаузата за преструктуриране по член 8c, параграф 1a от KStG като селективна помощ.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания:

      Първо основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
   Клаузата за преструктуриране не била селективна мярка, поради което не представлявала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

               —

               Общият съд неправилно приел, че изключението по член 8c, параграф 1 KStG, според което при определени случаи на придобиване на дялови участия се губят годни за пренасяне загуби, е част от референтната система. Понастоящем тази разпоредба била отклонение от референтната система. Референтната система се изразявала в общата възможност от прехвърляне на загуби към по-късни данъчни периоди.

               —

               Освен това клаузата за преструктуриране имала общ характер, доколкото не предоставяла никакви селективни предимства. Били налице съществени разлики между предприятия в затруднено положение, които попадат в обхвата на клаузата за преструктуриране, и всички други, по-специално жизнеспособните предприятия, така че тези две групи от предприятия не се намирали в сходно положение. Едновременно с това в рамките на проверката за равенство Общият съд се позовал на чисто теоретичен сценарий; възприетата от Общия съд група за сравняване на практика не съществувала в правната реалност.

               —

               Освен това чрез клаузата за преструктуриране не се поставяли в по-благоприятно положение „определени предприятия или производството на някои стоки“. Клаузата за преструктуриране била потенциално достъпна за всички предприятия и не изключвала предварително нито една група от предприятия. Тя не била обвързана със „специфичната природа“ на дадено предприятие, а с икономическа операция, по-специално т.нар. придобиване с цел преструктуриране.

               —

               Освен това клаузата за преструктуриране можела да бъде обоснована с естеството и общите цели на германската данъчна система. Тя подпомагала осъществяването на основни принципи на германското данъчно право в областта на корпоративното облагане, по-специално принципа за пренасяне на загубите, принципа за облагане съобразно данъчния капацитет, както и общата фискална цел за осигуряване на устойчиви данъчни постъпления.

      Второ основание: нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания
   Решението на Общия съд нарушавало принципа на защита на оправданите правни очаквания от правото на Съюза. Твърдяното качество на държавна помощ на клаузата за преструктуриране всъщност не можело да бъде установено и от икономическите оператори, които полагат дължимата грижа. Подобни правила в Германия или други държави членки на ЕС никога не били оспорени от Комисията като противоречащи на правото в областта на държавните помощи.

      (1)  ОВ L 235, стр. 26.


title: Дело C-164/14 P: Жалба, подадена на 4 април 2014 г. от Pesquerias Riveirenses, S.L. и др. срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 февруари 2014 г. по дело T-180/13, Pesquerías Riveirenses и др./Съвет

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/21

         Жалба, подадена на 4 април 2014 г. от Pesquerias Riveirenses, S.L. и др. срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 7 февруари 2014 г. по дело T-180/13, Pesquerías Riveirenses и др./Съвет
   (Дело C-164/14 P)
   2014/C 159/28
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Pesquerias Riveirenses, S.L., Pesquera Campo de Marte, S.L., Pesquera Anpajo, S.L., Arrastreros del Barbanza, S.A., Martinez Pardavila и синове, S.L., Lijo Pesca, S.L., Frigorificos Hermanos Vidal, S.A., Pesquera Boteira, S.L., Francisco Mariño Mos и др., C.B., Juan Antonio Pérez Vidal и брат, C.B., Marina Nalda, S.L., Portillo и др., S.L., Vidiña Pesca, S.L., Pesca Hermo, S.L., Pescados Oubiña Perez, S.L., Manuel Pena Graña, Campo Eder, S.L., Pesquera Laga, S.L., Pesquera Jalisco, S.L., Pesquera Jopitos, S.L., Pesca-Julimar, S.L. (представител: J. Tojeiro Sierto, abogado)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Да се отмени определението на Общия съд, с което се обявява за недопустима жалбата на жалбоподателите за отмяна на Регламент (ЕС) № 40/2013 на Съвета от 21 януари 2013 г. (1), и да се постанови ново определение, с което същата да се обяви за допустима.

      Основания и основни доводи

   Наличие на пряко засягане — нарушение на член 263 ДФЕС
   Член 263, параграф 4 ДФЕС предвижда, че „всяко физическо или юридическо лице може да заведе иск (…) срещу подзаконови актове, които го засягат пряко и които не включват мерки за изпълнение“. В този смисъл прякото засягане и липсата на мерки за изпълнение са две различни условия, а въпросът за свободата на преценка на държавата, който е от съществено значение за определяне на прякото засягане от обжалвания акт, за сметка на това не е релевантен при определяне дали подзаконовият акт представлява „мярка за изпълнение“ по смисъла на член 263, параграф 4 ДФЕС.
   Жалбоподателите считат, че е налице ясна връзка на пряко засягане между тях, в качеството им на собственици на риболовни кораби, специализирани в улова на син меджид, и регламентът, който въвежда и ограничава улова на този вид. Управлението на запасите от син меджид се осъществява годишно от ЕС посредством определянето на общия допустим улов (ОДУ) и по мнение на жалбоподателите това определяне е погрешно, тъй като не е съобразено с последните съществуващи научни препоръки, поради което обстоятелството, че синият меджид се управлява като един-единствен запас, а не като два отделни запаса, има за последица това, че общият допустим улов е по-малък отколкото този, който е трябвало да се предостави на жалбоподателите, ако запасите бяха управлявани поотделно за зона север и зона юг. При определянето на ОДУ не е възможно никакво последващо изменение на възможностите за улов от страна на държавите членки, нито на начина за управление, използван при предоставянето на тези възможности, тъй като разпределението винаги се извършва въз основа на първоначално определения от Европейския съюз ОДУ. Следователно единствената възможност или алтернатива на жалбоподателите да изразят своето несъгласие с посочения ОДУ и с начина за неговото определяне или с управлението на риболова, е като сезират европейските съдилища.

      (1)  Регламент (ЕС) № 40/2013 на Съвета от 21 януари 2013 година за определяне на наличните възможности за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които са предмет на международни преговори или споразумения, във водите на ЕС и за корабите на ЕС в определени води извън ЕС (ОВ L 23, стр. 54).


title: Дело C-213/14: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 25 април 2014 г.  — Наказателно производство срещу Romina Biolzi

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/12

         Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 25 април 2014 г. — Наказателно производство срещу Romina Biolzi
   (Дело C-213/14)
   2014/C 292/16
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страна в главното производство

   Romina Biolzi

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. по съединени дела C-72/10 и C-77/10, в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки, при което разглежданата обществена поръчка е със заявена цел да се поправят последиците от неправомерното изключване на определен брой оператори от предходните обществени поръчки?

               2)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са образувани процедурите, спрямо продължителността на преди възложените концесии?

               3)

               Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне?


title: Дело C-391/07: Решение на Съда (първи състав) от 4 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Glencore Grain Rotterdam BV/Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( Регламент (ЕО) № 800/1999 — Възстановявания при износ на земеделски продукти — Член 16 — Диференцирано възстановяване — Доказателство за изпълнение на митническите формалности при внос — Представяне на копие или фотокопие от документите за транспорт — Регламент (ЕО) № 1501/95 — Предоставяне на възстановявания при износ на зърнени култури — Член 13 — Дерогиране на разпоредбите на член 16 от Регламент № 800/1999 )

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/6

         Решение на Съда (първи състав) от 4 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Glencore Grain Rotterdam BV/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-391/07) (1)

   („Регламент (ЕО) № 800/1999 - Възстановявания при износ на земеделски продукти - Член 16 - Диференцирано възстановяване - Доказателство за изпълнение на митническите формалности при внос - Представяне на копие или фотокопие от документите за транспорт - Регламент (ЕО) № 1501/95 - Предоставяне на възстановявания при износ на зърнени култури - Член 13 - Дерогиране на разпоредбите на член 16 от Регламент № 800/1999“)
   (2009/C 19/10)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Hamburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Glencore Grain Rotterdam BV

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1501/95 на Комисията от 29 юни 1995 година относно определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (EИО) № 1766/92 на Съвета за предоставяне на възстановявания при износ на зърнени култури и мерките, които е необходимо да се предприемат в случай на затруднения във функционирането на пазара на зърнени култури (ОВ L 147, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 97) — Опростена процедура: задължение за представяне на документите за транспорт
   Диспозитив
   Член 13 от Регламент (ЕО) № 1501/95 на Комисията от 29 юни 1995 година относно определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (EИО) № 1766/92 на Съвета за предоставяне на възстановявания при износ на зърнени култури и мерките, които е необходимо да се предприемат в случай на затруднения във функционирането на пазара на зърнени култури, изменен с Регламент (ЕО) № 1259/97 на Комисията от 1 юли 1997 година, трябва да се тълкува в смисъл, че предоставянето от стопанския субект на доказателство, че зърнени култури в количество най-малко 1 500 тона са напуснали митническата територия на Европейската общност на борда на плавателен съд, годен за превоз по море, не го освобождава от задължението, предвидено в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти, да представи копие или фотокопие от документите за транспорт.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело C-441/16: Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 8 август 2016 г. — SMS group GmbH/Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/30

         Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 8 август 2016 г. — SMS group GmbH/Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București
   (Дело C-441/16)
   (2016/C 419/39)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SMS group GmbH

      Ответник: Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли членове 2, 3, 4 и 5 от Директива 79/1072/ЕИО (1) във връзка с член 17, параграф 2 и параграф 3, буква a) от Директива 77/388/ЕИО (2) да се тълкуват в смисъл, че не допускат практика на националната данъчна администрация, съгласно която се счита, че не са налице обективни елементи, потвърждаващи заявеното от данъчнозадълженото лице намерение да използва внесените в рамките на неговата икономическа дейност стоки, когато към момента на действителния внос действието на договора, в изпълнение на който данъчнозадълженото лице е придобило и внесло стоките, е спряно и е налице сериозна опасност последващата доставка/сделка, за която са били предназначени внесените стоки, вече да не се осъществи?

               2)

               Представлява ли и по какъв начин допълнително условие, изисквано за целите на възстановяването на ДДС, различно от изброените в членове 3 и 4 от Директива 79/1072/ЕИО, което е забранено с член 6 от същата директива, доказателството за последващото движение на внесените стоки, тоест констатацията, че внесените стоки са били действително предназначени за облагаемите сделки на данъчнозадълженото лице, или същото е необходима информация относно материалноправното условие за възстановяването на данъка и свързано с използването на внесените стоки в рамките на облагаеми сделки, която данъчният орган може да изиска по смисъла на член 6 от директивата?

               3)

               Възможно ли е членове 2, 3, 4 и 5 от Директива 79/1072/ЕИО във връзка с член 17, параграф 2 и параграф 3, буква a) от Директива 77/388/ЕИО да се тълкуват в смисъл, че правото на възстановяване на ДДС може да бъде отказано, когато не се осъществи последващата предвидена сделка, за която е трябвало да бъдат използвани внесените стоки? При тези условия от значение ли е действителното предназначение на стоките, тоест обстоятелството, че все пак те са използвани, по какъв начин и на коя територия — тази на държавата членка, в която е платен ДДС, или извън тази държава?

      (1)  Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, 1979 г., стр. 11, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34).

      (2)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, 1977 г., стр. 1).


title: Дело F-16/12: Определение на Съда на публичната служба от 27 февруари 2013 г. — Kimman/Комисия

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/48

         Определение на Съда на публичната служба от 27 февруари 2013 г. — Kimman/Комисия
   (Дело F-16/12) (1)

   2013/C 114/74
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ) ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 33.


title: Дело C-374/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 75/442/ЕИО — Битови отпадъчни води, отвеждани чрез септични ями в селските райони — Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения — Член 260, параграф 2 ДФЕС — Мерки за изпълнение на решение на Съда — Имуществени санкции — Периодична имуществена санкция — Еднократно платима сума)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-374/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 75/442/ЕИО - Битови отпадъчни води, отвеждани чрез септични ями в селските райони - Решение на Съда, установяващо неизпълнение на задължения - Член 260, параграф 2 ДФЕС - Мерки за изпълнение на решение на Съда - Имуществени санкции - Периодична имуществена санкция - Еднократно платима сума)
   2013/C 46/15
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: E. White)

      Ответник: Ирландия (представители: D. O'Hagen и E. Creedon, A. Collins SC, M. Gray, BL)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неизпълнение на Решение на Съда от 29 октомври 2009 г. по дело Комисия/Ирландия (C-188/08), отнасящо се до нарушението на членове 4, 7, 8, 9,10, 11, 12, 13 и 14 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39), изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (ОВ L 78, стр. 32) по отношение на битовите отпадъчни води, отвеждани чрез септични ями — Отпадъци, които не са обхванати от друго законодателство — Искане за налагане на периодична имуществена санкция и на еднократно платима сума

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела всички необходими мерки за изпълнението на Решение от 29 октомври 2009 г. по дело Комисия/Ирландия (C-188/08), с което се установява неизпълнението от Ирландия на задълженията ѝ, произтичащи от членове 4 и 8 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юни 1975 година относно отпадъците, изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 г., тази държава членка не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Ирландия да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ периодична имуществена санкция в размер на 12 000 EUR за всеки ден забава в прилагането на мерките, необходими за съобразяване с посоченото Решение по дело Комисия/Ирландия, считано от датата на обявяването на настоящото решение до датата на цялостното изпълнение на посоченото Решение по дело Комисия/Ирландия.

               3.

               Осъжда Ирландия да заплати на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ еднократно платимата сума от 2 000 000 EUR.

               4.

               Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело T-127/09: Жалба, подадена на 15 април 2009 г. — Abdulrahim/Съвет и Комисия

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/12

         Жалба, подадена на 15 април 2009 г. — Abdulrahim/Съвет и Комисия
   (Дело T-127/09)
   2009/C 167/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Abdulbasit Abdulrahim (Лондон, Обединено кралство) (представители: J. Jones, barrister и M. Arani, solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят/отмени изцяло или отчасти Регламент (ЕО) № 881/2002, изменен с Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията, и/или Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията, доколкото те пряко и лично засягат жалбоподателя,

               —

               или при условията на евентуалност, да се обявят/обяви Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета и/или Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията за неприложими спрямо жалбоподателя,

               —

               или при условията на евентуалност, да се разгледа основанието за включването на името на жалбоподателя в приложение I към Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета и да се определи дали решението на Комисията да добави името на жалбоподателя в приложение I е правилно и обосновано от правна и фактическа страна,

               —

               да се разпореди на ответниците в кратък срок да изложат причините и доказателствата за включването на името на жалбоподателя в приложение I към Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета,

               —

               да се установи, че включването на името на жалбоподателя в приложение I е неправилно и необосновано от правна и фактическа страна и да се разпореди заличаването на името на жалбоподателя от приложение I към Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета,

               —

               да се предприемат всички други действия, които се считат за подходящи,

               —

               да се разпореди на ответника — на Съвета и/или на Комисията — да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя,

               —

               да се разпореди на ответника — на Съвета и/или на Комисията — да заплати на жалбоподателя обезщетение за вреди — за загуба на приходи, пропуснати ползи и неимуществени вреди.

      Правни основания и основни доводи

   По настоящото дело жалбоподателят иска частичната отмяна на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, изменен с Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 г. (1), доколкото жалбоподателят е включен в списъка на физическите и юридическите лица, образуванията и организациите, чиито средства и икономически ресурси са замразени в съответствие с тази разпоредба. При условията на евентуалност, жалбоподателят иска Съдът да обяви съгласно член 241 ЕО Регламент № 881/2002 на Съвета и Регламент № 1330/2008 на Комисията за неприложими спрямо жалбоподателя. Той също иска Съдът да разпореди ответниците да заплатят обезщетение за вреди.
   В подкрепа на твърденията си жалбоподателят посочва, че оспорваните регламенти нарушават негови основни човешки права, гарантирани от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и от Хартата на основните права на Европейския съюз.
   На първо място той твърди, че оспорваните регламенти нарушават правото му на изслушване, правото на ефективен съдебен контрол и правото на справедлив съдебен процес, доколкото той не е бил уведомен от Съвета или от Комисията за причините за включването му в приложение I и не му е било представено никакво доказателство, обосноваващо решението за включване в списъка. Ето защо жалбоподателят твърди, че не му е била предоставена възможност да изложи становището си във връзка с основанията и причините за включването на името му в приложение I от оспорвания регламент и в резултат на това той не е могъл да оспори решението за включване в списъка пред съдебен орган.
   На второ място, жалбоподателят твърди, че оспорваните мерки нарушават правото му на зачитане на собствеността и представляват непропорционална намеса в личния и семейния му живот.

      (1)  ОВ L 345, 2008 г., стp. 60


title: Дело T-81/15: Решение на Общия съд от 13 април 2016 г. — Facchinello/EUIPO — Olimpia Splendid (Synthesis) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз „Synthesis“ — Липса на реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/27

         Решение на Общия съд от 13 април 2016 г. — Facchinello/EUIPO — Olimpia Splendid (Synthesis)
   (Дело T-81/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз „Synthesis“ - Липса на реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд))
   (2016/C 191/35)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Danila Facchinello (Molinella, Италия) (представител: F. Torlontano, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Capostagno и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Olimpia Splendid SpA (Gualtieri, Италия) (представители: A. Ferrarese и G. Ferrarese, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2014 г. (преписка R 2169/2013-1), постановено в производство по отмяна със страни Olimpia Splendid SpA и г-жа Danila Facchinello

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Danila Facchinello да плати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело C-112/14: Иск, предявен на 7 март 2014 г.  — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/11

         Иск, предявен на 7 март 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-112/14)
   2014/C 184/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal, L. Armati)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като и приело и запазило в сила данъчна уредба относно разпределянето на печалби в полза на членове на чуждeстранни дружества, която предвижда различно третиране на вътрешните и задграничните дейности, Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за ЕИП или, субсидиарно, по член 49 ДФЕС и член 31 от Споразумението за ЕИП,

               —

               да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

         Спорното национално законодателство

   Член 13 от Закона за данъка върху облагаемите печалби от 1992 г. [Taxation of Chargeable Gains Act 1992] предвижда, че акционерите или съдружниците, които са местни за Обединеното кралство лица, подлежат на незабавно облагане за печалбите, реализирани от някои видове чуждестранни дружества, без значение дали действително са получили някакъв доход.

         Основният довод

   Местните за Обединеното кралство лица дължат данък за печалбите на някои чуждестранни дружества, в които имат дялови участия, какъвто не биха дължали, ако дружествата бяха местни. Това различно данъчно третиране може да възпре — в нарушение на член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за ЕИП — данъкоплатците в Обединеното кралство да инвестират в такива чуждестранни дружества.
   Въпросната мярка може да предотврати някои възможности за избягване на данъци и за данъчни измами. Тя се прилага обаче не само в контекста на избягването на данъци или данъчните измами и поради това не е обоснована.


title: Дело C-563/10: Определение на председателя на Съда от 11 март 2011 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Германия) — Kashayar Khavand/Федерална република Германия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/17

         Определение на председателя на Съда от 11 март 2011 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Германия) — Kashayar Khavand/Федерална република Германия
   (Дело C-563/10) (1)

   2011/C 186/31
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ 8, 5.2.2011 г.


title: Дело T-556/11: Жалба, подадена на 21 октомври 2011 г. — European Dynamics Luxembourg и др./СХВП

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/21

         Жалба, подадена на 21 октомври 2011 г. — European Dynamics Luxembourg и др./СХВП
   (Дело T-556/11)
   2012/C 6/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Люксембург); European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия) и Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) да отхвърли офертата на жалбоподателите, подадена във връзка с обществена поръчка AO/029/10 (E-Alicante: разработка на софтуер и услуги по поддръжка) (1), изпратено с писмо от 11 август 2011 г., както и всички свързани решения на СХВП, включително тези за възлагане на съответния договор на класираните на първо, второ и трето място оференти и

               —

               Да осъди СХВП да плати на жалбоподателите вредите, претърпени в хода на процедурата по възлагане на въпросната обществена поръчка, в размер на 67 500 000 EUR и

               —

               Да осъди СХВП да плати на жалбоподателите вредите, претърпени във връзка със загубата на възможност и увреждането на тяхната репутация и доверието в тях, в размер на 6 750 000 EUR и

               —

               Да осъди СХВП да плати на жалбоподателите всички разходи и разноски, направени във връзка с настоящата жалба, дори и тя да бъде отхвърлена.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е свързано с

                           —

                           нарушение на член 100, параграф 2 от Финансовия регламент от страна на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), тъй като:

                                       а)

                                       тя не е посочила мотиви;

                                       б)

                                       не е посочила относителните преимущества на избраните оферти.

               2.

               Второто правно основание е свързано с

                           —

                           явни грешки в преценката, използване на нови критерии за възлагане в противоречие със спецификацията на поръчката, използване на критерии, които не са били пояснени в заседанието, посветено на въпроси и техните отговори, недостатъчни мотиви, неясни и необосновани коментари от страна на СХВП, използване на погрешна финансова формула, която позволява изкривявания и изменение на обхвата и предмета на договора.

               3.

               Третото правно основание е свързано с

                           —

                           дискриминационно отношение спрямо оферентите и неспазване на критериите за изключване при избраните оференти, нарушение на член 93, параграф 1, буква е), членове 94 и 96 от Финансовия регламент, на членове 133а и 134б от Регламента за прилагане, както и на принципа на добрата администрация, тъй като:

                                       а)

                                       членове на избрания консорциум са обект на конфликт на интереси,

                                       б)

                                       един от членовете на избрания консорциум е замесен в измама, корупция и подкупи.

      (1)  ОВ 2011/S 10-013995.


title: Дело T-383/08: Определение на Първоинстанционния съд от 23 април 2009 г. — New Europe/Комисия (Недопустимост на жалбата поради липса на форма — Посочване на жалбоподателя — Частноправно юридичско лице — Упълномощаване — Явна недопустимост — Встъпване)

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/11

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 април 2009 г. — New Europe/Комисия
   (Дело T-383/08) (1)

   (Недопустимост на жалбата поради липса на форма - Посочване на жалбоподателя - Частноправно юридичско лице - Упълномощаване - Явна недопустимост - Встъпване)
   2009/C 167/23
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: New Europe (Брюксел, Белгия) (представител: A.-M. Alamanou, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет

   Искане за отмяна решение на Комисията, прието от нея под формата на писмо от 2 юли 2008 г., с което се отказва на жалбоподателя да му бъдат съобщени имената на дружествата и физическите лица, посочени в оповестени от Комисията документи, свързани с делото „Eximo“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване, подадена от Европейския надзорен орган по защита на данните.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г.


title: Дело C-363/08: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof на 7 август 2008 г. — Romana Slanina/Unbhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/22

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof на 7 август 2008 г. — Romana Slanina/Unbhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien
   (Дело C-363/08)
   (2008/C 285/35)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: Romana Slanina

      Ответник: Unаbhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien
   Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли от Регламент (EИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1) (накратко: регламент), че безработна, разведена жена, бившият съпруг на която не е самостоятелно заето лице и е с местоживеене в Австрия, запазва своето право да получава семейни помощи (за дете) спрямо Австрия, когато установи своето местоживеене в друга държава-членка и премести в нея центъра на своите жизнени интереси, ако и там тя продължава да е безработна?

               2.

               С оглед отговора на първия въпрос от значение ли е обстоятелството, че Австрия, където се намира разведеният съпруг, и където той предимно живее и работи, му предоставя, при определени условия, право да получава семейни помощи (за детето), когато правото на разведената съпруга вече не съществува?

               3.

               Следва ли от регламента, че правото на разведената съпруга да получава семейни помощи (за детето) спрямо Австрия, където разведеният съпруг и баща на детето живее и работи, когато в описаните в първия въпрос отношения настъпи промяна поради това, че съпругата започне работа в новата държава-членка?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр.26.