title: Дело T-109/07: Иск, предявен на 11 април 2007 г. — L'Oréal SA/СХВП — Spa Monopole (SPA THERAPY)

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/25

         Иск, предявен на 11 април 2007 г. — L'Oréal SA/СХВП — Spa Monopole (SPA THERAPY)
   (Дело T-109/07)
   (2007/C 140/45)
   Език, на който е изготвен искът: френски
   Страни

      Ищец: L'Oréal SA (Париж, Франция) (представител: E. Baud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: SA Spa Monopole, Companie fermière de Spa, за краткост: SA Spa Monopole NV (Spa, Белгия)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на четвъртия апелативен състав на СХВП, постановено на 24 януари 2007 година (преписка R 468/2005-4);

               —

               да се осъди ответникът и, ако са налице условията за това, встъпилата страна, да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Ищецът

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „SPA THERAPY“ за изделията, класифицирани в клас 3 — заявка № 1 975 283

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: SA Spa Monopole, Companie fermière de Spa, за краткост: SA Spa Monopole NV

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка Бенелюкс „SPA“

      Решение на отдела по споровете: Възражение, уважено за всички оспорени изделия

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на иска на ищеца

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), доколкото апелативният състав е допуснал грешка, като е установил, че оспорваните знаци са подобни, и доколкото, според ищеца, в конкретния случай не съществувала опасност от въвеждане в заблуждение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-337/08: Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на шоколадов северен елен) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на шоколадов северен елен — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/9

         Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на шоколадов северен елен)
   (Дело T-337/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на шоколадов северен елен - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 46/15
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Килхберг, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 юни 2008 г. (преписка R 780/2005-4) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, състоящ се от форма на шоколадов северен елен

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело C-318/13: Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 11 юни 2013 г. — X

text:
               10.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/4

         Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 11 юни 2013 г. — X
   (Дело C-318/13)
   2013/C 233/06
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein hallinto-oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 4, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО (1) (Директива относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване) да се тълкува в смисъл, че той не допуска вътрешноправна разпоредба, въз основа на която различната продължителност на живота за мъжете и жените се използва като актюерски критерий за изчисляване на дължимите вследствие на трудова злополука задължителни обезщетения от социалното осигуряване, когато при използването на този критерий еднократното обезщетение, което следва да се плати на мъж е по-ниско от обезщетението, което би получила една жена, която при това се намира в сходно положение?

               2.

               При положителен отговор на първия въпрос, налице ли е по делото условието за наличие на достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза, необходимо за търсене на отговорност от държавата членка, ако се отчете по-конкретно, че

                           —

                           в своята практика Съдът не е изразил изрично становище дали при определяне на обезщетение по законоустановена социалноосигурителна схема, която попада в приложното поле на Директива 79/7/ЕИО, могат да се отчитат актюерски фактори, свързани с пола,

                           —

                           в Решението си по дело Test-Achats, C-236/09, Съдът е обявил за невалиден член 5, параграф 2 от Директива 2004/113/ЕО (2) (Директива относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги), който допуска отчитането на такива фактори, но е постановил преходен период и след изтичането му разпоредбата става невалидна, и

                           —

                           в Директиви 2004/113/ЕО и 2006/54/ЕО (3) (Директива за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите) при определени обстоятелства законодателят на Съюза е допуснал отчитането на такива фактори при изчисляване на обезщетенията по смисъла на тези директиви и въз основа на това националният законодател е приел, че въпросните фактори могат да се вземат предвид и в областта на законоустановените социалноосигурителни схеми?

      (1)  ОВ L 6, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192.

      (2)  ОВ L 373, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 135.

      (3)  ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262.


title: Дело T-344/02: Определение на Първоинстанционния съд от 6 февруари 2009 г.  — Air One/Комисия

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/35

         Определение на Първоинстанционния съд от 6 февруари 2009 г. — Air One/Комисия
   (Дело T-344/02) (1)

   (2009/C 82/60)

      Език на производството: италиански

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 31, 8.2.2003 г.


title: Дело C-264/14: Решение на Съда (пети състав) от 22 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/David Hedqvist (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/EО — Член 2, параграф 1, буква в) и член 135, параграф 1, букви г) — е) — Възмездни услуги — Сделки по обмяна на виртуалната валута „биткойн“ срещу традиционни валути — Освобождаване)

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/6

         Решение на Съда (пети състав) от 22 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen — Швеция) — Skatteverket/David Hedqvist
   (Дело C-264/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/EО - Член 2, параграф 1, буква в) и член 135, параграф 1, букви г) — е) - Възмездни услуги - Сделки по обмяна на виртуалната валута „биткойн“ срещу традиционни валути - Освобождаване))
   (2015/C 414/08)
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Skatteverket

      Ответник: David Hedqvist

      Диспозитив

               1)

               Член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че представляват възмездни доставки на услуги по смисъла на тази разпоредба сделки като разглежданите в главното производство, състоящи се в обмяна на традиционни валути срещу единици от виртуалната валута „биткойн“ и обратно, извършени срещу заплащането на сума, съответстваща на маржа, който се определя от разликата между цената, по която съответният оператор купува валутите, от една страна, и цената, по която ги продава на своите клиенти, от друга страна.

               2)

               Член 135, параграф 1, буква д) от Директива 2006/112/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че доставки на услуги като разглежданите в главното производство, състоящи се в обмяна на традиционни валути срещу единици от виртуалната валута „биткойн“ и обратно, извършени срещу заплащането на сума, съответстваща на маржа, който се определя от разликата между цената, по която съответният оператор купува валутите, от една страна, и цената, по която ги продава на своите клиенти, от друга страна, представляват сделки, освободени от ДДС по смисъла на тази разпоредба.
               Член 135, параграф 1, букви г) и е) от Директива 2006/112/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че тези доставки на услуги не попадат в приложното поле на тези разпоредби.

      (1)  ОВ C 245, 28.7.2014 г.


title: Дело T-123/14: Решение на Общия съд от 28 януари 2015 г.  — BSH/СХВП — Arçelik (AquaPerfect) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „AquaPerfect“  — По-ранна словна марка на Общността „waterPerfect“  — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/24

         Решение на Общия съд от 28 януари 2015 г. — BSH/СХВП — Arçelik (AquaPerfect)
   (Дело T-123/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „AquaPerfect“ - По-ранна словна марка на Общността „waterPerfect“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 089/28)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Arçelik AS (Истанбул, Турция) (представител: A. Franke, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 декември 2013 г. (преписка R 314/2013-4), постановено в производство по възражение със страни BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH и Arçelik A.Ş.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 9 декември 2013 г. (преписка R 314/2013-4), постановено в производство по възражение със страни BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH и Arçelik A.Ş.

               2)

               СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на BSH Bosch und Siemens Hausgeräte.

               3)

               Arçelik понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г.


title: Съединени дела C-424/10 и C-425/10: Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициални запитвания от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)/Land Berlin (Свободно движение на хора — Директива 2004/38/ЕО — Право на постоянно пребиваване — Член 16 — Законно пребиваване — Пребиваване, основано на националното право — Пребиваване преди присъединяването към Съюза на държавата на произход на съответния гражданин)

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/9

         Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициални запитвания от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)/Land Berlin
   (Съединени дела C-424/10 и C-425/10) (1)

   (Свободно движение на хора - Директива 2004/38/ЕО - Право на постоянно пребиваване - Член 16 - Законно пребиваване - Пребиваване, основано на националното право - Пребиваване преди присъединяването към Съюза на държавата на произход на съответния гражданин)
   2012/C 49/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)

      Ответник: Land Berlin

      В присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Bundesverwaltungsgericht — Тълкуване на член 16, параграф 1, първо изречение от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Гражданин на Съюза, който е пребивавал законно съгласно правото на приемащата държава членка повече от пет години в тази държава, но през периода на своето пребиваване никога не е отговарял на условията по член 7 от Директива 2004/38/ЕО — Понятие за законно пребиваване — Пребиваване, чиято продължителност достига пет години само ако се отчетат периодите преди държавата на произход на заинтересованото лице да се присъедини към Европейския съюз — Определяне на продължителността на необходимия период на пребиваване, за да бъде придобито право на постоянно пребиваване

      Диспозитив

               1.

               Член 16, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че не може да се счита, че гражданин на Съюза, който е пребивавал на територията на приемащата държава членка повече от пет години единствено на основание на нейното национално право, е придобил правото на постоянно пребиваване съгласно тази разпоредба, при положение че по време на това пребиваване той не е отговарял на посочените в член 7, параграф 1 от същата директива условия.

               2.

               При липсата на специални разпоредби в акта за присъединяване, периодите на пребиваване на гражданин на трета държава на територията на държава членка преди присъединяването на тази трета държава към Европейския съюз трябва да се вземат предвид за целите на придобиването на правото на постоянно пребиваване на основание член 16, параграф 1 от Директива 2004/38, ако те са осъществени в съответствие с посочените в член 7, параграф 1 от тази директива условия.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г.


title: Дело F-92/10: Жалба, подадена на 1 октомври 2010 г. — Dricot-Daniele и др./Комисия

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/40

         Жалба, подадена на 1 октомври 2010 г. — Dricot-Daniele и др./Комисия
   (Дело F-92/10)
   ()
   2011/C 13/80
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Белгия) и други (представител: C. Mourato, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на фишовете за регулиране на заплатите на жалбоподателите за периода юли—декември 2009 г. и на фишовете им за заплати, изготвени след 1 януари 2010 г. в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и на другите служители въз основа на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят фишовете за заплати RG 2009 на жалбоподателите, както и фишовете им за заплати за януари 2010 г. и за следващите месеци, тъй като в тях се прилага ставка за адаптиране 1,85 %, като същевременно се запази действието им до приемането на нови фишове;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-539/14: Определение на Съда (първи състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Castellón — Испания) — Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 93/13/ЕИО — Член 7 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7 и 47 — Потребителски договори — Договор за ипотечен кредит — Неравноправни клаузи — Принудително изпълнение върху ипотекиран имот — Право на въззивна жалба)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/12

         Определение на Съда (първи състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Castellón — Испания) — Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Дело C-539/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 93/13/ЕИО - Член 7 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7 и 47 - Потребителски договори - Договор за ипотечен кредит - Неравноправни клаузи - Принудително изпълнение върху ипотекиран имот - Право на въззивна жалба))
   (2015/C 320/17)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial de Castellón

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García

      Ответник: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Диспозитив

   Член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори във връзка с членове 7 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като разглежданата в главното производство, съгласно която потребителят длъжник, срещу когото е образувано производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот, може да обжалва определението, с което се отхвърля възражението срещу принудителното изпълнение само когато първоинстанционният съд не е уважил основанието за възражение, изведено от неравноправност на договорна клауза, съставляваща основанието на изпълнителния титул, докато продавачът или доставчикът може за сметка на това да обжалва всяко решение, с което се разпорежда прекратяване на производството, независимо от основанията за възражението

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г.


title: Дело C-133/16: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons (Белгия), постъпило на 4 март 2016 г. — Christian Ferenschild/JPC Motor SA

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/12

         Преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons (Белгия), постъпило на 4 март 2016 г. — Christian Ferenschild/JPC Motor SA
   (Дело C-133/16)
   (2016/C 191/14)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Mons

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Christian Ferenschild

      Ответник: JPC Motor SA

      Преюдициален въпрос

   Следва ли разпоредбата на член 5, [параграф 1] във връзка с тази на член 7, [параграф] 1, втора алинея от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (1), да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба на националното право, тълкувана в смисъл, че позволява по отношение на стоки втора употреба давностният срок за погасяване на правото на иск на потребителя да изтече преди края на двугодишния срок, считано от доставката на стоката, за която е установена липса на съответствие, когато продавачът и потребителят са уговорили гаранционен срок, по-кратък от две години?

      (1)  ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89.


title: Дело T-153/08: Решение на Общия съд от 22 юни 2010 г. — Shenzhen Taiden/СХВП — Bosch Security Systems (Комуникационно оборудване) (Промишлен дизайн на Общността — Производство по обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ комуникационно оборудване — Предходен международен промишлен дизайн — Основание за обявяване на недействителност — Липса на оригиналност — Липса на различно цялостно впечатление — Информиран потребител — Степен на свобода на автора — Доказване на публичното разгласяване на предходния промишлен дизайн — Член 4, параграф 1, член 6, параграф 1, буква б) и параграф 2, член 7, параграф 1, и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/34

         Решение на Общия съд от 22 юни 2010 г. — Shenzhen Taiden/СХВП — Bosch Security Systems (Комуникационно оборудване)
   (Дело T-153/08) (1)

   (Промишлен дизайн на Общността - Производство по обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ комуникационно оборудване - Предходен международен промишлен дизайн - Основание за обявяване на недействителност - Липса на оригиналност - Липса на различно цялостно впечатление - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Доказване на публичното разгласяване на предходния промишлен дизайн - Член 4, параграф 1, член 6, параграф 1, буква б) и параграф 2, член 7, параграф 1, и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)
   2010/C 209/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd (Shenzhen, Guangdong, Китай) (представители: M. Hartmann и M. Helmer, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Нидерландия) (представители: C. Gielen, M. Bom и B. van Hunnik, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2008 г. (преписка R 1437/2006-3) относно производство по обявяване на недействителност между Bosch Security Systems BV и Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, направени от Bosch Security Systems BV в производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г.


title: Дело C-504/06: Решение на Съда (първи състав) от 25 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения на държава-членка — Директива 92/57/ЕИО — Минимални изисквания за безопасност и здраве на временни или подвижни строителни участъци — Член 3, параграф 1 — Неправилно транспониране)

text:
               13.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/2

         Решение на Съда (първи състав) от 25 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-504/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения на държава-членка - Директива 92/57/ЕИО - Минимални изисквания за безопасност и здраве на временни или подвижни строителни участъци - Член 3, параграф 1 - Неправилно транспониране)
   (2008/C 236/02)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и I. Kaufmann-Bühler, agent)

      Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia, agent и W. Ferrante, avvocato dello Stato)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения на държава-членка — Неправилно транспониране на член 3, параграф 1 от Директива 92/57/ЕИО на Съвета от 24 юни 1992 година за прилагане на минимални изисквания за безопасност и здраве на временни или подвижни строителни участъци (Осма специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (ОВ L 245, стp. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 236) — Определяне на координатори в областта на безопасността и здравето за строителен участък, на който работят повече от едно предприятия
   Диспозитив

               1)

               Като не е транспонирала правилно в италианското право член 3, параграф 1 от Директива 92/57/ЕИО на Съвета от 24 юни 1992 година за прилагане на минимални изисквания за безопасност и здраве на временни или подвижни строителни участъци (Осма специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО), Италианската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Всяка страна следва да понесе собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-157/15: Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 3 април 2015 г. — Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/17

         Преюдициално запитване от Hof van Cassatie (Белгия), постъпило на 3 април 2015 г. — Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV
   (Дело C-157/15)
   (2015/C 205/24)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Ответник: G4S Secure Solutions NV

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 2, параграф 2, буква a) от Директива 2000/78/ЕО (1) на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите да се тълкува в смисъл, че забраната за жените мюсюлманки да носят забрадки на работното им място не представлява пряка дискриминация, когато в предприятието на работодателя са в сила правила, забраняващи на всички работници да носят на работното им място външни символи, указващи техните политически, философски и религиозни убеждения?

      (1)  ОВ L 303, стр. 16.; Специално издание на български език, 2007 г. глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело T-355/15: Жалба, подадена на 30 юни 2015 г. — Alpex Pharma/СХВП — Astex Pharmaceuticals (ASTEX)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/79

         Жалба, подадена на 30 юни 2015 г. — Alpex Pharma/СХВП — Astex Pharmaceuticals (ASTEX)
   (Дело T-355/15)
   (2015/C 294/95)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alpex Pharma SA (Медзовико-Вира, Швейцария) (представители: C. Bacchini и M. Mazzitelli, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Astex Pharmaceuticals, Inc. (Плезънтън, Съединени американски щати)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Спорна марка: словна марка на Общността „ASTEX“ — заявка за регистрация № 10 805 281.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 28 април 2015 г. по преписка R 593/2014-2.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав, ако встъпи, да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009.


title: Дело C-46/16: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 27 януари 2016 г. — Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LS Customs Services“

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/14

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 27 януари 2016 г. — Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LS Customs Services“
   (Дело C-46/16)
   (2016/C 111/17)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в първоинстанционното производство: Valsts ieņēmumu dienests

      Ответник в първоинстанционното производство: SIA „LS Customs Services“

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 29, параграф 1 от Регламент № (ЕИО) № 2913/92 (1) на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че установеният в посочения член метод също се прилага, когато вносът на стоки и допускането им за свободно обращение на митническата територия на Общността са осъществени като следствие от това, че при транзитната операция тези стоки са били отклонени от митнически надзор, доколкото става въпрос за стоки, подлежащи на облагане с митни сборове и които не са продадени за износ с местоназначение митническата територия на Общността, а за износ извън Общността?

               2)

               Трябва ли изразът „последователно“, съдържащ се в член 30, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, във връзка с правото на добра администрация, закрепено в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, наред с принципа за мотивиране на административните актове, да се тълкува в смисъл, че за да се направи извод, че се прилага методът, съдържащ се в член 31, митническата администрация е длъжна във всеки административен акт да изложи причините, поради които при конкретните обстоятелства не могат да бъдат използвани методите за определяне на митническата стойност на стоките, съдържащи се в член 29 или в член 30?

               3)

               Може ли твърдението на митническата администрация, че не разполага с необходимата информация да се приеме за достатъчно основание методът по член 30, параграф 2, буква а) от Митническия кодекс да не бъде приложен или митническата администрация е задължена да се снабди с тази информация от производителя?

               4)

               Задължена ли е митническата администрация да се аргументира защо при определяне от нейна страна на стойността на сходни стоки в съответствие с член 151, параграф 3 от Регламент № 2454/93 (2), предвидените в член 30, параграф 2 букви в) и г) методи не трябва да се прилагат?

               5)

               Трябва ли решението на митническата администрация да съдържа пълно изложение на наличните данни в Общността или тези данни могат да бъде предоставени на по-късен етап — в съдебната фаза на производството, с представянето на по-конкретни доказателства в този смисъл?

      (1)  ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.

      (2)  ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3.


title: Дело F-121/10: Жалба, подадена на 19 ноември 2010 г. — Heath/ЕЦБ

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/67

         Жалба, подадена на 19 ноември 2010 г. — Heath/ЕЦБ
   (Дело F-121/10)
   ()
   2011/C 30/133
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Michael Heath (Саутхемптън, Обединено кралство) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на извлеченията по пенсионната партида на жалбоподателя за месец януари 2010 г. и следващите месеци, доколкото в тях пенсията му се увеличава с 0,6 % след годишната корекция на пенсиите за 2010 г., и обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               отмяна на извлеченията за заплащане по партидата на жалбоподателя за месец януари 2010 г. и следващите месеци, доколкото в тях пенсията му се увеличава с 0,6 %, за да се приложи увеличаване от 2,1 %, изчислено в съответствие с редовната методология за преизчисление („GSA“),

               —

               доколкото това е необходимо, да се отменят решенията, с които се отхвърлят молбите за преразглеждане и административните жалби, подадени от жалбоподателя — решения съответно от 11 май 2010 г. и от 9 септември 2010 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разликата между неправомерното увеличение на пенсията на жалбоподателя с 0,6 %, считано от януари 2010 г., и увеличението с 2,1 %, на което той е имал право, т.е. увеличение на заплащането с 1,5 % на месец, считано от януари 2010 г. За посочените суми трябва да се начисли лихва от датата на настъпване на съответния падеж до деня на действителното плащане, изчислена въз основа на приложимия през съответния период определен от ЕЦБ за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с два пункта,

               —

               да се осъди ответникът да заплати сумата от 5 000 EUR като обезщетение за имуществените вреди, които жалбоподателят е претърпял в резултат на загубата на покупателната си способност,

               —

               да се осъди ответникът да заплати сумата от 5 000 EUR, определени по справедливост като обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди,

               —

               да се осъди ЕЦБ да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-45/14: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юли 2016 г. — Esen/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба на Съюза — Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза — Предложение за признаване на бонус за осигурителен стаж за пенсия — Възражение за недопустимост — Понятие за увреждащ акт — Член 83 от Процедурния правилник)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/49

      Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юли 2016 г. — Esen/Комисия
      (Дело F-45/14) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба на Съюза - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Предложение за признаване на бонус за осигурителен стаж за пенсия - Възражение за недопустимост - Понятие за увреждащ акт - Член 83 от Процедурния правилник))
      (2016/C 364/63)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Kerim Esen (Мапуто, Мозамбик) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats, впоследствие J.-N. Louis, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara, накрая G. Gattinara и F. Simonetti)

         Предмет

      Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, с което се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Г-н Kerim Esen следва да понесе собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г., стр. 46.


title: Дело T-270/10: Решение на Общия съд от 3 май 2012 г. — Conceria Kara/СХВП — Dima (KARRA) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „KARRA“ — По-ранни национални фигуративни марки и по-ранна фигуративна марка на Общността „Kara“ — Наименование на дружеството Conceria Kara Srl и търговско име Kara — Относителни основания за отказ — Член 75, първо изречение от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8 от Парижката конвенция — Недобросъвестност)

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/21

         Решение на Общия съд от 3 май 2012 г. — Conceria Kara/СХВП — Dima (KARRA)
   (Дело T-270/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „KARRA“ - По-ранни национални фигуративни марки и по-ранна фигуративна марка на Общността „Kara“ - Наименование на дружеството Conceria Kara Srl и търговско име Kara - Относителни основания за отказ - Член 75, първо изречение от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8 от Парижката конвенция - Недобросъвестност)
   2012/C 174/32
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Италия) (представител: адв. P. Picciolini)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Mannucci)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti (Истанбул, Турция)

      Предмет

   Жалба за отмяна срещу Решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 март 2010 г. (преписка R 1172/2009-2) относно производство по възражение между Conceria Kara Srl и Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Conceria Kara Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-407/12: Определение на Общия съд от 7 февруари 2013 г. — Ubee Interactive/СХВП — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/18

         Определение на Общия съд от 7 февруари 2013 г. — Ubee Interactive/СХВП — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive)
   (Дело T-407/12) (1)

   (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 101/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ubee Interactive Corp. (Jhubei City, Тайван) (представител: адв. M. Nentwig)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Augere Holdings (Netherlands) BV (Амстердам, Нидерландия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 12 юли 2012 г. (преписка R 1849/2011-2), постановено в производство по възражение между Augere Holdings (Netherlands) BV и Ubee Interactive Corp.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Жалбоподателят и другата страна в производството пред апелативния състав понасят направените от тях съдебни разноски, като всеки от тях понася и половината от съдебните разноски на ответника.

      (1)  ОВ C 355, 17.11.2012 г.


title: Дело C-71/16 P: Жалба, подадена на 9 февруари 2016 г. от Comercializadora Eloro, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 9 декември 2015 г. по дело T-354/14, Comercializadora Eloro/СХВП — Zumex Group (Zumex)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/6

         Жалба, подадена на 9 февруари 2016 г. от Comercializadora Eloro, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 9 декември 2015 г. по дело T-354/14, Comercializadora Eloro/СХВП — Zumex Group (Zumex)
   (Дело C-71/16 P)
   (2016/C 191/09)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Comercializadora Eloro, S.A. (представител: J. L. de Castro Hermida, abogado)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Zumex Group, S.A.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Като доказателствено искане: да се считат за представени и се допуснат писмените доказателства, които са били представени в края на производството по обжалване и които са представени отново заедно с подадената по съдебен ред жалба като документи с номера 1 — 7, така както се уточнява в списъка на документите, приложени към посочената жалба.

               —

               Въз основа на представените писмени доказателства в административното производство да се приеме, че реалното и действително използване през съответния период и на съответната територия на марката на жалбоподателя „JUMEX“ за плодови сокове от клас 32 е доказано в достатъчна степен от жалбоподателя (от името на Comercializadora Eloro, S.A.).

               —

               На заявителя да се откаже регистрацията на заявената марка „ZUMEX“ за всички продукти от клас 32 въз основа на доказаното използване на приоритетната марка от възразяващата страна, която е жалбоподател в настоящото производство, тъй като съществува вероятност от объркване на потребителите, произтичаща от съвместното съществуване на пазара на двете марки, поради приликата между тях в наименованията и идентичното им прилагане.

      Основания и основни доводи

      Първо основание: Нарушаване на член 42, параграф 2 на Регламента относно марката на Общността
       (1)
      и на правило 22, параграфи 2 и 3 от Регламента за прилагане
       (2)

   Отделът по споровете на EUIPO е приел, че с представените от възразяващата страна доказателства за използването се достига необходимото минимално равнище, за да се обяви, че марката е била използвана реално през референтния период и на референтната територия.
   Изразените в обжалваното решение съмнения относно реалното влизане на продуктите, продадени на нидерландската фирма „Nidera General Merchandise, B.V.“, на територията на Европейския съюз се основават единствено на едно доказателство: интернет страницата на това дружества, достъпна на адрес www.ngm-int.com, на която дружеството посочва, че търговските му операции са насочени към страните от Западна Африка.
   В това отношение доказателствената стойност на извадките от посочената интернет страница трябва да се отхвърли, тъй като те се били получени в момента, когато се е установило наличието им, а именно около 5 август 2011 г., с други думи: осем години след началото на релевантния период за доказването на използването и три години след края на този период. През това време търговската дейност на въпросното дружество и географския обхват на дейността са можели постоянно да се променят. Правната логика изисква доказателствата, които се представят с цел да се обори установяването на използването на марката, да се отнасят и за релевантния период, а не за няколко години след края му.
   От представените като доказателства фактури е видно, че нидерландското дружество „Nidera General Marchandise, B.V.“ със седалище в Ротердам не само е купувач на продуктите, но е и получател на продаваната стока, което предполага, че стоката е влязла на територията на Европейския съюз.
   Възразяващата страна е представила доказателства за принадлежността на това дружество към групата от предприятия „Nidera“, присъстваща в различни европейски страни, включително в Испания чрез дъщерното дружество „Nidera Agro Comercial, S.A.“, което е сериозна индикация, че закупената от него стока е била предназначена за европейския пазар.
   След като възразяващата страна е понесла тежестта на доказване на използването на марката си и това използване е установено чрез представянето на фактури относно продажбата на отличаващи се с марката продукти, при оспорването на съществуването на тези доказателства доказателствената тежест трябва да се размести, така че заявителят на марката да трябва да докаже, че представените доказателства са недостатъчни, надхвърляйки обикновените догадки и предположения.

      Второ основание: Нарушаване на член 15, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността

   Обстоятелството, че в представените фактури нидерландското дружество „Nidera General Merchandise, B.V.“ се посочва като получател на стоката изключва възможността продуктите да са били обработени на митницата на Съюза под външен митнически транзитен режим и предполага, че стоките действително са влезли на съответната територия, макар след това да са били реекспортирани към Африка.
   В обжалваното решение се отхвърля възможността вносът, извършен единствено с цел реекспорт, да представлява реално използване на марката, тъй като тази дейност не позволявала формирането или запазването на пазарни дялове. Същевременно е налице идентичност с основанието в хипотезата, предвидена в член 15, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността, а именно поставяне на марката единствено за целите на износа, която дейност също не позволява формирането или запазването на пазарни дялове на територията на Съюза.

      Трето основание: Нарушаване на член 76, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността

   От посочената разпоредба и от съдебната практика следва, че по принцип твърденията и доказателствата, дори да се представени извън срока, се допускат, поради което предоставената на EUIPO свобода на преценка трябва да се тълкува ограничително и като налагаща излагането на мотиви, обосноваващи отхвърлянето. Право на самостоятелна преценка не означава произволност или субективност.
   Новите фактури и етикети за опаковки, представени в края на производството по обжалване, а именно документи 1 — 7, имат съществено значение, тъй като предвид издаването им на името на други европейски предприятия те позволяват да се разсеят възникналите съмнения във връзка с фактурите, издадени на името на нидерландското търговско дружество „Nidera General Merchandise, B.V.“.
   При представянето на доказателства за използването на марката си възразяващата страна се е сблъскала с трудности от хронологично естество, тъй като събирането на доказателствата става три години след това използване, и от географско естество, тъй като възразяващата страна е мексиканско дружество, чиито интереси са предимно на американския континент.
   Отчитането на съществуващите обстоятелства от хронологично и географско естество и решаващото значение на представените със закъснение документи за разрешаването на спора е трябвало да доведе до допускане на разглеждането им и до заключението, че реалното и действително използване на противопоставената приоритетна марка е доказано, като се извърши необходимото съпоставяне между спорните марки, за да се установи съществуването на вероятност от объркване на потребителя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (OB L 78, 2009 г., стр. 1)

      (2)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (OB L 303, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


title: Дело T-303/09: Жалба, подадена на 3 август 2009 г. — CIVR и др./Комисия

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/11

         Жалба, подадена на 3 август 2009 г. — CIVR и др./Комисия
   (Дело T-303/09)
   2009/C 244/17
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Conseil interprofessionnel des vins du Roussillon — CIVR (Perpignan, Франция), Comité national des interprofessions des vins à appellation d’origine et à indication géographique — CNIV (Париж, Франция), Interprofession nationale porcine — Inaporc (Париж) (представители: H. Calvet, O. Billard и Y. Trifounovitch, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението на Европейската комисия от 10 декември 2008 г., държавна помощ № 561/2008 — Франция — Действия на междупрофесионални обединения, C(2008) 7846 окончателен, доколкото с него се квалифицират като държавни помощи действията на междупрофесионалните селскостопански организации в областта на техническата помощ, помощта за производството и пускането на пазара на качествени продукти, научно-изследователската и развойна дейност, както и рекламата, и доколкото с него се квалифицират като ресурси на държавата доброволните задължителни вноски, които се използват за финансиране на тези действия,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателите искат частичната отмяна на Решение C(2008) 7846 окончателен (1) на Комисията от 10 декември 2008 г., с което Комисията приема, че схемата за действия, които могат да бъдат извършвани от френските междупрофесионални селскостопански организации, състоящи се в техническа помощ, помощ за производството и пускането на пазара на качествени селскостопански продукти, помощ за научно-изследователска и развойна дейност и за реклама в полза на първичните производители и на предприятията, упражняващи дейност в областта на обработката и пускането на пазара на селскостопански продукти, финансирана чрез доброволни вноски, които стават задължителни с междуведомствено постановление и се удържат от членовете на тези междупрофесионални организации, представлява държавна помощ, която е съвместима с общия пазар.
   Правните основания и основните доводи, изтъкнати от жалбоподателите, са по същество еднакви или сходни с тези, изтъкнати в рамките на дело T-293/09, CNIEL/Комисия.

      (1)  ОВ C 116, 2009 г., стр. 14.


title: Дело T-407/05: Решение на Първоинстанционния съд от 6 ноември 2007 г. — SAEME/СХВП — Racke (REVIAN's) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността REVIAN's — По-ранни марки evian, които не са марки на Общността — Закъсняло представяне на превода на свидетелството за регистрация на по-ранна марка — Право на преценка, предоставено по силата на член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/35

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 ноември 2007 г. — SAEME/СХВП — Racke (REVIAN's)
   (Дело T-407/05) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността REVIAN's - По-ранни марки evian, които не са марки на Общността - Закъсняло представяне на превода на свидетелството за регистрация на по-ранна марка - Право на преценка, предоставено по силата на член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2007/C 315/66)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Société anonyme des eaux minérales d'Évian (SAEME) (Evian-les-Bains, Франция) (представител: C. Hertz-Eichenrode, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: A. Racke GmbH & Co. OHG (Bingen, Германия) (представител: N. Schindler, avocat)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 юли 2005 г. (дело R 82/2002 4) относно производство по възражение между Société anonyme des eaux minérales d'Évian (SAEME) и A. Racke GmbH & Co. OHG, и срещу Решение № 2754/2001, постановено от отдела по споровете на СХВП на 23 ноември 2001 г.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 22 юли 2005 г. (дело R 82/2002-4).

               2)

               Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

               3)

               Встъпилата страна следва да понесе направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 22, 28.1.2006 г.


title: Дело C-249/14 P: Решение на Съда (шести състав) от 9 юли 2015 г. — Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Fundação Eugénio de Almeida (Обжалване — Марка на Общността — Фигуративна марка на Общността „QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA“ — Заявка за регистрация — Възражение на притежателя на по-ранните национални фигуративни марки „VINHO PÊRAMANCA TINTO“, „VINHO PÊRAMANCA BRANCO“ и „PÊRAMANCA“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/13

         Решение на Съда (шести състав) от 9 юли 2015 г. — Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Fundação Eugénio de Almeida
   (Дело C-249/14 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Фигуративна марка на Общността „QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA“ - Заявка за регистрация - Възражение на притежателя на по-ранните национални фигуративни марки „VINHO PÊRAMANCA TINTO“, „VINHO PÊRAMANCA BRANCO“ и „PÊRAMANCA“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване))
   (2015/C 294/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
      a (представител: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, advogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: J. Crespo Carrillo), Fundação Eugénio de Almeida (представители: B. Braga da Cruz и J. M. Pimenta)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 361, 13.10.2014 г.


title: Дело T-337/11: Решение на Общия съд от 9 април 2013 г. — Italiana Calzature/СХВП — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI“ — По-ранна словна марка на Общността „ZANOTTI“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/17

         Решение на Общия съд от 9 април 2013 г. — Italiana Calzature/СХВП — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI)
   (Дело T-337/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI“ - По-ранна словна марка на Общността „ZANOTTI“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 147/30
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Società Italiana Calzature SpA (Милано, Италия) (представители: A. Rapisardi и C. Ginevra, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Италия) (представители: M. Franzosi и M. Giorgetti, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 април 2011 г. (преписка R 918/2010-2) относно производство по възражение между Società Italiana Calzature SpA и Vicini SpA

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Società Italiana Calzature SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 252, 27.8.2011 г.


title: Дело T-535/10: Жалба, подадена на 22 ноември 2010 г. — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/СХВП — Garmo (GAZI Hellim)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/45

         Жалба, подадена на 22 ноември 2010 г. — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/СХВП — Garmo (GAZI Hellim)
   (Дело T-535/10)
   ()
   2011/C 30/82
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Lefkosia, Кипър) (представители: C. Milbradt и H. Van Volxem, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Garmo AG (Щутгарт, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 септември 2010 г. по дело R 1497/2009-4;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в хода на производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Garmo AG

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „GAZI Hellim“ за стоки от клас 29

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: колективната словна марка „HALLOUMI“ за стоки от клас 29

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като конфликтните марки и стоки били сходни и съществувала вероятност от объркване между марките.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-33/15: Жалба, подадена на 26 януари 2015 г.  — Grupo Bimbo/СХВП (BIMBO)

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/37

         Жалба, подадена на 26 януари 2015 г. — Grupo Bimbo/СХВП (BIMBO)
   (Дело T-33/15)
   (2015/C 089/45)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Grupo Bimbo, SAB de CV (Мексико, Мексико) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: словна марка на Общността „BIMBO“ — заявка за регистрация № 11 616 414

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 19 ноември 2014 г. по преписка R 251/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, като приеме, че заявената марка има достатъчен отличителен характер, независимо дали той ѝ е вътрешно присъщ или е придобит чрез използване, да уважи настоящата жалба, да разпореди да се продължи с регистрацията на заявка за марка на Общността № 11 616 414 „BIMBO“ за клас 30 от Международната класификация,

               —

               да осъди страната, която оспорва жалбата, да заплати съдебните разноски и да постанови връщането на таксите за обжалване, платени на СХВП.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-624/11 P: Определение на Съда от 27 септември 2012 г. — Brighton Collectibles, Inc./Служба за хармонизация на вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Felmar (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 и Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 4 — Словна марка на Общността „BRIGHTON“ — Производство по възражение — Тълкуване на разпоредбите на националното право при относително основание за отказ за регистрация)

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/4

         Определение на Съда от 27 септември 2012 г. — Brighton Collectibles, Inc./Служба за хармонизация на вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Felmar
   (Дело C-624/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 и Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 4 - Словна марка на Общността „BRIGHTON“ - Производство по възражение - Тълкуване на разпоредбите на националното право при относително основание за отказ за регистрация)
   2013/C 101/08
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Brighton Collectibles, Inc (представител: J. Horn, адвокат)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация на вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Felmar (представител: D. Monégier du Sorbier, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу Решение от 27 септември 2011 г. на Общия съд (втори състав) по дело Brighton Collectibles/СХВП и Felmar (T-403/10), с което Общият съд отхвърля жалбата срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 юни 2010 г. (преписка R 408/2009-4), постановено в производство по възражение между Brighton Collectibles, Inc. и Felmar — Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Словна марка на Общността „BRIGHTON“ — Производство по възражение, основано на по-ранните национални словни и фигуративни марки — Липса на мотиви с оглед на националното право, на което е направено позоваване

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Brighton Collectibles Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г.


title: Дело T-761/15: Жалба, подадена на 23 декември 2015 г. — Sogepa/Комисия

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/43

         Жалба, подадена на 23 декември 2015 г. — Sogepa/Комисия
   (Дело T-761/15)
   (2016/C 068/54)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Лиеж, Белгия) (представители: A. Lepièce и H. Baeyens, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени членове 3, 4, 5 и 6 от решението на Европейската комисия от 31 юли 2014 г. относно държавна помощ SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN), за която не е постъпило уведомление — Белгия — Помощ за оздравяване на Val Saint-Lambert, доколкото с него се разпорежда възстановяване на сумата на държавната помощ, съответстваща двойно на икономическото предимство, от което в действителност се е възползвало дружеството Val Saint-Lambert;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква едно основание за обжалване, изведено от наличието на грешка в правото, която Комисията е допуснала при квалифицирането на икономическото предимство във връзка с отпускането на кредит на Val Saint-Lambert SA и при налагането на връщане в двоен размер на икономическото предимство от страна на получателя.


title: Дело F-13/12: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 19 март 2013 г. — BR/Комисия (Публична служба — Срочно нает служител — Неподновяване на договор)

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/33

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 19 март 2013 г. — BR/Комисия
   (Дело F-13/12) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Неподновяване на договор)
   2013/C 147/62
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BR (Везембек Опем, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението на Комисията да не поднови договора на жалбоподателя като договорно нает служител

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда BR да понесе направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 32.


title: Дело T-183/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Schmiedag/Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне — Жалба за отмяна — Искане за изменение на исканията — Липса на нови обстоятелства — Недопустимост)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/57

         Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Schmiedag/Комисия
   (Дело T-183/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне - Жалба за отмяна - Искане за изменение на исканията - Липса на нови обстоятелства - Недопустимост))
   (2015/C 294/68)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schmiedag GmbH (Хаген, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Надзорен орган на ЕАСТ (представители: първоначално X. Lewis, M. Schneider и C. Howdle, впоследствие X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali и C. Perrin)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Отхвърля като недопустимо искането за изменение на исканията на настоящата жалба, така че да обхващат Решение C (2014) 8786 окончателен на Комисията от 25 ноември 2014 година относно държавна помощ SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), предоставена от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители.

               3)

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Flachglas Torgau GmbH и Saint-Gobain Isover G+H AG, на Kronotex GmbH & Co. KG и Kronoply GmbH, на Bayer MaterialScience AG, на Sabic Polyolefine GmbH, на Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH и Ineos Vinyls Deutschland GmbH, както и на Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG и Wacker Chemie AG.

               4)

               Schmiedag GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.

               5)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело C-450/11: Решение на Съда (трети състав) от 26 септември 2013 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данъчни въпроси — ДДС — Директива 2006/112/CE — Членове 306—310 — Специален режим за туристически агенти — Различия между текстовете на различните езици — Национално законодателство, което предвижда прилагането на този специален режим спрямо лица, различни от пътуващите лица — Понятия „пътуващо лице“ и „клиент“ )

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/11

         Решение на Съда (трети състав) от 26 септември 2013 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-450/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/CE - Членове 306—310 - Специален режим за туристически агенти - Различия между текстовете на различните езици - Национално законодателство, което предвижда прилагането на този специален режим спрямо лица, различни от пътуващите лица - Понятия „пътуващо лице“ и „клиент“)
   2013/C 344/17
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Afonso и L. Lozano Palacios)

      Ответник: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и R. Laires)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek и T. Müller, както и J. Očková), Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta), Френска република (представители: G. de Bergues и J.-S. Pilczer), Република Полша (представители: M. Szpunar и B. Majczyna), Република Финландия (представител: J. Heliskoski)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Национално законодателство, предвиждащо прилагането на специалния режим на данъчно облагане на туристическите агенти към извършваните от тях сделки в полза на бенефициери, различни от пътуващите лица

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе съдебните разноски на Португалската република.

               3.

               Чешката република, Кралство Испания, Френската република, Република Полша и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 319, 29.10.2011 г.


title: Дело T-209/17: Жалба, подадена на 4 април 2017 г. — ZGS/EUIPO (Schülerhilfe1)

text:
               29.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 168/32

         Жалба, подадена на 4 април 2017 г. — ZGS/EUIPO (Schülerhilfe1)
   (Дело T-209/17)
   (2017/C 168/42)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZGS Bildungs-GmbH (Гелзенкирхен, Германия) (представител: T. Remmerbach, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Schülerhilfe1“ — заявка за регистрация № 15 113 038

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 6 февруари 2017 г. по преписка R 1789/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати собствените си разноски и разноските, направени от ZGS Bildungs-GmbH.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-134/07: Определение на Съда (пети състав) от 10 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Jaworznie — Република Полша) — Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Национално облагане, по-високо за стока, внесена от друга държава-членка, отколкото за сходна стока, закупена на място — Член 90, първа алинея ЕО — Такса върху първа регистрация, засягаща внесени моторни превозни средства втора употреба)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/15

         Определение на Съда (пети състав) от 10 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Jaworznie — Република Полша) — Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna
   (Дело C-134/07) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Национално облагане, по-високо за стока, внесена от друга държава-членка, отколкото за сходна стока, закупена на място - Член 90, първа алинея ЕО - Такса върху първа регистрация, засягаща внесени моторни превозни средства втора употреба)
   (2008/C 64/22)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Sąd Rejonowy w Jaworznie
   Страни в главното производство

      Ищец: Piotr Kawala

      Ответник: Gmina Miasta Jaworzna
   Предмет
   Преюдициално запитване — Sąd Rejonowy w Jaworznie — Тълкуване на член 90 ЕО — Събиране на такса за издаване на свидетелство за регистрация на превозно средство за първа регистрация в държава-членка, чийто размер значително надвишава размера на таксата за получаване на дубликат от свидетелство за регистрация на превозно средство — Принцип на неутралност на вътрешното облагане по отношение на конкуренцията между стоките, които вече се намират на националния пазар и внесените стоки
   Диспозитив
   Член 90, първа алинея ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска такса като предвидената в параграф 1, точка първа от заповедта на полския министър на инфраструктурите от 28 юли 2003 г. относно размера на таксата, дължима за получаване на удостоверение за регистрация на превозно средство, която на практика обременява първата регистрация на моторно превозно средство втора употреба, внесено от друга държава-членка, а не придобиването в Полша на моторно превозно средство втора употреба, доколкото последното вече е регистрирано в споменатата държава.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело C-180/08: Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 28 април 2008 г. — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/25

         Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция) на 28 април 2008 г. — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   (Дело C-180/08)
   (2008/C 171/38)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Гърция)
   Страни в главното производство

      Ищец: Maria Kastrinaki

      Ответник: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   Преюдициални въпроси

               1)

               „Когато гражданин на държава-членка е бил нает от публичноправно юридическо лице, позовавайки се на документ за официална квалификация, който като такъв попада в приложното поле на Директива 89/48/ЕИО, и упражнява регламентирана професия в приемащата държава—членка въз основа на частноправен трудов договор за неопределeно време, като от гледна точка на степен и на възнаграждение неговата кариера се е развивала в съответствие с посочения документ, имат ли впоследствие компетентните органи възможност, по смисъла на разпоредбите на членове 1, 2, 3 и 4 от посочената директива, тълкувани в светлината на членове 149 и 150 от Договора за създаване на Европейската общност, да го изключат от упражняването на неговите професионални права поради невъзможност за признаване на академичната равностойност на документа, на който той се позовава, за да го класират в съответстващи на този документ длъжностна категория и степен с оглед на възнаграждението, с единствен мотив, че документът е бил издаден от орган на държавата-членка по произход, но в края на образованието, част от което по силата на договор за франчайзинг е било осъществено в приемащата държава-членка и то в образувание, което свободно развива дейност, но което не е признато в нея като учебно заведение по силата на обща разпоредба на националното законодателство?“

               2)

               „Имат ли компетентните органи възможност, по смисъла на разпоредбите на Директива 89/48/ЕИО, както е транспонирана в гръцкия правов ред с Междуведомствено решение № A4/4112/247/1992, тълкувани в светлината на член 39, параграф 1, на член 40, параграф 1, на член 43, на член 47, параграф 1, на член 49 ЕО и на член 55 от Договора за създаване на Европейската общност, да изключат гражданин на държава-членка, нает на работа от публичноправно юридическо лице въз основа на частноправен трудов договор за неопределено време, получил разрешение да упражнява професия по смисъла на разпоредбите на Директива 89/48/ЕИО, както е транспонирана в гръцкия правов ред с горепосоченото Междуведомствено решение, от упражняването на произтичащи от това разрешение негови професионални права, с мотива, че академичната равностойност на неговия документ за образование не е била призната?“


title: Дело T-648/11: Жалба, подадена на 21 декември 2011 г. — Smart Technologies/СХВП (SMART NOTEBOOK)

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/11

         Жалба, подадена на 21 декември 2011 г. — Smart Technologies/СХВП (SMART NOTEBOOK)
   (Дело T-648/11)
   2012/C 58/21
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Smart Technologies ULC (Калгари, Канада) (представители: M. Edenborough, QC, T. Elias, Barrister, и R. Harrison, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението от 29 септември 2011 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по преписка R 942/2011-1;

               —

               при условията на евентуалност, да измени обжалваното решение на първи апелативен състав така, че в него да се постанови, че заявената марка притежава достатъчен отличителен характер, поради което не може да се повдигне възражение за нейното регистриране в съответствие с член 7, параграф 1, букви б) или в) от регламента, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „SMART NOTEBOOK“ за стоки от клас 9 —– Заявка за марка на Общността № 9049313

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за марка на Общността.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав погрешно приел, че заявената марка на Общността няма отличителен характер. Освен това жалбоподателят твърди, че заявената марка не дава описание на стоките, а има отличителен характер, който ѝ позволява да служи като указание за търговския произход на разглежданите стоки. По-конкретно жалбоподателят твърди, че апелативният състав: а) е приложил погрешен метод при определянето дали марката е описателна за стоките, за които се иска нейната регистрация; б) не е взел предвид факта, че жалбоподателят притежава семейство от „Smart“ марки и сбъркал този въпрос с понятието за придобит отличителен характер по член 7, параграф 3 от регламента; и в) погрешно отхвърлил твърдението относно оправданите правни очаквания, при положение, че други марки, на които е направено позоваване, са притежавани изцяло от жалбоподателя, за разлика от марките, собственост на трети лица.


title: Съединени дела T-170/10 и T-340/10: Решение на Общия съд от 15 ноември 2011 г. — CTG Luxembourg PSF/Съд (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Предоставяне на услуги в подкрепа на потребителите на информационни системи — Отхвърляне на офертата на оферент поради закъсняло подаване — Възлагане на поръчката на друг оферент — Жалба за отмяна — Извъндоговорна отговорност)

text:
               7.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/13

         Решение на Общия съд от 15 ноември 2011 г. — CTG Luxembourg PSF/Съд
   (Съединени дела T-170/10 и T-340/10) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на услуги в подкрепа на потребителите на информационни системи - Отхвърляне на офертата на оферент поради закъсняло подаване - Възлагане на поръчката на друг оферент - Жалба за отмяна - Извъндоговорна отговорност)
   2012/C 6/21
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (CTG Luxembourg PSF) (Бертранж, Люксембург) (представители: M. Thewes и B. Marthoz, avocats)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. Placco)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна, първо, на Решение на Съда от 9 февруари 2010 г. за отхвърляне на офертата, представена от консорциума, в който участва жалбоподателят, в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка с референтен № AO 008/2009, озаглавена „Подкрепа на потребителите на ИТ и телефонната система от първо и второ ниво, call center, управление hardware end user“, второ, на решението от 5 март 2010 г. за потвърждаване на посоченото отхвърляне, и трето, на решението за възлагане на поръчката на друг оферент, както и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на тези решения

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Computer Task Group Luxembourg PSF SA (CTG Luxembourg PSF) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-327/15: Решение на Съда (втори състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — TDC A/S/Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet (Преюдициално запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/22/ЕО — Универсална услуга — Членове 12 и 13 — Остойностяване на задълженията за предоставяне на универсална услуга — Член 32 — Компенсиране на разходите във връзка с допълнителните задължителни услуги — Директен ефект — Член 107, параграф 1 и член 108, параграф 3 ДФЕС — Услуги във връзка с безопасността и оказването на спешна помощ по море, предоставяни в Дания и Гренландия — Национална правна уредба — Подаване на заявление за изплащане на компенсация за разходите във връзка с допълнителните задължителни услуги — Тримесечен срок — Принципи на равностойност и ефективност)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/13

         Решение на Съда (втори състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — TDC A/S/Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet
   (Дело C-327/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/22/ЕО - Универсална услуга - Членове 12 и 13 - Остойностяване на задълженията за предоставяне на универсална услуга - Член 32 - Компенсиране на разходите във връзка с допълнителните задължителни услуги - Директен ефект - Член 107, параграф 1 и член 108, параграф 3 ДФЕС - Услуги във връзка с безопасността и оказването на спешна помощ по море, предоставяни в Дания и Гренландия - Национална правна уредба - Подаване на заявление за изплащане на компенсация за разходите във връзка с допълнителните задължителни услуги - Тримесечен срок - Принципи на равностойност и ефективност))
   (2017/C 053/15)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: TDC A/S

      Ответници: Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet

      Диспозитив

               1)

               Разпоредбите на Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга), и по-конкретно член 32, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда механизъм за компенсация за предоставянето на допълнителни задължителни услуги, при който предприятието няма право на компенсация от държавата членка за нетните разходи за предоставянето на допълнителна задължителна услуга, при положение че реализираната от предприятието печалба от доставката на други услуги, обхванати от задълженията му за предоставяне на универсална услуга, е по-голяма от загубата във връзка с предоставянето на тази допълнителна задължителна услуга.

               2)

               Директива 2002/22 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която предприятието, определено за доставчик на допълнителни задължителни услуги, има право на компенсация от държавата членка за нетните разходи за предоставянето на тези услуги само ако въпросните разходи му създават несправедливо затруднение.

               3)

               Директива 2002/22 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която нетните разходи за предприятието, определено да изпълнява задължение за предоставяне на универсална услуга, се дефинират като разликата между всички приходи и всички разходи във връзка с предоставянето на въпросната услуга, включително онези приходи и разходи, които предприятието би реализирало дори ако не беше оператор на универсална услуга.

               4)

               При обстоятелства като разглежданите в главното производство за тълкуването на разпоредбите на Директива 2002/22 няма значение фактът, че предприятието, на което е възложено извършването на допълнителна задължителна услуга по смисъла на член 32 от Директивата, предоставя тази услуга не само на територията на Дания, но и на територията на Гренландия.

               5)

               Член 32 от Директива 2002/22 трябва да се тълкува в смисъл, че има директен ефект, доколкото забранява на държавите членки да задължават предприятието, на което е възложено да предоставя допълнителна задължителна услуга, да понася всички или част от разходите за предоставянето ѝ.

               6)

               Принципите на лоялност, равностойност и ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба като приложимата в главното производство, съгласно която операторът, на когото е възложено предоставянето на универсална услуга, трябва да подава заявленията за изплащане на компенсация за загубата за предходната финансова година в срок от три месеца, считано от изтичането на срока, в който този оператор трябва да изпраща годишния си доклад до компетентния национален орган, при условие че този срок не е по-неблагоприятен от предвидения в националното право за аналогични искания и не е годен да направи практически невъзможно или прекомерно трудно упражняването на правата, предоставени на предприятията с Директива 2002/22, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело T-194/16: Решение на Общия съд от 14 юли 2017 г. — Klassisk investment/EUIPO (CLASSIC FINE FOODS) (Марка на Европейския съюз — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „CLASSIC FINE FOODS“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/40

         Решение на Общия съд от 14 юли 2017 г. — Klassisk investment/EUIPO (CLASSIC FINE FOODS)
   (Дело T-194/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „CLASSIC FINE FOODS“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2017/C 283/61)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Klassisk investment Ltd (Хонг Конг, Китай) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl и D. Hanf)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2016 г. (преписка R 1970/2015-1) относно посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративната марка „CLASSIC FINE FOODS“

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Klassisk investment Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 222, 20.6.2016 г.


title: Дело C-543/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Ordre des barreaux francophones et germanophone и др., Jimmy Tessens и др., Orde van Vlaamse Balies, Ordre des avocats du barreau d’Arlon и др./Conseil des ministres (ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Валидност и тълкуване на Директивата — Доставки на услуги, извършвани от адвокати — Облагане с ДДС — Право на ефективни правни средства за защита — Равни процесуални възможности — Правна помощ)

text:
               26.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 350/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle — Белгия) — Ordre des barreaux francophones et germanophone и др., Jimmy Tessens и др., Orde van Vlaamse Balies, Ordre des avocats du barreau d’Arlon и др./Conseil des ministres
   (Дело C-543/14) (1)

   ((ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Валидност и тълкуване на Директивата - Доставки на услуги, извършвани от адвокати - Облагане с ДДС - Право на ефективни правни средства за защита - Равни процесуални възможности - Правна помощ))
   (2016/C 350/04)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ordre des barreaux francophones et germanophone и др., Jimmy Tessens и др., Orde van Vlaamse Balies, Ordre des avocats du barreau d’Arlon и др.

      Ответник: Conseil des ministres

      в присъствието на: Association Syndicale des Magistrats ASBL, Conseil des barreaux européens

      Диспозитив

               1)

               При разглеждането на член 1, параграф 2 и на член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, с оглед на правото на ефективни правни средства за защита и на принципа на равните процесуални възможности, гарантирани от член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, не бе установено никакво обстоятелство, засягащо тяхната валидност, доколкото по силата на посочените разпоредби на облагане с данък върху добавената стойност подлежат доставките на услуги от адвокати, предоставяни на правните субекти, които не се ползват от правна помощ съгласно националната правна уредба на правната помощ.

               2)

               На член 9, параграфи 4 и 5 от Конвенцията за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, подписана в Орхус на 25 юни 1998 г., не може да се прави позоваване, за да се преценява валидността на член 1, параграф 2 и на член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112.

               3)

               Член 132, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че извършваните от адвокати доставки на услуги за правни субекти, които се ползват от правна помощ в рамките на национална правна уредба на правната помощ като разглежданата в главното производство, не се освобождават от данък върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело T-106/12: Жалба, подадена на 29 февруари 2012 г. — Cytochroma Development/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/18

         Жалба, подадена на 29 февруари 2012 г. — Cytochroma Development/СХВП — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Дело T-106/12)
   2012/C 138/34
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cytochroma Development, Inc. (St. Michael, Барбадос) (представители: S. Malynicz, Barrister, и A. Smith, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Йерусалим, Израел)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 2 декември 2011 г. по преписка R 1235/2011-1 и

               —

               да се осъдят СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат своите съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ALPHAREN“ за стоки от клас 5 — заявка за марка на Общността № 4320297

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „ALPHA D3“, регистрирана в Унгария под № 134972 за стоки от клас 5; словна марка „ALPHA D3“, регистрирана в Литва под № 20613 за стоки от клас 5; словна марка „ALPHA D3“, регистрирана в Латвия под № M30407 за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 1г, параграф 2 от Регламент № 216/96 на Комисията, тъй като член на състава, който е приел първоначалното решение, е бил член и на състава, приел новото решение, към който е отнесено делото; нарушение на член 65, параграф 6 от Регламент № 207/2009 на Съвета и на член 1г, параграф 1 от Регламент № 216/96 на Комисията по отношение на мерките, взети за съобразяване с решението на Общия съд; нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009 на Съвета във връзка със служебната проверка на фактите по дело, свързано с относителни основания за отказ; нарушение на принципа на правната сигурност, както и на член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз.