title: Дело T-467/20: Решение на Общия съд от 1 декември 2021 г. — Inditex/EUIPO — Ffauf Italia (ZARA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз ZARA — По-ранна международна словна марка LE DELIZIE ZARA и по-ранна национална фигуративна марка ZARA — Доказателство за реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/30

      Решение на Общия съд от 1 декември 2021 г. — Inditex/EUIPO — Ffauf Italia (ZARA)
      (Дело T-467/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз ZARA - По-ранна международна словна марка LE DELIZIE ZARA и по-ранна национална фигуративна марка ZARA - Доказателство за реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [впоследствие член 47, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (впоследствие член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001)
      (2022/C 37/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Артейхо, Испания) (представители: G. Marín Raigal и E. Armero Lavie, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ffauf Italia SpA (Риезе Пио Х, Италия) (представители: P. Creta, A. Lanzarini, B. Costa и M. Lazzarotto, адвокати)

         Предмет

      Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 8 май 2020 г. (преписка R 2040/2019-4) във връзка с производство по възражение между Ffauf Italia и Inditex

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 304, 14.9.2020 г.


title: Дело T-581/20: Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — YP/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура за повишаване 2019 г. — Решение за неповишаване — Член 45 от Правилника — съпоставяне на заслуги — Използване на езици при изпълнение на функциите от длъжностни лица, назначени на езикови длъжности и от длъжностни лица, назначени на длъжности, различни от езикови — Прослужено време в степента — Презумпция за невиновност — Член 9 от приложение IX към Правилника — Задължение за мотивиране — Изпълнение на споразумение за извънсъдебно уреждане на спор)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/30

      Решение на Общия съд от 24 ноември 2021 г. — YP/Комисия
      (Дело T-581/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване 2019 г. - Решение за неповишаване - Член 45 от Правилника - съпоставяне на заслуги - Използване на езици при изпълнение на функциите от длъжностни лица, назначени на езикови длъжности и от длъжностни лица, назначени на длъжности, различни от езикови - Прослужено време в степента - Презумпция за невиновност - Член 9 от приложение IX към Правилника - Задължение за мотивиране - Изпълнение на споразумение за извънсъдебно уреждане на спор)
      (2022/C 37/41)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: YP (представители: J. Van Rossum и J.-N. Louis, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: M. Brauhoff, L. Radu Bouyon и L. Hohenecker)

         Предмет

      Жалба, подадена на основание 270 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 14 ноември 2019 г., в което името на жалбоподателя не е вписано в списъка с повишените в степен длъжностни лица в рамките на процедурата за повишаване за 2019 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда YP да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 371, 3.11.2020 г.


title: Дело T-454/20: Определение на Общия съд от 22 ноември 2021 г. — Garment Manufacturers Association in Cambodia/Комисия (Жалба за отмяна — Обща търговска политика — Общ режим на преференциални митнически тарифи, въведени с Регламент (ЕС) № 978/2012 — Временно оттегляне на търговските преференции, приложими по отношение на определени продукти с произход от Камбоджа, поради тежки и систематични нарушения на правата на човека — Липса на пряко засягане — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               24.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/31

      Определение на Общия съд от 22 ноември 2021 г. — Garment Manufacturers Association in Cambodia/Комисия
      (Дело T-454/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Обща търговска политика - Общ режим на преференциални митнически тарифи, въведени с Регламент (ЕС) № 978/2012 - Временно оттегляне на търговските преференции, приложими по отношение на определени продукти с произход от Камбоджа, поради тежки и систематични нарушения на правата на човека - Липса на пряко засягане - Липса на лично засягане - Недопустимост)
      (2022/C 37/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Garment Manufacturers Association in Cambodia (Пном Пен, Камбоджа) (представители: C. Borelli, S. Monti и C. Ziegler, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: A. Biolan и E. Schmidt)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Делегиран регламент (ЕС) 2020/550 на Комисията от 12 февруари 2020 година за изменение на приложения II и IV към Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с временното оттегляне на режимите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 978/2012, по отношение на определени продукти с произход от Кралство Камбоджа (ОВ L 127, 2020 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда Garment Manufacturers Association in Cambodia да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 287, 31.8.2020 г.


title: Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от Borgarting Lagmannsrett по наказателно производство срещу P (Дело E-15/20) 2021/C 58/14

text:
               18.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/58

      Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от Borgarting Lagmannsrett по наказателно производство срещу P
      (Дело E-15/20)
      (2021/C 58/14)
      На 16 октомври 2020 г. към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Borgarting lagmannsrett (Апелативния съд на Borgarting), която бе получена в деловодството на Съда на 21 октомври 2020 г., за консултативно становище по наказателно дело срещу P по следните въпроси:
      Въпрос 1
      Не е ли допустима по силата на член 3 и член 7, буква а) от Споразумението за ЕИП във връзка с Регламент (ЕО) № 883/2004, и по-специално членове 4, 5 и 7 във връзка с глава 6, национална схема, съгласно която:

                  а)

                  условие за придобиване на право на обезщетения за безработица е безработното лице да пребивава („oppholder seg“) в Норвегия (вж. раздел 4-2 от Закона за националното осигуряване); както и

                  б)

                  изключение от изискването за пребиваване, включително от разпоредбата в член 64 от Регламент (ЕО) № 883/2004, е предвидено в националния регламент относно обезщетенията за безработица, което e транспонирано и в Регламента за транспониране?

            Въпрос 2
      Независимо от отговора на въпрос 1, представлява ли схема като описаната във въпрос 1 ограничение съгласно правилата на Споразумението за ЕИП относно свободното движение, включително членове 28, 29 и 36?
      Ако това е така, може ли такова ограничение да бъде обосновано с позоваване на следните съображения:

                  i.

                  пребиваването в компетентната държава обикновено се разглежда като предоставящо на безработното лице по-добри стимули и възможности за търсене и намиране на работа, включително възможност за бързо започване на евентуална работа;

                  ii.

                  пребиваването в компетентната държава обикновено се разглежда като позволяващо на безработното лице да бъде на разположение на службите по заетостта и присъствието в Норвегия дава възможност на публичната администрация да следи дали безработното лице отговаря на условията за получаване на паричното обезщетение, изплащано в случай на безработица — включително дали безработното лице действително е безработно и няма скрити източници на доходи, дали действително е търсещо работа лице, извършва активно търсене на работа или участва в други дейности, насочени към намиране на работа;

                  iii.

                  пребиваването в компетентната държава обикновено се разглежда като предоставящо на службите по заетостта по-добри възможности да преценят дали по отношение на безработното лице се предприемат подходящи последващи действия; както и

                  iv.

                  националната схема позволява получаването на обезщетения за безработица в друга държава от ЕИП при условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 883/2004.

            Въпрос 3
      Доколкото е необходимо от отговорите на въпроси 1 и 2, еквивалентни въпроси се поставят във връзка с Директива 2004/38/ЕО, включително членове 4, 6 и 7.
      Въпрос 4
      Подсъдимото лице е обвинено за това, че е предоставило невярна информация на административния орган NAV относно пребиваване в друга държава от ЕИП, като по този начин е заблудило NAV да му изплаща обезщетения за безработица, на които е нямало право, тъй като в Закона за националното осигуряване се съдържат условия, според които за получаване на обезщетения за безработица се изисква пребиваване („opphold“) в Норвегия. Предвид транспонирането от Норвегия на Регламент (ЕО) № 883/2004 (вж. въпрос 1), съответстват ли използването на разпоредбите на Наказателния кодекс относно измамите и предоставянето на невярна декларация в случай като настоящия на основните принципи на правото на ЕИП като принципа на яснота и принципа на правна сигурност?
      Въпрос 5
      С оглед на конкретния случай и транспонирането от страна на Норвегия на Регламент (ЕО) № 883/2004 (вж. въпрос 1), съответства ли наказателноправната санкция на принципа на пропорционалност?


title: Съединени дела C-597/18 P, C-598/18 P, C-603/18 P и C-604/18 P P: Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2020 г. — Съвет на Европейския съюз/Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др., Европейски съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка (ЕЦБ), Еврогрупа (C-597/18 P), Съвет на Европейския съюз/ Eleni Pavlikka Bourdouvali и др., Европейски съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка (ЕЦБ), Еврогрупа (C-598/18 P), Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др. (C-603/18 P), Eleni Pavlikka Bourdouvali и др. (C-604/18 P) /Европейски съюз, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка (ЕЦБ), Еврогрупа (Обжалване — Икономическа и парична политика — Програма за подпомагане на стабилността в Република Кипър — Преструктуриране на кипърския дълг — Решение на Управителния съвет на Европейска централна банка (ЕЦБ) относно спешната помощ за осигуряване на ликвидност във връзка с искане на Централната банка на Кипър — Декларации на Еврогрупата от 25 март, 12 април, 13 май и 13 септември 2013 г. — Решение 2013/236/ЕС — Меморандум за разбирателство относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Република Кипър и Европейския механизъм за стабилност (ЕМС) — Право на собственост — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Равно третиране — Извъндоговорна отговорност на Съюза)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/2

      Решение на Съда (голям състав) от 16 декември 2020 г. — Съвет на Европейския съюз/Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др., Европейски съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка (ЕЦБ), Еврогрупа (C-597/18 P), Съвет на Европейския съюз/ Eleni Pavlikka Bourdouvali и др., Европейски съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка (ЕЦБ), Еврогрупа (C-598/18 P), Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC и др. (C-603/18 P), Eleni Pavlikka Bourdouvali и др. (C-604/18 P) /Европейски съюз, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка (ЕЦБ), Еврогрупа
      (Съединени дела C-597/18 P, C-598/18 P, C-603/18 P и C-604/18 P P) (1)

      (Обжалване - Икономическа и парична политика - Програма за подпомагане на стабилността в Република Кипър - Преструктуриране на кипърския дълг - Решение на Управителния съвет на Европейска централна банка (ЕЦБ) относно спешната помощ за осигуряване на ликвидност във връзка с искане на Централната банка на Кипър - Декларации на Еврогрупата от 25 март, 12 април, 13 май и 13 септември 2013 г. - Решение 2013/236/ЕС - Меморандум за разбирателство относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Република Кипър и Европейския механизъм за стабилност (ЕМС) - Право на собственост - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Равно третиране - Извъндоговорна отговорност на Съюза)
      (2021/C 62/02)
      Език на производството: английски

         Страни

         (Дело C-597/18 P)

         Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, И. Гюров и E. Chatziioakeimidou)

         Други страни в производството: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna Andreou, Kyriaki Andreou, Bundeena Holding plc, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, Phidias Christodoulou, Georgia Phanou-Christodoulou, Christakis Christofides, за когото се явява изпълнителят на завещанието му, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, Dionysios Chrysostomides, Eleni K. Chrysostomides, Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, James Droushiotis, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, Kalia Georgiou LLC, Komposit Ltd, Platon M. Kyriakides, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Athena Mavronicola-Droushiotis, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International Inc., Sophia Nicolatos, Paris & Barcelona Ltd, Louiza Patsiou, Probus Mare Marine Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A. M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, The Prnses Ltd, Christos Tsimon, Nafsika Tsimon, Unienergy Holdings Ltd, Julia Justine Jane Woods (представител: P. Tridimas, barrister), Европейски съюз (представител: Европейска комисия), Европейска комисия (представители: L. Flynn, J.-P. Keppenne и T. Maxian Rusche), Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: първоначално M. O. Szablewska и M. K. Laurinavičius, подпомагани от H.-G. Kamann, Rechtsanwalt, впоследствие K. Laurinavičius, G. Várhelyi и O. Heinz, подпомагани от H.-G. Kamann, Rechtsanwalt, Еврогрупа (представител: Съвет на Европейския съюз)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Финландия (представители: S. Hartikainen и J. Heliskoski)

         (Дело C-598/18 P)

         Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, И. Гюров и E. Chatziioakeimidou)

         Други страни в производството: Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Coal Energy Trading Ltd, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Athanasia Chrysostomou, Sofoklis Chrysostomou, Clearlining Ltd, Alan Dimant, Dodoni Ependyseis Chartofylakou Dimosia Etaireia Ltd, Dtek Holdings Ltd, Dtek Trading Ltd, Elma Holdings pcl, Elma Properties & Investments pcl, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, Jupiter Portfolio Investments pcl, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Liberty Life Insurance pcl, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Akis Micromatis, Erginos Micromatis, Harinos Micromatis, Alvinos Micromatis, Plotinos Micromatis, Nertera Investments Ltd, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, Lambros Panayiotides, Ersi Papaefthymiou, Kostas Papaefthymiou, Restful Time Co., Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd, Sofoklis Chrisostomou & Yioí Ltd, Marinos C. Soteriou, Sparotin Ltd, Miranda Tanou, Myria Tanou (представители: P. Tridimas, barrister, и K. Chrysostomides, dikigoros), Европейски съюз (представител: Европейска комисия), Европейска комисия (представители: L. Flynn, J.-P. Keppenne и T. Maxian Rusche), Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: M. O. Szablewska и K. Laurinavičius, подпомагани от H.-G. Kamann, Rechtsanwalt), Еврогрупа (представител: Съвет на Европейския съюз)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Финландия (представители: S. Hartikainen и J. Heliskoski)

         (Дела C-603/18 P и C-604/18 P)

         Жалбоподатели: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna Andreou, Kyriaki Andreou, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, Christakis Christofides, за когото се явява изпълнителят на завещанието му, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, Dionysios Chrysostomides, Eleni K. Chrysostomides, Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International, Inc., Paris & Barcelona Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A. M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, Christos Tsimon, Nafsika Tsimon, Julia Justine Jane Woods (представител: P. Tridimas, barrister (C-603/18 P), Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Clearlining Ltd, Dtek Holding Ltd, Dtek Trading Ltd, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd, Marinos C. Soteriou (представители: P. Tridimas, barrister, и K. Chrysostomides, dikigoros (C-604/18 P)

         Други страни в производството: Европейски съюз (представител: Европейска комисия), Съвет на Европейския съюз (представители: E. Chatziioakeimidou, A. de Gregorio Merino и И. Гюров), Европейска комисия (представители: L. Flynn, J.-P. Keppenne и T. Maxian Rusche), Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: M. O. Szablewska и M. K. Laurinavičius, подпомагани от H.-G. Kamann, Rechtsanwalt), Еврогрупа (представител: Съвет на Европейския съюз)

         Встъпила страна в подкрепа на Съвета на Европейския съюз: Република Финландия (представители: S. Hartikainen и J. Heliskoski)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решения на Общия съд от 13 юли 2018 г., K. Chrysostomides & Co. и др./Съвет и др. (T 680/13, EU:T:2018:486), и от 13 юли 2018 г., Bourdouvali и др./Съвет и др. (T 786/14, непубликувано, EU:T:2018:487), в частта, в която отхвърлят възраженията за недопустимост, повдигнати от Съвета на Европейския съюз, доколкото се отнасят до исковете, предявени в тези производства срещу Еврогрупата и член 2, параграф 6, буква б) от Решение 2013/236/ЕС на Съвета от 25 април 2013 г., отправено до Кипър относно конкретни мерки за възстановяване на финансовата стабилност и устойчивия растеж.

                  2)

                  Обявява исковете, предявени в първоинстанционните производства по дела T 680/13 и T 786/14, за недопустими, доколкото са насочени срещу Еврогрупата и член 2, параграф 6, буква б) от Решение 2013/236,

                  3)

                  Отхвърля главните жалби по дела C 603/18 P и C 604/18 P.

                  4)

                  Осъжда Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna и Kyriaki Andreou, Bundeena Holding plc, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, M. Phidias Christodoulou, Georgia Phanou-Christodoulou, M. Christakis Christofides, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, M. Dionysios Chrysostomides, Eleni K. и Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, M. James Droushiotis, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, Kalia Georgiou LLC, Komposit Ltd, Platon Kyriakides, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Athena Mavronicola-Droushiotis, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International Inc., Sophia Nicolatos, Paris & Barcelona Ltd, Louiza Patsiou, Probus Mare Marine Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A. M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, The Prnses Ltd, Christos Tsimon, Nafsika Tsimon, Unienergy Holdings Ltd et Julia Justine Jane Woods, както и Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Coal Energy Trading Ltd, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Athanasia Chrysostomou, Sofoklis Chrysostomou, Clearlining Ltd, Alan Dimant, Dodoni Ependyseis Chartofylakou Dimosia Etaireia Ltd, Dtek Holding Ltd, Dtek Trading Ltd, Elma Holdings pcl, Elma Properties & Investments pcl, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, Jupiter Portfolio Investments pcl, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Liberty Life Insurance pcl, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Akis Micromatis, Erginos Micromatis, Harinos Micromatis, Alvinos Micromatis, Plotinos Micromatis, Nertera Investments Ltd, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, M. Lambros Panayiotides, Ersi Papaefthymiou, Kostas Papaefthymiou, Restful Time Co., Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd, Sofoklis Chrisostomou & Yioí Ltd, M. Marinos C. Soteriou, Sparotin Ltd и Miranda и Myria Tanou да заплатят, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване по дела C 597/18 P и C 598/18 P.

                  5)

                  Осъжда Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna и Kyriaki Andreou, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, Christakis Christofides, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, Dionysios Chrysostomides, Eleni K. и Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International Inc., Paris & Barcelona Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A. M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, M. Christos Tsimon, Nafsika Tsimon и Julia Justine Jane Woods, както и Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Clearlining Ltd, Dtek Holding Ltd, Dtek Trading Ltd, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd и Marinos C. Soteriou да заплатят, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз, от Европейската комисия и от Европейската централна банка (ЕЦБ) както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване по дела C 603/18 P и C 604/18 P.

                  6)

                  Република Финландия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-607/19: Решение на Съда (пети състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Husqvarna AB/Lidl Digital International GmbH & Co. KG, по-рано Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG (Преюдициално запитване — Марки на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 51, параграф 1, буква а) — Член 55, параграф 1 — Отмяна на марка на ЕС — Марка на ЕС, която не е била реално използвана през непрекъснат период от пет години — Изтичане на петгодишния период — Дата, с оглед на която се преценява)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/5

      Решение на Съда (пети състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Husqvarna AB/Lidl Digital International GmbH & Co. KG, по-рано Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG
      (Дело C-607/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Марки на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 51, параграф 1, буква а) - Член 55, параграф 1 - Отмяна на марка на ЕС - Марка на ЕС, която не е била реално използвана през непрекъснат период от пет години - Изтичане на петгодишния период - Дата, с оглед на която се преценява)
      (2021/C 62/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Husqvarna AB

         Ответник: Lidl Digital International GmbH & Co. KG, по-рано Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG

         Диспозитив

      Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно [марката на Европейския съюз] трябва да се тълкува в смисъл, че при предявяване на насрещен иск за отмяна на марка на Европейския съюз датата, която трябва да се вземе предвид, за да се определи дали е изтекъл предвиденият в тази разпоредба непрекъснат петгодишен период, е датата на предявяване на насрещния иск.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело C-656/19: Решение на Съда (пети състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Szegedi Törvényszék — Унгария) — BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Освобождавания при износ — Член 146, параграф 1, буква б) — Стоки, изпратени или превозени до местоназначение извън Европейския съюз от купувач, който не е установен на територията на съответната държава членка — Член 147 — „Стоки, които се пренасят в личния багаж на пътниц[и]“, неустановени в Съюза — Понятие — Стоки, които действително са напуснали територията на Съюза — Доказване — Отказ за възстановяване при износ — Принципи на данъчна неутралност и на пропорционалност — Измама)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/6

      Решение на Съда (пети състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Szegedi Törvényszék — Унгария) — BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Дело C-656/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Освобождавания при износ - Член 146, параграф 1, буква б) - Стоки, изпратени или превозени до местоназначение извън Европейския съюз от купувач, който не е установен на територията на съответната държава членка - Член 147 - „Стоки, които се пренасят в личния багаж на пътниц[и]“, неустановени в Съюза - Понятие - Стоки, които действително са напуснали територията на Съюза - Доказване - Отказ за възстановяване при износ - Принципи на данъчна неутралност и на пропорционалност - Измама)
      (2021/C 62/05)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Szegedi Törvényszék

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Диспозитив

                  1)

                  Освобождаването, предвидено в член 147, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, в полза на „стоки[те], които се пренасят в личния багаж на пътниците“, трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща стоките, които частно лице, неустановено в Европейския съюз, пренася със себе си извън Европейския съюз с търговска цел, за да ги препродаде в трета държава.

                  2)

                  Член 146, параграф 1, буква б) и член 147 от Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална съдебна практика, съгласно която, когато установят, че условията за освобождаването от данък върху добавената стойност (ДДС), предвидено за стоките, които се пренасят в личния багаж на пътниците, не са изпълнени, но съответните стоки действително са били превозени извън в Европейския съюз от купувача, данъчните органи са длъжни да проверят дали по отношение на съответната доставка може да се приложи предвиденото в този член 146, параграф 1, буква б) освобождаване от ДДС, въпреки че не са извършени приложимите митнически формалности и въпреки че при покупката купувачът не е имал намерение да бъде приложено това освобождаване.

                  3)

                  Член 146, параграф 1, буква б) и член 147 от Директива 2006/112, както и принципите на данъчна неутралност и на пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална практика, при която данъчните органи автоматично отказват на данъчнозадължено лице предвиденото в едната или в другата от тези разпоредби освобождаване от данък върху добавената стойност (ДДС), когато установят, че това данъчнозадължено лице недобросъвестно е издало формуляра, въз основа на който купувачът се е ползвал от предвиденото в посочения член 147 освобождаване, въпреки че е установено, че съответните стоки са напуснали територията на Европейския съюз. При такива обстоятелства предвиденото в този член 146, параграф 1, буква б) освобождаване от ДДС трябва да се откаже, ако поради неизпълнението на формално изискване не може да се докаже със сигурност, че материалноправните изисквания за прилагането на това освобождаване са изпълнени, или ако е установено, че въпросното данъчнозадължено лице е знаело или е трябвало да знае, че съответната сделка е част от измама, която застрашава функционирането на общата система на ДДС.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело C-667/19: Решение на Съда (трети състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — A.M./E.M. (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Козметични продукти — Регламент (ЕО) № 1223/2009 — Член 19 — Информация за потребителите — Етикетиране — Информация, която трябва да присъства върху първичната и вторичната опаковка на продуктите — Етикетиране на чужд език — „Функция на козметичния продукт“ — Понятие — Опаковки на козметични продукти, които съдържат препращане към подробен каталог на продуктите, изготвен на езика на потребителя)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/7

      Решение на Съда (трети състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie — Полша) — A.M./E.M.
      (Дело C-667/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Козметични продукти - Регламент (ЕО) № 1223/2009 - Член 19 - Информация за потребителите - Етикетиране - Информация, която трябва да присъства върху първичната и вторичната опаковка на продуктите - Етикетиране на чужд език - „Функция на козметичния продукт“ - Понятие - Опаковки на козметични продукти, които съдържат препращане към подробен каталог на продуктите, изготвен на езика на потребителя)
      (2021/C 62/06)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: A.M.

         Ответник: E.M.

         Диспозитив

                  1)

                  Член 19, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти трябва да се тълкува в смисъл, че информацията за „функцията на козметичен продукт“, която съгласно тази разпоредба трябва да се намира върху първичната и вторичната опаковка на такъв продукт, трябва да е в състояние ясно да информира потребителя за употребата и начина на използване на продукта, за да се гарантира, че последният може да бъде използван безопасно от потребителите, без да навредят на здравето си, и следователно не може да се ограничи единствено до посочване на преследваните с използването на продукта цели, предвидени в член 2, параграф 1, буква а) от този регламент. Запитващата юрисдикция следва да провери с оглед на характеристиките и свойствата на съответния продукт, както и на очакванията на средния потребител, който е относително осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен, естеството и обхвата на информацията, която трябва да присъства за тази цел върху първичната и вторичната опаковка на продукта, за да може последният да се използва без опасност за здравето на човека.

                  2)

                  Член 19, параграф 2 от Регламент № 1223/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че посочената в член 19, параграф 1, букви г), е) и ж) от този регламент информация, а именно съответно информацията относно конкретните предпазни мерки, които трябва да се спазват по време на употребата на козметичния продукт, относно функцията на този продукт и неговите съставки, не може да се съдържа във фирмен каталог, към който препраща символът, предвиден в точка 1 от приложение VII към споменатия регламент и поставен върху първичната или вторичната опаковка на посочения продукт.

         (1)  ОВ C 406, 2.12.2019 г.


title: Дело C-710/19: Решение на Съда (първи състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — G. M. A./État belge (Преюдициално запитване — Свободно движение на хора — Член 45 ДФЕС — Гражданство на Съюза — Директива 2004/38/ЕО — Право на пребиваване за повече от три месеца — Член 14, параграф 4, буква б) — Търсещи работа лица — Разумен срок, предоставен на търсещото работа лице, за да може да се запознае с подходящите за него предложения за работа и да вземе мерките, които да му позволят да бъде наето на работа — Изисквания, наложени от приемащата държава членка на търсещото работа лице през този срок — Условия за правото на пребиваване — Задължение лицето да продължава да търси работа и да има реален шанс да бъде наето на работа)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/8

      Решение на Съда (първи състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — G. M. A./État belge
      (Дело C-710/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Член 45 ДФЕС - Гражданство на Съюза - Директива 2004/38/ЕО - Право на пребиваване за повече от три месеца - Член 14, параграф 4, буква б) - Търсещи работа лица - Разумен срок, предоставен на търсещото работа лице, за да може да се запознае с подходящите за него предложения за работа и да вземе мерките, които да му позволят да бъде наето на работа - Изисквания, наложени от приемащата държава членка на търсещото работа лице през този срок - Условия за правото на пребиваване - Задължение лицето да продължава да търси работа и да има реален шанс да бъде наето на работа)
      (2021/C 62/07)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: G. M. A.

         Ответник: État belge

         Диспозитив

      Член 45 ДФЕС и член 14, параграф 4, буква б) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкуват в смисъл, че приемащата държава членка е длъжна да предостави разумен срок на гражданин на Съюза — като този срок започва да тече от момента, в който гражданинът на Съюза се регистрира като търсещо работа лице — за да може той да се запознае с подходящите за него предложения за работа и да вземе необходимите мерки, за да бъде нает на работа.
      През този срок приемащата държава членка може да изисква търсещото работа лице да представи доказателства, че търси работа. Едва след изтичането на посочения срок тази държава членка може да изисква търсещото работа лице да докаже не само че продължава да търси работа, но и че има реален шанс да бъде наето на работа.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело C-801/19: Решение на Съда (осми състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Upravni sud u Zagrebu — Хърватия) — FRANCK d.d. Zagreb/Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Случаи на освобождаване — Член 135, параграф 1, букви б) и г) — Понятия „отпускане на кредит“ и „други прехвърляеми инструменти“ — Сложни сделки — Основна услуга — Предоставяне на разположение на парични средства срещу възнаграждение — Прехвърляне на запис на заповед на факторингово дружество и превеждане на получената сума на издателя на записа на заповед)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/8

      Решение на Съда (осми състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Upravni sud u Zagrebu — Хърватия) — FRANCK d.d. Zagreb/Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak
      (Дело C-801/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Случаи на освобождаване - Член 135, параграф 1, букви б) и г) - Понятия „отпускане на кредит“ и „други прехвърляеми инструменти“ - Сложни сделки - Основна услуга - Предоставяне на разположение на парични средства срещу възнаграждение - Прехвърляне на запис на заповед на факторингово дружество и превеждане на получената сума на издателя на записа на заповед)
      (2021/C 62/08)
      Език на производството: хърватски

         Запитваща юрисдикция

      Upravni sud u Zagrebu

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: FRANCK d.d. Zagreb

         Ответник: Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak

         Диспозитив

      Член 135, параграф 1, букви б) и г) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тези разпоредби освобождаване от данък върху добавената стойност съответно за отпускането на кредити и за сделките с други прехвърляеми инструменти, се прилага по отношение на сделка, която за данъчнозадълженото лице се състои в предоставяне на разположение на друго данъчнозадължено лице срещу възнаграждение на парични средства, получени от факторингово дружество след прехвърлянето на последното на запис на заповед, издаден от второто данъчнозадължено лице, като първото данъчнозадължено лице гарантира на това факторингово дружество възстановяването на сумата по посочения запис на заповед на падежа му.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело C-849/19: Решение на Съда (шести състав) от 17 декември 2020 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — Специални защитени зони — Член 4, параграф 4 — Задължение за определяне на цели за опазване — Член 6, параграф 1 — Задължение за вземане на консервационни мерки — Решение 2006/613/ЕО — Средиземноморски биогеографски район)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/9

      Решение на Съда (шести състав) от 17 декември 2020 г. — Европейска комисия/Република Гърция
      (Дело C-849/19) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Специални защитени зони - Член 4, параграф 4 - Задължение за определяне на цели за опазване - Член 6, параграф 1 - Задължение за вземане на консервационни мерки - Решение 2006/613/ЕО — Средиземноморски биогеографски район)
      (2021/C 62/09)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и C. Hermes)

         Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е приела в рамките на предвидените срокове всички необходими мерки за определяне на подходящи цели на опазване и консервационни мерки по отношение на 239-те територии от значение за Общността, които се намират на гръцка територия и са включени в Решение 2006/613/ЕО на Комисията от 19 юли 2006 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета списък на местообитанията със значение за Общността в средиземноморския биогеографски район, Република Гърция не е изпълнила задълженията си съответно по член 4, параграф 4 и по член 6, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, изменена с Директива 2006/105/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г.

                  2)

                  Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 19, 20.1.2020 г.


title: Съединени дела C-354/20 PPU и C-412/20 PPU: Решение на Съда (голям състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU) (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Европейска заповед за арест — Рамково решение 2002/584/ПВР — Член 1, параграф 3 — Член 6, параграф 1 — Процедури за предаване между държави членки — Условия за изпълнение — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47, втора алинея — Право на достъп до независим и безпристрастен съд — Системни или общи недостатъци — Понятие за издаващ съдебен орган — Вземане в предвид на събития, настъпили след издаването на съответната европейска заповед за арест — Задължение на изпълняващия съдебен орган да направи конкретна и точна преценка дали са налице сериозни и потвърдени основания да се счита, че заинтересованото лице ще бъде изложено на реален риск от нарушаване на правото му на справедлив съдебен процес, ако бъде предадено)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/10

      Решение на Съда (голям състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)
      (Съединени дела C-354/20 PPU и C-412/20 PPU) (1)

      (Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Европейска заповед за арест - Рамково решение 2002/584/ПВР - Член 1, параграф 3 - Член 6, параграф 1 - Процедури за предаване между държави членки - Условия за изпълнение - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47, втора алинея - Право на достъп до независим и безпристрастен съд - Системни или общи недостатъци - Понятие за издаващ съдебен орган - Вземане в предвид на събития, настъпили след издаването на съответната европейска заповед за арест - Задължение на изпълняващия съдебен орган да направи конкретна и точна преценка дали са налице сериозни и потвърдени основания да се счита, че заинтересованото лице ще бъде изложено на реален риск от нарушаване на правото му на справедлив съдебен процес, ако бъде предадено)
      (2021/C 62/10)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Amsterdam

         Страни в главното производство

      L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)

         Диспозитив

      Член 6, параграф 1 и член 1, параграф 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки трябва да се тълкуват в смисъл, че когато изпълняващият съдебен орган, който трябва да вземе решение за предаване на лице, срещу което е издадена европейска заповед за арест, разполага с данни за системни или общи недостатъци във връзка с независимостта на съдебната власт в издаващата заповедта за арест държава членка, които са съществували към момента на издаването ѝ или са възникнали след това издаване, този орган не може да отрече качеството „издаващ съдебен орган“ на юрисдикцията, издала посочената заповед за арест, и не може да презумира, че съществуват сериозни и потвърдени основания да се счита, че ако бъде предадено на последната държава членка, това лице ще бъде изложено на реален риск от нарушение на основното му правото на справедлив съдебен процес, гарантирано от член 47, втора алинея от Хартата, без да извърши конкретна и точна преценка, при която да се вземат предвид по-специално личното положение на въпросното лице, естеството на разглежданото правонарушение и фактическият контекст на издаването на заповедта, като например изявленията на публични органи, които могат да окажат влияние върху разрешаването на конкретен случай.

         (1)  ОВ C 320, 28.9.2020 г.

         ОВ C 378, 9.11.2020 г.


title: Дело C-416/20 PPU: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Изпълнение на европейски заповеди за арест, издадени срещу TR (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Рамково решение 2002/584/ПВР — Европейска заповед за арест — Член 4а, параграф 1 — Процедури за предаване между държавите членки — Условия за изпълнение — Случаи, при които изпълнението може да бъде отказано — Изключения — Задължително изпълнение — Задочно постановена присъда — Укриване на обвиняемия — Директива (ЕС) 2016/343 — Членове 8 и 9 — Право на лицата да присъстват на съдебния процес — Изисквания в случай на задочно постановена присъда — Проверка при предаване на осъдения)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/11

      Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2020 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Изпълнение на европейски заповеди за арест, издадени срещу TR
      (Дело C-416/20 PPU) (1)

      (Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест - Член 4а, параграф 1 - Процедури за предаване между държавите членки - Условия за изпълнение - Случаи, при които изпълнението може да бъде отказано - Изключения - Задължително изпълнение - Задочно постановена присъда - Укриване на обвиняемия - Директива (ЕС) 2016/343 - Членове 8 и 9 - Право на лицата да присъстват на съдебния процес - Изисквания в случай на задочно постановена присъда - Проверка при предаване на осъдения)
      (2021/C 62/11)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Страни в главното производство

      TR

         в присъствието на: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Диспозитив

      Член 4а от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че изпълняващият съдебен орган не може да откаже изпълнението на европейска заповед за арест — издадена с цел изпълнение на присъда лишаване от свобода или на мярка, изискваща задържане, когато съответното лице е попречило за личното си призоваване и не се е явило лично на съдебния процес поради укриването си в изпълняващата държава членка — единствено на основание че няма гаранция, че при предаване на издаващата държава членка ще бъде спазено правото на нов съдебен процес, както е определено в членове 8 и 9 от Директива (ЕС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство.

         (1)  ОВ C 390, 16.11.2020 г.


title: Дело C-349/20: Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 29 юли 2020 г. — NB, AB/Secretary of State for the Home Department; Intervenor: United Nations High Commissioner for Refugees

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/11

      Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 29 юли 2020 г. — NB, AB/Secretary of State for the Home Department; Intervenor: United Nations High Commissioner for Refugees
      (Дело C-349/20)
      (2021/C 62/12)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: NB, AB

         Ответник: Secretary of State for the Home Department

         Встъпила страна: Върховен комисар за бежанците на ООН (ВКБООН)

         Преюдициални въпроси

      При оценката дали закрилата или помощта от UNRWA (1) на регистриран в UNRWA палестинец без гражданство е преустановена по смисъла на член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от ДП (2), що се отнася до помощта, предоставяна на хора с увреждания:

                  1)

                  Вземат ли се предвид при оценката само миналите обстоятелствата, за които се твърди, че са принудили молителя да напусне зоната на действие на UNRWA към момента, в който го е направил, или е необходима и ex nunc, прогнозна оценка дали молителят може да се възползва понастоящем от такава закрила или помощ?

                  2)

                  Ако отговорът на първия въпрос е, че оценката включва и прогнозна оценка, допустимо ли е да се приложи по аналогия клаузата за преустановяване в член 11, така че ако към минал период молителят може да посочи основателна причина, поради която е напуснал зоната на UNRWA, тежестта да докаже, че такава причина вече не е налице, е на държавата членка?

                  3)

                  За да са налице основателни обективни причини за напускането на такова лице, свързано с осигуряване на закрила или помощ от страна на UNRWA, необходимо ли е да се установи умишлено нанасяне на вреда или лишаване от помощ (чрез действие или бездействие) от страна на UNRWA или на държавата, в която тя действа?

                  4)

                  Трябва ли да се вземе предвид помощта, предоставяна на такива лица от частноправни субекти като НПО?

         (1)  Агенция на Организацията на обединените нации за подпомагане и работа с палестински бежанци в Близкия изток.

         (2)  Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (наричана по-нататък „Директива за признаването“ или „ДП“) (OВ L 304, 2004, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


title: Дело C-453/20: Преюдициално запитване от Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Чехия), постъпило на 23 септември 2020 г. — CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/12

      Преюдициално запитване от Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Чехия), постъпило на 23 септември 2020 г. — CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace
      (Дело C-453/20)
      (2021/C 62/13)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: CityRail a.s.

         Ответник: Správa železnic, státní organizace

         Преюдициални въпроси

                  1)

                     Мястото за товарене и разтоварване при товарни превози заедно със съответните коловози към него част ли е от железопътната инфраструктура по смисъла на член 3, точка 3 от Директива 2012/34 (1)?

                  2)

                  Допуска ли Директива 2012/34 управителят на инфраструктурата да може във всеки момент да изменя размера на таксите за използването на железопътната инфраструктура или обслужващите съоръжения в ущърб на превозвачите?

                  3)

                  Обвързва ли Директива 2012/34 държавното предприятие Správa železnic (Управление на железниците, Чехия) съгласно член 288 от Договора за функционирането на Европейския съюз?

                  4)

                  Може ли правилата в референтния документ за железопътната мрежа да се смятат за дискриминационни, когато са в противоречие с разпоредбите от правото на Съюза, които Správa železnic (Управление на железниците) е длъжно да спазва?

         (1)  Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година за създаване на единно европейско железопътно пространство (ОВ L 343, 2012 г., стр. 32).


title: Дело C-577/20: Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 4 ноември 2020 г. — А

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/13

      Преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 4 ноември 2020 г. — А
      (Дело C-577/20)
      (2021/C 62/14)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein hallinto-oikeus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: А

         Друга страна в производството: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли основните свободи, гарантирани в Договора за Европейския съюз и Директива 2005/36/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че компетентният орган на приемащата държава членка трябва да прецени правото на молителя да упражнява регламентирана професия в съответствие с членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС и съдебната практика в това отношение (по-специално решения от 7 май 1991 г., Vlassopoulo, C-340/89 (2), EU:C:1991:193 и от 6 октомври 2015 г., Brouillard, C-298/14 (3), EU:C:2015:652), въпреки че в член 13, параграф 2 от Директива 2005/36/ЕО би следвало да са хармонизирани условията за упражняване на регламентирана професия, при които приемащата държава членка трябва да разреши упражняването на професията на молител, който притежава удостоверение за професионална квалификация от държава, в която професията не е регламентирана, но не отговаря на посочените в тази разпоредба условия за упражняването на професията?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия преюдициален въпрос: като се имат предвид съображенията, изложени в решение Brouillard, C-298/14, (т. 55) относно изключителните критерии за преценка на равностойността на свидетелства, недопустимо ли е съгласно правото на Съюза в положение като разглежданото в настоящото производство компетентният орган на приемащата държава членка да основе преценката си относно равностойността на обучение и на друга информация за точното съдържание и начина на провеждане на обучението, различна от получената от организатора на обучението или от органите на другата държава членка?

         (1)  Директива 2005/36/EО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, 2005 г., стр. . 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3).

         (2)  Решение на Съда от 7 май 1991 г. (Irène Vlassopoulou/Ministerium für Justiz, Bundes- und Europaangelegenheiten Baden-Württemberg, C-340/89, EU:C:1991:193).

         (3)  Решение на Съда от 6 октомври 2015 г. (Alain Laurent Brouillard/Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge, C–298/14, EU:C:2015:652).


title: Дело C-606/20: Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — EZ/Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/13

      Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 17 ноември 2020 г. — EZ/Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal
      (Дело C-606/20)
      (2021/C 62/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: EZ

         Ответник: Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 20, първо изречение от Конвенцията за уеднаквяване на някои правила за международния въздушен превоз, сключена в Монреал на 28 май 1999 г., подписана от Европейската общност на 9 декември 1999 г. и одобрена от нейно име с Решение 2001/539/ЕО на Съвета от 5 април 2001 г. (1) и влязла в сила на 28 юни 2004 г., да се тълкува в смисъл, че превозвачът е изцяло или частично освободен от отговорност за загуба на багаж по член 17, параграф 2 от Конвенцията от Монреал, когато пътникът, без да уведоми превозвача, превозва нова или малко употребявана електроника като компактна камера, таблет (IPad) и безжични слушалки в регистрирания вместо в ръчния багаж, въпреки че е имал възможност и е било разумно да пренесе тази електроника в ръчния багаж?

         (1)  Решение 2001/539/ЕО на Съвета от 5 април 2001 година относно сключването от Европейската общност на Конвенцията за уеднаквяване на някои правила за международния въздушен превоз (Конвенцията от Монреал) (ОВ L 194, 2001 г., стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 112).


title: Дело C-632/20 P: Жалба, подадена на 24 ноември 2020 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 23 септември 2020 г. по дело T-370/19, Испания/Комисия

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/14

      Жалба, подадена на 24 ноември 2020 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 23 септември 2020 г. по дело T-370/19, Испания/Комисия
      (Дело C-632/20 P)
      (2021/C 62/16)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания

                  —

                  да се уважи настоящата жалба и да се отмени решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. по дело T-370/19, Испания/Комисия,

                  —

                  да се уважи жалбата по първоинстанционното производство и да се отмени Решение на Комисията от 18 март 2019 година относно участието на националния регулаторен орган на Косово в Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (1) и

                  —

                  във всички случаи да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Кралство Испания обжалва решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. по дело T-370/19, Испания/Комисия, като изтъква следните основания:

                  —

                  грешка при прилагане на правото при тълкуването на понятието „трета страна“ по смисъла на член 35 от Регламент 2018/1971 (2) с оглед на Договорите за Европейския съюз и на международното право,

                  —

                  грешка при прилагане на правото при тълкуването на член 111 от Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Съюза и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Косово, от друга страна (наричано по-нататък „ССА с Косово“) във връзка с член 35 от Регламент 2018/1971, тъй като са тълкувани неправилно последиците от липсата на позиция на Европейския съюз относно статута на Косово от гледна точка на международното право,

                  —

                  грешка при прилагане на правото при тълкуването на член 35 от Регламент 2018/1971 във връзка с член 111 от ССА с Косово, тъй като съответното сътрудничество не включва участието в Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и в Управителния съвет на Службата на ОЕРЕС,

                  —

                  грешка при прилагане на правото, тъй като е счетено, че член 17 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) е валидно правно основание за приемане на спорното решение от Европейската комисия,

                  —

                  грешка при прилагане на правото при тълкуването на член 35, параграф 2 от Регламент 2018/1971, тъй като е прието, че работните договорености могат да се изготвят едностранно от Европейската комисия.

            Приемането на всяко от посочените основания следва да доведе до уважаване на жалбата пред Съда и в резултат от това — до разглеждане и преценка на жалбата по първоинстанционното производство, и съответно до отмяна на Решение на Комисията от 18 март 2019 година относно участието на националния регулаторен орган на Косово в Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения.

         (1)  ОВ C 115, 2019 г., стр. 26.

         (2)  Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 година за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Агенция за подкрепа на ОЕРЕС (Службата на ОЕРЕС), за изменение на Регламент (ЕС) 2015/2120 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1211/2009 (ОВ L 321, 2018 г., стр. 1).


title: Дело C-633/20: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 25 ноември 2020 г. — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/15

      Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 25 ноември 2020 г. — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./TC Medical Air Ambulance Agency GmbH
      (Дело C-633/20)
      (2021/C 62/17)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец в първоинстанционното производство и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Ответник в първоинстанционното производство и в производството по ревизионно обжалване: TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

         Преюдициален въпрос

      Представлява ли застрахователен посредник по смисъла на член 2, точки 3 и 5 от Директива 2002/92/ЕО (1) и член 2, параграф 1, точки 1, 3 и 8 от Директива (ЕС) 2016/97 (2) предприятие, което като притежател на полица за групова застраховка в застрахователно предприятие поддържа в полза на своите клиенти медицинска застраховка при пътуване в чужбина, както и застраховка, покриваща разходи за репатриране на застрахования от страната и чужбина, като предлага на потребителите членство, даващо им право да ползват застрахователни услуги в случай на заболяване или злополука в чужбина, и получава възнаграждение от привлечените членове за предоставеното им застрахователно покритие?

         (1)  Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 година относно застрахователното посредничество (ОВ L 9, 2003 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 246).

         (2)  Директива (ЕС) 2016/97 на Европейския парламент и на Съвета от 20 януари 2016 година относно разпространението на застрахователни продукти (преработен текст) (ОВ L 26, 2016 г., стр. 19).


title: Дело C-636/20: Преюдициално запитване от Pécsi Törvényszék (Унгария), постъпило на 25 ноември 2020 г. — Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/16

      Преюдициално запитване от Pécsi Törvényszék (Унгария), постъпило на 25 ноември 2020 г. — Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Дело C-636/20)
      (2021/C 62/18)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Pécsi Törvényszék

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Tolnatext Bt.

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли разпоредбите на член 22, параграф 6 и член 29 от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета [от 9 октомври 2013 година] за създаване на Митнически кодекс на Съюза (1) да се тълкуват в смисъл, че в процедурите, провеждани от митнически орган, който не действа в качеството на правораздавателен орган, е необходимо този орган да предостави правото на изслушване както при служебно започнатите процедури, така и при започнатите въз основа на заявление?

         (1)  ОВ L 269, 2013 г., стр. 1.


title: Дело C-648/20: Преюдициално запитване от Westminster Magistrates’ Court (Обединено кралство), постъпило на 1 декември 2020 г. — Районна прокуратура Свищов/PI

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/16

      Преюдициално запитване от Westminster Magistrates’ Court (Обединено кралство), постъпило на 1 декември 2020 г. — Районна прокуратура Свищов/PI
      (Дело C-648/20)
      (2021/C 62/19)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Westminster Magistrates’ Court

         Страни в главното производство

         Заявител: Районна прокуратура Свищов

         Ответник: PI

         Преюдициален въпрос

                  1)

                  Когато се иска предаване на издирвано лице с цел наказателно преследване и когато и решението за издаване на национална заповед за арест („НЗА“) и постановеното въз основа на него решение за издаване на европейска заповед за арест („ЕЗА“) се вземат от прокурор без участието на съд преди да бъде предадено издирваното лице, ползва ли се това лице от предвидената от Съда в решение Bob-Dogi, C-241/15 (1) защита на две равнища, ако:

                  а.

                  действието на НЗА е ограничено до задържането на лицето за най-много 72 часа, за да бъде изправено пред съда, и

                  б.

                  при предаването му само съдът следва да реши — с оглед на всички обстоятелства по делото — дали да разпореди освобождаване или да продължи задържането?

         (1)  Решение на Съда от 1 юни 2016 г. (ECLI:EU:C:2016:385).


title: Дело C-659/20: Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чехия), постъпило на 4 декември 2020 г. — ET/Ministerstvo životního prostředí

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/17

      Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чехия), постъпило на 4 декември 2020 г. — ET/Ministerstvo životního prostředí
      (Дело C-659/20)
      (2021/C 62/20)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Nejvyšší správní soud

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ET

         Ответник: Ministerstvo životního prostředí

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Понятието „животни за разплод“ по смисъла на Регламент (ЕО) № 865/2006 (1) на Комисията от 4 май 2006 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 338/97 относно защитата на видовете от дивата фауна и флора чрез регулиране на търговията с тях обхваща ли екземплярите, които са родители на екземплярите, отглеждани от съответния животновъд, въпреки че той никога не е бил техен собственик или владелец?

                  2)

                  Ако на първия въпрос се отговори в смисъл, че родителските екземпляри не влизат в обхвата на понятието за животни за разплод, имат ли право компетентните органи при преценката дали е изпълнено условието по член 54, точка 2 от Регламент № 865/2006, което предполага животните за разплод да са придобити законно и без да се застрашава оцеляването на дивите екземпляри, да проверяват произхода на тези родителски екземпляри и според него да преценяват дали животните за разплод са придобити в съответствие с изискванията на член 54, точка 2 от този регламент?

                  3)

                  При преценката дали е изпълнено условието по член 54, точка 2 от Регламент № 865/2006, което предполага животните за разплод да са придобити законно и без да се застрашава оцеляването на дивите екземпляри, може ли да се вземат предвид други обстоятелства по случая (по-конкретно добросъвестността при прехвърлянето на екземплярите и оправданите правни очаквания, че ще е възможно да се търгува с евентуалното им потомство, а евентуално и не толкова строгите законови разпоредби, които са били в сила в Чешката република преди присъединяването ѝ към Европейския съюз)?

         (1)  ОВ L 166, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 104.


title: Дело C-660/20: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 4 декември 2020 г. — MK/Lufthansa CityLine GmbH

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/17

      Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 4 декември 2020 г. — MK/Lufthansa CityLine GmbH
      (Дело C-660/20)
      (2021/C 62/21)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesarbeitsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: MK

         Ответник: Lufthansa CityLine GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Третира ли национална правна разпоредба работниците на непълно работно време по по-неблагоприятен начин, отколкото сходни работници на пълно работно време по смисъла на клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, съдържащо се в приложението към Директива 97/81/ЕО (1), ако позволява като единно условие за допълнителното възнаграждение на работниците на непълно и на пълно работно да се предвиди превишаването на един и същ брой отработени часове, и съответно по този начин допуска определящо да е общото, а не допълнителното възнаграждение като част от заплащането?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:
                  Съвместима ли е с клауза 4, точка 1 и с принципа pro rata temporis, установен в клауза 4, точка 2 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, съдържащо се в приложението към Директива 97/81/ЕО, разпоредба от националното законодателство, която допуска правото на допълнително възнаграждение да бъде поставено в зависимост от условието да е превишен един и същ брой отработени часове за работниците на пълно и на непълно работно време, ако целта на допълнителното възнаграждение е да се обезщети извънредно натоварване в работата?

         (1)  Директива 97/81/EО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35).


title: Дело C-687/20: Иск, предявен на 17 декември 2020 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/18

      Иск, предявен на 17 декември 2020 г. — Европейска комисия/Португалска република
      (Дело C-687/20)
      (2021/C 62/22)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: M. Noll-Ehlers, G. Braga da Cruz)

         Ответник: Португалска република

         Искания на ищеца

                  —

                  Да обяви, че като не е изработила стратегически карти за шума по отношение на пет големи пътни възли, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно член 7, параграф 2, първа алинея от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда (1);

                  —

                  Да обяви, че като не е изработила планове за действие по отношение на агломерациите Амадора и Порто, планове за действие относно 236 големи пътни възли и планове за действие относно 55 големи железопътни възли, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно член 8, параграф 2 от Директивата;

                  —

                  Да обяви, че като не е съобщила на Комисията информацията, предоставена от стратегически карти за шума във връзка с пет големи пътни възли и като не е съобщила на Комисията обобщените планове за действие по отношение на агломерациите Порто и Амадора, както и плановете относно 236 големи пътни възли и 55 големи железопътни възли, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно член 10, параграф 2, във връзка с приложение VI от Директивата.

                  —

                  да се осъди Португалската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Съгласно Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда (наричана по-нататък „Директивата“) и доколкото е релевантно за целите на настоящото производство, португалските органи имат задължение:

                  1)

                  На първо място, съгласно член 7, параграф 2, втора алинея от Директивата, да информират Комисията до 31 декември 2008 г. за всички агломерации и всички големи пътни и железопътни възли, намиращи се на територията на страната.

                  2)

                  На второ място, съгласно член 7, параграф 2, първа алинея от Директивата, да изработят до 30 юни 2012 г. стратегическо карти за шум за всички агломерации и всички големи пътни и железопътни възли, отразяващи ситуацията за референтната 2011 година. Освен това, португалски органи до 30 декември 2012 г. трябва да изпратят на Комисията информация относно стратегическите карти за шум в съответствие с член 10, параграф 2, във връзка с приложение VI от Директивата.

                  3)

                  На трето място, съгласно член 8, параграф 2 от директивата португалските органи трябвало до 18 юли 2013 г. да изработят и планове за действие за всички агломерации и всички големи пътни и железопътни възли, намиращи се на територията на страната. До 18 януари 2014 г. португалските органи трябвало да изпратят на Комисията обобщени планове за действие съгласно член 10, параграф 2, във връзка с приложение VI от Директивата.

            Следва да се подчертае, че посочените по-горе задължения на португалските органи представляват три последователни етапа, предвидени в Директивата, като вторият и третият етап се основават съответно на непосредствено предхождания етап.

         (1)  ОВ L 189, 2002 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 196).


title: Дело C-690/20 P: Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. от Casino, Guichard-Perrachon и Achats Marchandises Casino срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 5 октомври 2020 г. по дело T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon и AMC/Комисия

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/19

      Жалба, подадена на 18 декември 2020 г. от Casino, Guichard-Perrachon и Achats Marchandises Casino срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 5 октомври 2020 г. по дело T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon и AMC/Комисия
      (Дело C-690/20 P)
      (2021/C 62/23)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Casino, Guichard-Perrachon, Achats Marchandises Casino, (представители: O. de Juvigny, A. Sunderland, I. Simic, G. Aubron, avocats)

         Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

         Искания

                  —

                  да се отмени точка 2) от диспозитива на решението, постановено от Общия съд на 5 октомври 2020 г. по дело T-249/17,

                  —

                  да се уважат исканията, направени от жалбоподателите в първоинстанционното производство и съответно да се отмени изцяло Решение C(2017) 1054 на Европейската комисия от 9 февруари 2017 г. на основание членове 263 и 277 ДФЕС,

                  —

                  да се осъди Европейската Комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производството за обжалване и по първоинстанционното производство пред Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите твърдят, че с обжалваното съдебно решение са нарушени:

                  1.

                  член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз и изискването за защита срещу произволната намеса на публичната власт в сферата на частната дейност на всяко лице, член 19 от Регламент (ЕО) №o1/2003 на Съвета и член 3 от Регламент (ЕО) №o773/2004 на Европейската комисия, доколкото Общият съд е приел, че (i) тези разпоредби не задължават Комисията да записва устно дадените обяснения на доставчиците и че (ii) „обобщенията“ на тези изслушвания, направени едностранно от службите на Комисията, представляват годни доказателства за обстоятелството, че тя разполага с улики, обосноваващи Решение C(2017) 1054 на Европейската комисия,

                  2.

                  член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз и изискването за защита срещу произволната намеса на публичната власт в сферата на частната дейност на всяко лице, доколкото Общият съд е приел, че основното право на неприкосновеност на жилището не изисква Решение C(2017)1054 на Европейската комисия:

                              (i)

                              да ограничи със срок упражняването на правомощията на Комисията за извършване на проверки, и

                              (ii)

                              да ограничи лицата и помещенията, които могат да бъдат проверени,

                  3.

                  член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото Общият съд е приел, че правният режим, приложим за извършваните от Комисията проверки, е в съответствие с основното право на ефективни правни средства за защита.


title: Дело C-693/20 P: Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. от Intermarché Casino Achats срещу решението, постановено от Общия съд (девети разширен състав) на 5 октомври 2020 г. по дело T-254/17, Intermarché Casino Achats/Комисия

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/20

      Жалба, подадена на 21 декември 2020 г. от Intermarché Casino Achats срещу решението, постановено от Общия съд (девети разширен състав) на 5 октомври 2020 г. по дело T-254/17, Intermarché Casino Achats/Комисия
      (Дело C-693/20 P)
      (2021/C 62/24)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Intermarché Casino Achats (представители: Y. Utzschneider, J. Jourdan, C. Mussi, S. Eder, avocats)

         Друга страна в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да се отмени решението на Общия съд от 5 октомври 2020 г. по дело Т-254/17 в частта, в която частично се отхвърля жалбата на Intermarché Casino Achats за отмяна на решението на Европейската комисия от 9 февруари 2017 г., прието на основание член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент № 1/2003 (дело AT.40466 — Tute 1), и в частта, в която се осъжда жалбоподателят да заплати съдебните разноски,

                  —

                  да се отмени член 1, буква а) от посоченото решение на Комисията от 9 февруари 2017 г. по дело AT.40466 и

                  —

                  да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Първото основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил възражението за незаконосъобразност на член 20, параграфи 1 и 4 от Регламент № 1/2003, изменен, основано на липсата на подходящи способи за защита срещу провеждането на проверки в противоречие с изискванията за ефективни правни средства за защита по член 47 от Хартата на основните права и в практиката на Европейския съд по правата на човека.
      Второто основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че представените от Комисията документи за установяване на наличието на сериозни улики за нарушение към датата на проверката могат да бъдат взети предвид, без да се спазят формалните изисквания на Регламент № 1/2003 и Регламент № 773/2004. Тази грешка опорочавала извода на Общия съд, че Комисията е разполагала със сериозни улики за нарушението по в член 1, буква а) от решението за проверка. Предвид това, като отказал да отмени член 1, буква а) от решението за проверка, Общият съд нарушил правото на неприкосновеност на жилището, закрепено в член 7 от Хартата на основните права.
      Третото основание на жалбоподателя е, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че правото на неприкосновеност на жилището, закрепено в член 7 от Хартата на основните права, не налага установяване в решението за проверката на ограничение във времето за нейното провеждане, както и като отказал да отмени решението на това основание.


title: Дело C-725/20 P: Жалба, подадена на 28 декември 2020 г. от Maria Teresa Coppo Gavazzi и др. срещу решението, постановено от Общия съд (осми разширен състав) на 15 октомври 2020 г. по съединени дела T-389/19—T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19—T-414/19, T-416/19—T-418/19, T-420/19—T-422/19, T-425/19—T-427/19, T-429/19—T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19—T-442/19, T-444/19—T-446/19, T-448/19, T-450/19—T-454/19, T-463/19 и T-465/19 Coppo Gavazzi и др./Парламент

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/21

      Жалба, подадена на 28 декември 2020 г. от Maria Teresa Coppo Gavazzi и др. срещу решението, постановено от Общия съд (осми разширен състав) на 15 октомври 2020 г. по съединени дела T-389/19—T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19—T-414/19, T-416/19—T-418/19, T-420/19—T-422/19, T-425/19—T-427/19, T-429/19—T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19—T-442/19, T-444/19—T-446/19, T-448/19, T-450/19—T-454/19, T-463/19 и T-465/19 Coppo Gavazzi и др./Парламент
      (Дело C-725/20 P)
      (2021/C 62/25)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Maria Teresa Coppo Gavazzi, Cristiana Muscardini, Luigi Vinci, Agostino Mantovani, Anna Catasta, Vanda Novati, Francesco Enrico Speroni, Maria Di Meo, Giuseppe Di Lello Finuoli, Raffaele Lombardo, Olivier Dupuis, Leda Frittelli, Livio Filippi, Vincenzo Viola, Antonio Mussa, Mauro Nobilia, Sergio Camillo Segre, Stefano De Luca, Riccardo Ventre, Mirella Musoni, Francesco Iacono, Vito Bonsignore, Claudio Azzolini, Vincenzo Aita, Mario Mantovani, Vincenzo Mattina, Romano Maria La Russa, Giorgio Carollo, Fiammetta Cucurnia, от свое име и като наследник на Giulietto Chiesa, Roberto Costanzo, Giorgio Gallenzi, като наследник на Giulio Cesare Gallenzi, Vitaliano Gemelli, Pasqualina Napoletano, Ida Panusa (представител: M. Merola, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателите

                  —

                  да се отмени обжалваното решение,

                  —

                  да се върне дело T-453/19, Panusa/Парламент на Общия съд за разглеждане по същество,

                  —

                  да се отменят обжалваните решения по отношение на другите жалбоподатели,

                  —

                  да бъде осъден Европейският парламент да заплати съдебните разноски за двете инстанции.

         Основания и основни доводи

      С първото основание за обжалване жалбоподателите твърдят, че е налице грешка при прилагане на правото, тъй като се приема, че обжалваните пред Общия съд решения нямат връзка с правото на пенсия и нямат последствия за него и са в съответствие с общите принципи и с Хартата на основните права. Грешката е следствие от абстрактно и произволно направеното разграничение между правото на пенсия и правото на заплащане на пенсия. С обжалваните съдебни решения се нарушава самото право на пенсия, като по този начин се нарушават не само нормите, съдържащи се в Мерките за прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент, но и правото на собственост, по този начин те са в противоречие с принципите на пропорционалност, на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания.
      С второто основание за обжалване жалбоподателите твърдят, че са налице различни грешки при прилагане на правото, допуснати от Общия съд, при преценката на мотивите за отмяна от процесуално естество, изложени от жалбоподателите пред първата инстанция, във връзка особено с определянето на правилната правна основа на обжалваните решения, с компетентността на приелия акта началник на отдел и с липсата на мотиви. Общият съд е трябвало да установи, че обжалваните решения се основават на вече отменена разпоредба и тъй като това са извънредни мерки, следвало е да бъдат приети от Бюрото на Европейския парламент. Освен това Общият съд е разширил прекомерно възможността за мотивиране per relationem, мотивите всъщност не са изложени в обжалваните решения, а само в становище на правната служба на Европейския парламент, към което не се прави изрично препращане в обжалваните решения и в подготвителните документи.
      С третото основание за обжалване жалбоподателката по дело T-453/19 твърди, че е налице грешка при прилагане на правото, тъй като се приема че претенцията ѝ е недопустима поради липса на правен интерес. Общият съд всъщност не е разгледал възможността пенсионното възнаграждение, бенефициер на което е жалбоподателката, да има различна правна основа, въпреки че въпросът е бил разискван в съдебното заседание. Правният интерес не може да се отрече, тъй като тази различна правна основа гарантира на жалбоподателката по-високо заплащане.


title: Дело C-728/19: Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Beverly Hills Teddy Bear Company/PMS International Group

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/22

      Определение на председателя на Съда от 13 февруари 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Beverly Hills Teddy Bear Company/PMS International Group
      (Дело C-728/19) (1)

      (2021/C 62/26)
      Език на производството: английски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 423, 16.12.2019 г.


title: Съединени дела T-236/17 и T-596/17: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Balti Gaas/Комисия и INEA (Финансова помощ относно Механизма за свързване на Европа за периода 2014-2020 г. — Област на трансевропейската енергийна инфраструктура — Покани за представяне на предложения — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Липса на покана за действие — Недопустимост — Жалба за отмяна — Акт, неподлежащ на обжалване — Подготвителен акт — Частична недопустимост — Решение за отхвърляне на предложение — Явни грешки в преценката — Задължение за мотивиране — Компетентност на Комисията)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/23

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — Balti Gaas/Комисия и INEA
      (Съединени дела T-236/17 и T-596/17) (1)

      (Финансова помощ относно Механизма за свързване на Европа за периода 2014-2020 г. - Област на трансевропейската енергийна инфраструктура - Покани за представяне на предложения - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Липса на покана за действие - Недопустимост - Жалба за отмяна - Акт, неподлежащ на обжалване - Подготвителен акт - Частична недопустимост - Решение за отхвърляне на предложение - Явни грешки в преценката - Задължение за мотивиране - Компетентност на Комисията)
      (2021/C 62/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Balti Gaas OÜ (Талин, Естония) (представител: E. Tamm, avocate)

         Ответници: Европейска комисия (представители: O. Beynet и Я. Маринова), Изпълнителна агенция за иновации и мрежи (представители: I. Ramallo и L. Di Paolo)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Естония (представител: N. Grünberg)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението, което се твърди, че се съдържа в писмото на INEA от 17 февруари 2017 г. относно предложението на жалбоподателя в отговор на втората покана за представяне на предложения за 2016 г. в рамките на Механизма за свързване на Европа (МСЕ), въз основа на многогодишната работна програма, приета в контекста на Решение за изпълнение C(2016) 1587 окончателен на Комисията от 17 март 2016 г. за изменение на Решение за изпълнение C(2014) 2080 на Комисията, което установява многогодишната работна програма за отпускане на финансова помощ в областта на трансевропейската енергийна инфраструктура в контекста на МСЕ за периода 2014-2020 г. (дело T-236/17), и от друга страна, главно, искане на основание член 265 ДФЕС да се установи, че Комисията неправомерно не е приела мотивирано решение относно това предложение на жалбоподателя, а при условията на евентуалност, искане за отмяна на Решение за изпълнение C(2017) 1593 окончателен на Комисията от 14 март 2017 г., относно подбора и отпускането на субсидии за дейности, които допринасят за реализирането на проекти от общ интерес по МСЕ в областта на трансевропейската енергийна инфраструктура (дело T-596/17)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  Осъжда Изпълнителната агенция за иновации и мрежи (INEA) да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати разноските, направени от Balti Gaas OÜ по дело T-236/17; осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски по това дело.

                  3)

                  Balti Gaas понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията по дело T-596/17.

                  4)

                  Република Естония понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 221, 10.7.2017 г.


title: Дело T-442/17 RENV: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — RN/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Преживял съпруг — Наследствена пенсия — Членове 18 и 20 от приложение VIII към Правилника — Условия за допустимост — Продължителност на брака — Възражение за незаконосъобразност — Равно третиране — Принцип на недопускане на дискриминация, основана на възраст — Пропорционалност — Понятие за съпруг)

text:
               22.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 62/24

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — RN/Комисия
      (Дело T-442/17 RENV) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Преживял съпруг - Наследствена пенсия - Членове 18 и 20 от приложение VIII към Правилника - Условия за допустимост - Продължителност на брака - Възражение за незаконосъобразност - Равно третиране - Принцип на недопускане на дискриминация, основана на възраст - Пропорционалност - Понятие за съпруг)
      (2021/C 62/28)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: RN (представител: F. Moyse, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и B. Mongin)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: M. Ecker и Е. Танева)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решение на Комисията от 24 септември 2014 г., с което се отхвърля молбата на жалбоподателката за отпускане на наследствена пенсия

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската комисия от 24 септември 2014 г., с което се отхвърля молбата на RN за отпускане на наследствена пенсия.

                  2)

                  Европейската комисия понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на RN по дело F-104/15 и по настоящото производство след връщане на делото за ново разглеждане.

                  3)

                  Комисията и RN понасят направените от тях съдебни разноски в производството по дело T-695/16 Р.

                  4)

                  Европейският парламент понася съдебните разноски, направени от него по дело F-104/15 и по настоящото производство след връщане на делото за ново разглеждане.

         (1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.