title: Дело C-325/13 P: Жалба, подадена на 17 юни 2013 г. от Peek & Cloppenburg KG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 18 април 2013 г. по дело T-506/11 — Peek & Cloppenburg KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/4

         Жалба, подадена на 17 юни 2013 г. от Peek & Cloppenburg KG срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 18 април 2013 г. по дело T-506/11 — Peek & Cloppenburg KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-325/13 P)
   2013/C 245/07
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peek & Cloppenburg KG (Дюселдорф, Германия) (представител: адв. P. Lange)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Peek & Cloppenburg KG (Хамбург, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз от 18 април 2013 г. по дело Т-506/11,

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 28 февруари 2011 г. по преписка R 53/2005-1,

               —

               да осъди СХВП и Peek & Cloppenburg KG (Хамбург) да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква нарушение на член 8, параграф 4 от Регламента относно марката на Общността (1) (РМО) в резултат на погрешно тълкуване на признака от състава „предоставя […] правото да забрани използването на една по-скорошна марка“.
   Противно на приетото от Общия съд, не можело да се счете, че изискването на разпоредбата се състои единствено в това, че правото, на което е направено позоваване, е с по-голям обхват от местния. Съответният признак от състава следвало да се тълкува в смисъл, че предварително се ограничава кръгът от знаци, с по-голям обхват от местния, на които може да се обоснове възражението. Съгласно това тълкуване, въпросното национално право трябвало да предостави на неговия притежател правото да забрани използването на по-скорошна марка на цялата територия на държавата членка, от която произхожда.
   В подкрепа на това тълкуване били значението на производството по възражение срещу заявка за марка на Общността, разпоредбите на член 110 и член 111 от Регламент № 207/2009, както и разбирането на идентичния признак от състава на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 в член 4, параграф 4, буква б) от Директива 2008/95/ЕО (2).
   Германският законодател транспонирал член 4, параграф 4, буква б) от Директива 2008/95/ЕО в националното право като е направил правилно тълкуване в този смисъл, че въпросното право следвало да предостави на неговия притежател правомощието да забрани използването на по-скорошна марка на цялата територия на Федерална република Германия. Тълкуването на признака от състава „предоставя […] правото да забрани използването на една по-скорошна марка“ било определящо за спора.
   При условията на евентуалност жалбоподателят изтъква нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 в резултат на извършено от Общия съд погрешно тълкуване на признака от състава „с по-голям обхват от местния“. При това се позовава на значението на производството по възражение и целта на ограничаването на кръга от национални знаци, на които може да се обоснове възражението, на нормативния контекст с член 110 и член 111 от Регламент № 207/2009, както и на разпоредбата на член 4, параграф 4, буква б) от Директива 2008/95/ЕО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).

      (2)  Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).


title: Дело F-86/09: Жалба, подадена на 21 октомври 2009 г. — W/Комисия

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/40

         Жалба, подадена на 21 октомври 2009 г. — W/Комисия
   (Дело F-86/09)
   2010/C 11/77
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: W (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Искане за отмяна на решението на жалбоподателя да не се предоставя надбавка за жилищни нужди

      Искания на жалбоподателя

               —

               отмяна на решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права от 5 март 2009 г. на жалбоподателя да не се предоставя надбавка за жилищни нужди;

               —

               отмяна на отхвърлянето на жалбата, подадена от жалбоподателя на 2 април 2009 г., регистрирана под номер № R/149/09, на основание член 90, параграф 2 от Правилника, което отхвърляне е постановено на 17 юли 2009 г. от генералния директор на ГД „Администрация“ в качеството му на орган по назначаването;

               —

               да се осъди Комисия на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-139/07 P: Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Република Финландия, Кралство Швеция (Обжалване — Достъп до документите на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, отнасящи се до производства за контрол върху държавните помощи — Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по разследване — Задължение на съответната институция да извърши конкретно и самостоятелно разглеждане на съдържанието на документите, посочени в заявлението за достъп)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/2

         Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Република Финландия, Кралство Швеция
   (Дело C-139/07 P) (1)

   (Обжалване - Достъп до документите на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, отнасящи се до производства за контрол върху държавните помощи - Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по разследване - Задължение на съответната институция да извърши конкретно и самостоятелно разглеждане на съдържанието на документите, посочени в заявлението за достъп)
   2010/C 234/02
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz, P. Aalto и C. Docksey)

      Други страни в производството: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (представители: C. Arhold и N. Wimmer, Rechtsanwälte), Република Финландия (представител: J. Heliskoski), Кралство Швеция (представители: K. Wistrand, S. Johannesson и K. Petkovska)

      Страна, встъпила в подкрепа на страната Technische Glaswerke Ilmenau GmbH: Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав) от 14 декември 2006 г. по дело Technische Glaswerke Ilmenau/Комисия, Т-237/02, с което Първоинстанционният съд е отменил решението на Комисията от 28 май 2002 г. доколкото с последното се отказва достъп на жалбоподателя до документи, свързани с производствата за контрол върху отпуснатите му държавни помощи — Прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 по отношение на документи, свързани с производства за контрол върху държавни помощи — Задължение на съответната институция за конкретна и самостоятелна преценка на съдържанието на документите, посочени в заявлението за достъп

      Диспозитив

               1.

               Отменя точки 1 и 3 от диспозитива на Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 14 декември 2006 г. по дело Technische Glaswerke Ilmenau/Комисия (T-237/02).

               2.

               Отхвърля жалбата, подадена пред Първоинстанционния съд на Европейските общности и целяща отмяната на решението на Комисията на Европейските общности от 28 май 2002 г. в частта му, в която се отказва достъп до документите, отнасящи се до производствата за контрол на държавните помощи, отпуснати на Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.

               3.

               Осъжда Technische Glaswerke Ilmenau GmbH да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия както в първоинстанционното производство, така и в настоящото производство по обжалване.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело T-474/07: Определение на Първоинстанционния съд от 5 октомври 2009 г. — Комисия/CAE Consulting Sven Rau

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/62

         Определение на Първоинстанционния съд от 5 октомври 2009 г. — Комисия/CAE Consulting Sven Rau
   (Дело T-474/07) (1)

   2009/C 282/116

      Език на производството: немски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 79 от 29.3.2008 г.


title: Дело F-9/12: Жалба, подадена на 20 януари 2012 г. — ZZ/Парламент

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/30

         Жалба, подадена на 20 януари 2012 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-9/12)
   2012/C 133/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Lévi, M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Искане да се осъди Европейският парламент да изплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла поради допуснати грешки в управлението на списъка с резерви за назначения

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се признае извъндоговорната отговорност на Парламента за допуснатите грешки в управлението на списъка му с резерви за назначения,

               —

               да се обезщетят имуществените вреди на жалбоподателката, оценени, за периода от декември 2003 г. до декември 2011 г., на 749 449,3 EUR, заедно с пенсионните плащания, и за последващия период до законоустановената пенсионна възраст — на месечно плащане на чистите размери, съответстващи на заплатите, определени за длъжностните лица от функционална група AD, считано от степен AD 9, стъпка 2, втора година, като се вземе предвид нормална кариера на длъжностно лице от същата степен, допълнено със съответните вноски за неговата здравноосигурителна каса. Върху всички тези суми трябва да бъдат начислени лихви за забава при лихвения процент на Европейската централна банка, увеличен с два пункта;

               —

               да се обезщетят неимуществените вреди на жалбоподателката, оценени на 70 000 EUR;

               —

               да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-277/06: Решение на Първоинстанционния съд от 7 май 2009 г. — Omnicare/СХВП — Astellas Pharma (OMNICARE) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността OMNICARE — По-ранна национална фигуративна марка OMNICARE — Отхвърляне на искане за restitutio in integrum ))

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/35

         Решение на Първоинстанционния съд от 7 май 2009 г. — Omnicare/СХВП — Astellas Pharma (OMNICARE)
   (Дело T-277/06) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „OMNICARE“ - По-ранна национална фигуративна марка „OMNICARE“ - Отхвърляне на искане за restitutio in integrum“))
   2009/C 153/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Omnicare, Inc. (Covington, Kentucky, Съединени американски щати) (представители: първоначално M. Edenborough, barrister и O. Patterson, solicitor, впоследстве M. Edenborough)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: първоначално S. Laitinen, впоследствие G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Astellas Pharma GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: A. Franke, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 24 юли 2006 г. (по преписка № R 446/2006-2) относно процедура по възражение между Yamanouchi Pharma GmbH и Omnicare, Inc., с което се отхвърля подаденото от последното искане за restitutio in integrum

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 24 юли 2006 г. (по преписка № R 446/2006-2).

               2)

               Осъжда СХВП да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от Omnicare, Inc.

               3)

               Astellas Pharma GmbH понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело T-45/08: Определение на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г.  — Transportes Evaristo Molina/Комисия (Жалба за отмяна — Срокове за обжалване — Начален момент — Публикуване в Официален вестник — Твърдение за липса на процесуална легитимация към датата на публикуване — Недопустимост)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/31

         Определение на Първоинстанционния съд от 14 ноември 2008 г. — Transportes Evaristo Molina/Комисия
   (Дело T-45/08) (1)

   (Жалба за отмяна - Срокове за обжалване - Начален момент - Публикуване в Официален вестник - Твърдение за липса на процесуална легитимация към датата на публикуване - Недопустимост)
   (2009/C 6/63)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Transportes Evaristo Molina, SA (El Ejido, Испания) (представители: A. Hernández Pardo, L. Ruiz Ezquerra и C. Flores Hernández, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: É. Gippini)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2006/446/ЕО на Комисията от 12 април 2006 г. относно производство по член 81 ЕО (преписка COMP/B-1/38.348 — Repsol CPP) (резюме, публикувано в ОВ L 176, стр. 104), с което се придава обвързващ характер на задълженията поети от Repsol CPP и което е прието съгласно член 9 от Регламент № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Не се произнася по молбата за встъпване на Repsol Comercial de Productos Petrolíferos, SA.

               3)

               Transportes Evaristo Molina, SA понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело C-91/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshofs (Германия) на 6 март 2009 г. — Eis.de GmbH/BBY Vertriebsgesellschaft mbH

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/4

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshofs (Германия) на 6 март 2009 г. — Eis.de GmbH/BBY Vertriebsgesellschaft mbH
   (Дело C-91/09)
   2009/C 129/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Eis.de GmbH

      Ответник: BBY Vertriebsgesellschaft mbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Налице ли е използване по смисъла на член 5, параграф 1, изречение 2, буква а) от Директива 89/104/ЕИО (1), когато без разрешението на притежателя на марката трето лице посочва знак, идентичен с марката, като ключова дума („keyword“) в търсачка, така че при посочването на идентичния с марката знак като дума за търсене в търсачката, в пространствено отделен от резултатите от търсенето рекламен блок се появява рекламно електронно препращане („линк“) към сайта на трето лице като реклама за идентични стоки или услуги, това препращане е обозначено като обява и самата обява не съдържа нито знака, нито каквото и да е указание за притежателя на марката или за предлаганите от него стоки?

      (1)  Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стр.1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92)


title: Дело T-812/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 25 февруари 2015 г. — BPC Lux 2 и др./Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Финансов сектор — Помощ, предоставена в рамките на банково оздравяване — Решение да не се повдигат възражения — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/27

         Определение на председателя на Общия съд от 25 февруари 2015 г. — BPC Lux 2 и др./Комисия
   (Дело T-812/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Финансов сектор - Помощ, предоставена в рамките на банково оздравяване - Решение да не се повдигат възражения - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2015/C 127/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: BPC Lux 2 Sàrl (Зенингенберг, Люксембург), BPC UKI LP (Джордж Таун, Кайманови острови, Обединено кралство), Bennett Offshore Restructuring Fund, Inc. (Джордж Таун), Bennett Restructuring Fund LP (Уилмингтън, Делауеър, Съединени американски щати), Queen Street Fund Ltd (Джордж Таун), BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP (Джордж Таун), BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP (Джордж Таун); CSS LLC (Чикаго, Илинойс, Съединени американски щати), Beltway Strategic Opportunities Fund LP (Джордж Таун), EJF Debt Opportunities Master Fund LP (Джордж Таун), EJF DO Fund (Cayman) LP (Джордж Таун), TP Lux HoldCo (Люксембург, Люксембург), VR Global Partners LP (Джордж Таун), Absalon II Ltd (Дъблин, Ирландия), CenturyLink, Inc. Defined Benefit Master Trust (Денвър, Колорадо, Съединени американски щати), City of New York Group Trust (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени американски щати), Dignity Health (Сан Франциско, Калифорния, Съединени американски щати), GoldenTree Asset Management Lux Sàrl (Люксембург), GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd (Дъблин) и San Bernardino County Employees Retirement Association (Сан Бернардино, Калифорния, Съединени американски щати) (представители: J. Webber, M. Steenson, solicitors, и P. Fajardo, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и P.-J. Loewenthal)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C (2014) 5682 окончателен на Комисията от 3 август 2014 г. да не подвига възражения по мярка за държавна помощ SA.39250 (2014/N), за която е направено уведомление от Португалия и която цели оздравяването на Banco Espírito Santo SA.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-454/09: Решение на Съда (пети състав) от 13 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Държавни помощи — Помощ в полза на New Interline SpA — Възстановяване)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/4

         Решение на Съда (пети състав) от 13 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-454/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Помощ в полза на New Interline SpA - Възстановяване)
   2011/C 355/05
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: E. Righini, B. Stromsky и D. Grespan)

      Ответник: Италианска република (представители: G. Palmieir; P. Gentili и B. Tidore, avvocati dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с членове 2, 3 и 4 от Решение 2008/697/ЕО на Комисията от 16 април 2008 година относно държавна помощ C 13/07 (ex NN 15/06), приведена в действие от Италия в полза на New Interline (нотифицирано под номер C(2008) 1321)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в определения срок всички необходими мерки за осигуряване на изпълнението на Решение 2008/697/ЕО на Комисията от 16 април 2008 година относно държавна помощ C 13/07 (ex NN 15/06 и N 734/06), приведена в действие от Италия в полза на New Interline, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 249, четвърта алинея ЕО, както и по членове 2 и 3 от посоченото решение.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело F-50/07: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 25 ноември 2008 г.  — Христова/Комисия (Публична служба — Наемане на работа — Общ конкурс — Условия за допускане — Отхвърляне на кандидатурата — Мотиви — Дипломи)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/70

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 25 ноември 2008 г. — Христова/Комисия
   (Дело F-50/07) (1)

   (Публична служба - Наемане на работа - Общ конкурс - Условия за допускане - Отхвърляне на кандидатурата - Мотиви - Дипломи)
   (2009/C 44/120)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Валентина Христова (Павликени, България) (представител: Г. Керелов, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)
   Предмет
   Отмяна на решението на конкурсната комисия на конкурс EPSO/AST/14/06, с което жалбоподателката не е допусната до изпитите в посочения конкурс с мотив, че тя няма тригодишен професионален опит в областта на секретарската дейност след придобиване на нейната диплома — Искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на конкурсната комисия на общ конкурс EPSO/AST/14/06, с което г-жа Христова не се допуска до изпитите в посочения конкурс.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата й част.

               3)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г, стр. 36.


title: Дело T-440/09: Иск, предявен на 3 ноември 2009 г. — Azienda Agricola Bracesco/Комисия

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/42

         Иск, предявен на 3 ноември 2009 г. — Azienda Agricola Bracesco/Комисия
   (Дело T-440/09)
   2009/C 312/69
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Azienda Agricola Bracesco Srl (Orgiano, Италия) (представители: F. Tosello, avvocato, S. Rizzioli, avvocato, C. Pauly, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на ищеца

               —

               на основание членове 235 и 288, параграф 2 ЕО да се осъди Европейската комисия да заплати обезщетение за претърпени вреди и пропуснати ползи на дружество Azienda Agricola Bracesco s.r.l., понастоящем в ликвидация, в размер на 335 000 евро или в размер на друга определена в хода на производството и фиксирана при всички положения по съдебен ред сума, ведно със законоустановените лихви от датата на падежа до действителното плащане;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящият иск за обезщетение на вредите, за които Европейската общност носи извъндоговорна отговорност, се вписва в контекста на общностите мерки за борба с инфлуенцата по птиците.
   В това отношение се твърди, че вследствие на затрудненията на европейския пазар на птиче месо, породени от спада на цените в резултат на намаляване на потребителско търсенето, свързано на свой ред с разпространението на инфлуенцата по птиците, Европейската комисия решава да се намеси посредством Регламент № 1010/2006 (1), който предвижда мерки в подкрепа на птицевъдите.
   Макар общностното законодателство във ветеринарно-санитарната област да включва пъдпъдъците в понятието за птици, птицевъдите, които развиват дейност за отглеждане и клане на този животински вид, необосновано са изключени от получаване на помощите.
   Жалбоподателят Azienda Agricola Bracesco s.r.l. в ликвидация изтъква, че е претърпяло неоснователно увреждане поради поведението на Европейската комисията, което представлява тежко и явно нарушение на един от основните принципи на общностния правен ред, а именно принципът за недопускане на дискриминация.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1010/2006 на Комисията от 3 юли 2006 година относно някои извънредни мерки за подкрепа на пазара в сектора на яйцата и птичето месо в някои държави членки (ОВ L 180, стр. 3; Специално издание на български език, глава 03, том 73, стр. 164).


title: Дело C-261/07: Преюдициално запитване, направено от Rechtbank van Koophandel te Aнтверпен (Белгия) на 1 юни 2007 г. — VTB-VAB NV/Total Belgium NV

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/18

         Преюдициално запитване, направено от Rechtbank van Koophandel te Aнтверпен (Белгия) на 1 юни 2007 г. — VTB-VAB NV/Total Belgium NV
   (Дело C-261/07)
   (2007/C 199/28)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Rechtbank van koophandel te Antwerpen
   Страни в главното производство

      Ищец: VTB-VAB NV

      Ответник: Total Belgium NV
   Преюдициални въпроси
   Противопоставя ли се Директива 2005/29/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики на разпоредба от вътрешното право като член 54 от белгийския Wet betreffende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument [Закон относно търговските практики, информирането и защитата на потребителя] от 14 юли 1991 г., която освен в изрично изброените в закона случаи, забранява всяко обвързано предложение от страна на продавач по отношение на потребител, включително предложение, с което стока, която потребителят трябва да закупи, се обвързва с безвъзмездна услуга, чието ползване е обусловено от закупуването на стоката и то независимо от конкретните обстоятелства, по-специално независимо от въздействието на даденото предложение върху средния потребител и независимо от това дали в конкретните обстоятелства следва да се смята, че това предложение е в разрез с дължимата грижа на добър търговец и с добрите търговски практики?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 149, стр. 22).


title: Дело C-294/17: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 22 май 2017 г. — Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/14

         Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 22 май 2017 г. — Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant
   (Дело C-294/17)
   (2017/C 293/18)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stichting Werkgroep Behoud de Peel

      Ответник: College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли член 6, параграфи 2 и 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета […] от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (1) законодателна уредба, съгласно която проектите и другите дейности, генериращи азотни отлагания под определен праг или определена гранична стойност, са освободени от изискването за разрешение и следователно не се нуждаят от отделно одобряване, по съображение че преди приемането на тази законодателна уредба е извършена оценка на съвкупното въздействие на всички проекти и други дейности, за които ще може да се прилага уредбата?

               2)

               Допуска ли член 6, параграфи 2 и 3 от Директива 92/43/ЕИО […] оценката на въздействието за програма, в рамките на която е оценено определено общо количество азотни отлагания, да се приеме за основание за издаването на разрешение (за отделно одобряване) на проект или друга дейност, генериращ(а) азотни отлагания в границите на квотата за отлагане, оценена в рамките на програмата?

               3)

               Когато за програма като Programma Aanpak Stikstof 2015—2021 се извършва оценка на въздействието по смисъла на член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО […], може ли да се взема предвид положителният ефект върху съществуващите райони с типове местообитания и местообитания на видове, пораждан от консервационни мерки и подходящи мерки, взети във връзка със задълженията по член 6, параграфи 1 и 2 от тази директива?

                           3a)

                           При утвърдителен отговор на третия въпрос, може ли при оценката на въздействието да се взема предвид положителният ефект от консервационни мерки и подходящи мерки, ако към момента на извършване на оценката на въздействието тези мерки все още не са приложени и положителният ефект все още не е настъпил?

                     В това отношение, ако се приеме, че оценката на въздействието съдържа окончателни констатации относно ефекта от посочените мерки въз основа на най-добрите научни познания в съответната област, от значение ли е обстоятелството, че се провежда мониторинг на прилагането и резултата от мерките и ако той покаже, че ефектът е по-неблагоприятен в сравнение с допусканията в оценката на въздействието, се извършват евентуално необходимите адаптации?

               4)

               Може ли положителният ефект от автономното намаляване на азотните отлагания, което вероятно ще настъпи през периода на прилагане на Programma Aanpak Stikstof 2015—2021, да бъде взет предвид при оценката на въздействието по смисъла на член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО […]?
               В това отношение, ако се приеме, че оценката на въздействието съдържа окончателни констатации относно тези промени въз основа на най-добрите научни познания в съответната област, от значение ли е обстоятелството, че се провежда мониторинг на автономното намаляване на азотните отлагания и ако той покаже, че намаляването е по-неблагоприятно в сравнение с допусканията в оценката на въздействието, се извършват евентуално необходимите адаптации?

               5)

               Може ли възстановителните мерки, взети в рамките на Programma Aanpak Stikstof 2015—2021 с цел да се предотврати вредното въздействие на определен замърсяващ фактор, например азотните отлагания, върху съществуващите райони с типове местообитания или местообитания на видове, да се разглеждат като мярка за защита по смисъла на точка 28 от решение на Съда от 15 май 2014 г., Briels и др. (С-521/12, ECLI:EU:C:2014:330), мярка, която може да се взема предвид при оценка на въздействието по смисъла на член 6, параграф 3 от Директива 92/43/ЕИО […]?

                           5a)

                           При утвърдителен отговор на петия въпрос, може ли при оценката на въздействието да се взема предвид положителният ефект от мерки за защита, които се вземат предвид при тази оценка на въздействието, ако към момента на извършване на оценката на въздействието тези мерки все още не са приложени и положителният ефект все още не е настъпил?

                     В това отношение, ако се приеме, че оценката на въздействието съдържа окончателни констатации относно ефекта от посочените мерки въз основа на най-добрите научни познания в съответната област, от значение ли е обстоятелството, че се провежда мониторинг на прилагането и резултата от мерките и ако той покаже, че ефектът е по-неблагоприятен в сравнение с допусканията в оценката на въздействието, се извършват евентуално необходимите адаптации?

      (1)  ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело C-385/07 P: Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2009 г. — Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH/Комисия на Европейските общности, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme, BellandVision GmbH (Обжалване — Конкуренция — Член 82 ЕО — Система за събиране и оползотворяване на използвани опаковки в Германия — Лого Der Grüne Punkt — Вноска, дължима на основание на договора за използване на логото — Злоупотреба с господстващо положение — Изключително право на притежателя на марка — Прекомерна продължителност на производството пред Първоинстанционния съд — Разумен срок — Принцип на ефективната съдебна защита — Членове 58 и 61 от Статута на Съда)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/3

         Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2009 г. — Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH/Комисия на Европейските общности, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme, BellandVision GmbH
   (Дело C-385/07 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Член 82 ЕО - Система за събиране и оползотворяване на използвани опаковки в Германия - Лого „Der Grüne Punkt“ - Вноска, дължима на основание на договора за използване на логото - Злоупотреба с господстващо положение - Изключително право на притежателя на марка - Прекомерна продължителност на производството пред Първоинстанционния съд - Разумен срок - Принцип на ефективната съдебна защита - Членове 58 и 61 от Статута на Съда)
   2009/C 220/03
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH (представители: W. Deselaers, E. Wagner и B. Meyring, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Комисия на Европейските общности (представители: W. Mölls и R. Sauer), Vfw GmbH (представител: H. Wissel, Rechtsanwalt), Landbell AG für Rückhol-Systeme (представители: A. Rinne и M. Westrup, Rechtsanwälte), BellandVision GmbH (представители: A. Rinne и M. Westrup, Rechtsanwälte)

      Встъпили страни в подкрепа на Комисията: Interseroh Dienstleistungs GmbH (представители: г-н W. Pauly, г-н A. Oexle и г-н J. Kempkes, Rechtsanwälte)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 24 май 2007 г. по дело Duales System Deutschland/Комисия (T-151/01), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение 2001/463/ЕО на Комисията от 20 април 2001 година относно процедура по прилагане на член 82 ЕО (дело COMP D3/34493 — DSD) (ОВ L 166, стр. 1) — Злоупотреба с господстващо положение — Система за събиране и преработване на търговски опаковки в Германия, която носи логото „Зелена точка“ („Der Grüne Punkt“)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и направените в настоящото производство разноски на Комисията на Европейските общности, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme и BellandVision GmbH.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2009 г.


title: Дело T-328/09: Жалба, подадена на 19 август 2009 г. — Producteurs de Légumes de France/Комисия

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/69

         Жалба, подадена на 19 август 2009 г. — Producteurs de Légumes de France/Комисия
   (Дело T-328/09)
   2009/C 267/125
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Producteurs de Légumes de France (Париж, Франция) (представител: O. Fachin, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното решение въз основа на член 230, четвърта алинея от Договора за ЕО

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска да бъде отменено Решение C (2009) 203 окончателен на Комисията от 28 януари 2009 година (1), с което Комисията е обявила за несъвместими с общия пазар държавните помощи, предоставени от Френската република на производителите на плодове и зеленчуци в рамките на „плановете за действие в извънредни ситуации“, целящи да улеснят търгуването на земеделски продукти, произведени във Франция, и е наложила на Френската република да си възстанови въпросните помощи.
   В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква две правни основания, изведени:

               —

               от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания, доколкото фактът, че в периода от 1992 —2002 г. Комисията е могла да узнае, че съществуват планове за действие в извънредни ситуации, без при това да е започнала процедура, е могло да породи оправдани очаквания у производителите за редовността на плановете,

               —

               от грешка в размера на поисканите възстановявания за 2001 година, грешка, която засяга общия размер на възстановяванията, както и на изискуемите лихви.

      (1)  ОВ L 127, стp. 11 — публикувано под № 2009/402/ЕО.


title: Дело C-489/12: Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 31 октомври 2012 г. — Lajos Tiborné Böszörményi/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/3

         Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 31 октомври 2012 г. — Lajos Tiborné Böszörményi/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Дело C-489/12)
   2013/C 79/05
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Lajos Tiborné Böszörményi

      Ответник: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че посочената разпоредба цели единствено да гарантира възможността за правна закрила срещу незаконни и неоснователни уволнения („unjustified“)?

               2.

               Означава ли [посочената разпоредба], че при уволнение работодателят е длъжен да съобщи писмено на служителя мотивите за уволнението, като това уволнение не може да бъде неоснователно („unjustified“)?

               3.

               Самото несъобщаване на мотивите води ли до незаконосъобразност на мярката или работодателят може да посочи мотивите впоследствие в хода на евентуално трудово производство?


title: Решение на Съда от 17 декември 2010 година по дело E-11/10 — Надзорният орган на ЕАСТ срещу Княжество Лихтенщайн (Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2006/54/ЕО за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите)

text:
               16.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 176/8

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 17 декември 2010 година
   по дело E-11/10
   Надзорният орган на ЕАСТ срещу Княжество Лихтенщайн
   (Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2006/54/ЕО за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите)
   2011/C 176/05
   По дело E-11/10, Надзорният орган на ЕАСТ срещу Княжество Лихтенщайн — ИСКАНЕ за постановяване, че с неприемането на или с неуведомяването в предвидения срок на Надзорния орган на ЕАСТ относно всички мерки, необходими за пълното транспониране в националното законодателство на акта, посочен в точка 21б от приложение XVIII към Споразумението за ЕИП, а именно Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 г. за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило своите задължения съгласно член 33 от този акт и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson (съдия-докладчик) и Henrik Bull, съдии, излезе с решение на 17 декември 2010 г., чийто диспозитив постановява:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че с неприемането в предвидения срок на всички мерки, необходими за транспонирането на акта, посочен в точка 21б от приложение XVIII към Споразумението за ЕИП, а именно Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 г. за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило своите задължения съгласно член 33, първи параграф от този акт и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Нарежда на Княжество Лихтенщайн да поеме разноските по съдебното производство.


title: Дело C-90/09 P: Решение на Съда (първи състав) от 20 януари 2011 г. — General Química, SA, Repsol Química, SA, Repsol YPF, SA/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Сектор на химични вещества и препарати за обработката на каучук — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Група от предприятия — Солидарна отговорност на дружество майка за нарушения на правилата за конкуренция, извършени от негови дъщерни дружества — Вменяване на дружеството майка, което е начело на група от дружества)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/2

         Решение на Съда (първи състав) от 20 януари 2011 г. — General Química, SA, Repsol Química, SA, Repsol YPF, SA/Европейска комисия
   (Дело C-90/09 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Сектор на химични вещества и препарати за обработката на каучук - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Група от предприятия - Солидарна отговорност на дружество майка за нарушения на правилата за конкуренция, извършени от негови дъщерни дружества - Вменяване на дружеството майка, което е начело на група от дружества)
   2011/C 80/03
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: General Química, SA, Repsol Química, SA, Repsol YPF, SA (представители: J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate и J. Jiménez-Laiglesia Oñate, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и E. Gippini Fournier)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 18 декември 2008 г. по дело General Química и др./Комисия (T-85/06), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил искането за частична отмяна на Решение 2006/902/ЕО на Комисията относно процедура по прилагане на член 81[ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП, постановено по отношение на Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Co. Inc. (по-рано Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corp. (по-рано Crompton Corp.), General Química, SA, Repsol Química, SA и Repsol YPF, SA (Преписка COMP/F/C.38.443 — Химични вещества и препарати за обработката на каучук) (ОВ L 353, 2006 г., стр. 50), както и евентуално искане за намаляване на наложената на жалбоподателите глоба

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 18 декември 2008 г. по дело General Química и др./Комисия (T-85/06) в частта му, в която се отхвърля жалбата на General Química SA, Repsol Química SA и Repsol YPF SA за отмяна на Решение 2006/902/ЕО на Комисията от 21 декември 2005 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП срещу Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Company Inc. (по-рано Uniroyal Chemical Company Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corporation (по-рано Crompton Corporation), General Química SA, Repsol Química SA и Repsol YPF SA (преписка COMP/F/C.38.443 — Химични вещества и препарати за обработката на каучук), доколкото, от една страна, Първоинстанционният съд не е изложил причините, поради които е извел заключението, че съобщението, с което Repsol Química SA разпорежда на General Química SA да преустанови всякаква практика, която може да представлява нарушение на правилата на конкуренцията, само по себе си е достатъчно да докаже, че Repsol Química SA е упражнявало решаващо влияние върху политиката на General Química SA не само на пазара, но и във връзка с неправомерното поведение, което е предмет на Решение 2006/902, и доколкото, от друга страна, Първоинстанционният съд не е разгледал конкретно доказателствата, представени от General Química SA, Repsol Química SA и Repsol YPF SA за самостоятелността на General Química SA при определянето и изпълнението на неговата търговска политика.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Отхвърля жалбата, подадена от General Química SA, Repsol Química SA и Repsol YPF SA пред Първоинстанционния съд на Европейските общности.

               4.

               Всяка от страните понася направените от нея разноски, свързани с настоящото производство, а General Química SA, Repsol Química SA, както и Repsol YPF SA се осъждат да заплатят всички съдебни разноски, направени в първоинстанционното производство.

      (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело T-158/17: Жалба, подадена на 13 март 2017 г. — Post Telecom/ЕИБ

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/54

         Жалба, подадена на 13 март 2017 г. — Post Telecom/ЕИБ
   (Дело T-158/17)
   (2017/C 144/73)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Post Telecom SA (Люксембург, Люксембург) (представители: M. Thewes, C. Saettel и T. Chevrier, avocats)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), съдържащо се в нейното писмо от 6 януари 2011 г., с което му се съобщава отхвърлянето на неговата оферта, направена в рамките на обществена поръчка OP-1305, озаглавена „Metropolitan area network and wide area network communication services for the European Investment Bank Group“, както и решението за възлагане на поръчката на друг оферент;

               —

               на основание едно от процесуално-организационните действия, предвидени в член 89 от Процедурния правилник на Общия съд, или едно от средствата за събиране на доказателства, предвидени в член 91 от посочения правилник, да покани ЕИБ да уточни дали е имала някакъв контакт с TELINDUS относно процедурата по възлагане на обществената поръчка, било то преди или след подаването на офертите, по-конкретно с цел да получи по-подробни обяснения относно неговото техническо решение, и евентуално да задължи ЕИБ да представи цялата кореспонденция в тази връзка; и да разпореди предоставянето на всеки документ от преписката по възлагането на поръчката, в който са отразени контактите, осъществени между Европейската инвестиционна банка и TELINDUS SA във връзка с процедурата по възлагането на поръчката било то преди или след подаването на офертите;

               —

               да осъди Европейската инвестиционна банка да му заплати обезщетение в размер от 1 247 415,60 EUR на основание извъндоговорната отговорност;

               —

               да осъди Европейската инвестиционна банка да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание, изведено от нарушението на принципа на равно третиране и прозрачност що се отнася до метода за оценяване, предвиден в спецификацията.

               2.

               Второ основание, изведено от нарушението на задължението за мотивиране, или от недостатъчни мотиви, що се отнася, от една страна, до оценяването на офертата на оферента, спечелил поръчката, както и от друга страна, оценяването на офертата на жалбоподателя.

               3.

               Трето основание, изведено от явна грешка в преценката, от неспазването на разпоредбите на спецификацията и от нарушението на принципа на равно третиране, които ЕИБ е извършила при оценяването на офертата на оферента, спечелил поръчката, и по-специално при оценяването на неговата оферта спрямо техническия критерий № 1.

               4.

               Четвърто основание, изведено от материална грешка, от явна грешка в преценката, от нарушението на спецификацията, от нарушението на принципа на пропорционалност и на равно третиране и от злоупотреба с власт, които ЕИБ е допуснала при оценяването на офертата на жалбоподателя. Това основание се разделя на две части:

                           —

                           първа част, изведена от грешка при материалното установяване на фактите или от явна грешка в преценката, от неспазване на спецификацията, от злоупотреба с власт и от нарушение на принципа на пропорционалност;

                           —

                           втора част, изведена от явна грешка в преценката.


title: Дело T-376/06: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Legris Industries/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на медните съединители и на съединителите от медни примеси — Решение, съставляващо нарушение на член 81 ЕО — Отговорност за неправомерното поведение)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/19

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Legris Industries/Комисия
   (Дело T-376/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на медните съединители и на съединителите от медни примеси - Решение, съставляващо нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение)
   2011/C 145/27
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Legris Industries SA (Рен, Франция) (представители: първоначално A. Wachsmann и C. Pommiès, впоследствие A. Wachsmann и A. Carré, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka и A. Nijenhuis, подпомогани от N. Coutrelis, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 г. относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Съединители).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Legris Industries SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-215/15: Преюдициално запитване, отправено от Върховен касационен съд (България) на 11 май 2015 година — Василка Иванова Гогова/Илия Димитров Илиев

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/29

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен касационен съд (България) на 11 май 2015 година — Василка Иванова Гогова/Илия Димитров Илиев
   (Дело C-215/15)
   (2015/C 236/39)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен касационен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Василка Иванова Гогова

      Ответник: Илия Димитров Илиев

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли дело, отнасящо се до „определяне, упражняване, делегиране, ограничаване или лишаване от родителска отговорност“ по смисъла на чл. 1, пар.1, б. „б“ във вр. с чл. 2, т. 7, за което може да се прилага чл. 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 (1) на Съвета относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителска отговорност, предоставената от закона възможност на гражданския съд да реши спор при разногласие на родителите по пътуване на детето в чужбина и издаване на документи за самоличност, ако приложимият материален закон предвижда съвместно упражняване на тези родителски права по отношение на детето? и

               2)

               Прилагат ли се основанията за учредяване на международна компетентност при граждански дела за родителска отговорност, когато решението замества юридически факт от значение за административна процедура по отношение на детето и приложимият закон предвижда тя да се проведе в конкретна държава-член на Европейския съюз?

               3)

               Следва ли да се приеме, че има пророгация на компетентност по смисъла и условията на чл. 12, параграф 1, т. „б“ от Регламент (ЕО) № 2201/2003 г, когато представителят на ответника не е оспорил компетентността на съда, но той не е упълномощен, а е назначен от съда поради затруднения ответникът да бъде уведомен и да участва по конкретното дело лично или чрез упълномощен представител?

      (1)  OB L 338, стр. 1.


title: Дело C-388/14: Решение на Съда (трети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — Timac Agro Deutschland GmbH/Finanzamt Sankt Augustin (Преюдициално запитване — Данъчно законодателство — Корпоративен данък — Свобода на установяване — Чуждестранно място на стопанска дейност — Избягване на двойното данъчно облагане чрез освобождаване от облагане на доходите на чуждестранното място на стопанска дейност — Отчитане на загубите, реализирани от такова място на стопанска дейност — Прибавяне на по-рано приспаднати загуби при прехвърляне на чуждестранното място на стопанска дейност — Окончателни загуби)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/14

         Решение на Съда (трети състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — Timac Agro Deutschland GmbH/Finanzamt Sankt Augustin
   (Дело C-388/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчно законодателство - Корпоративен данък - Свобода на установяване - Чуждестранно място на стопанска дейност - Избягване на двойното данъчно облагане чрез освобождаване от облагане на доходите на чуждестранното място на стопанска дейност - Отчитане на загубите, реализирани от такова място на стопанска дейност - Прибавяне на по-рано приспаднати загуби при прехвърляне на чуждестранното място на стопанска дейност - Окончателни загуби))
   (2016/C 068/17)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Köln

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Timac Agro Deutschland GmbH

      Ответник: Finanzamt Sankt Augustin

      Диспозитив

               1)

               Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска данъчен режим на държава членка като разглеждания в главното производство, според който, в случай че местно дружество прехвърля място на стопанска дейност, намиращо се в друга държава членка, на чуждестранно дружество, което е от същата група като първото дружество, по-рано приспаднатите загуби във връзка с прехвърленото място на стопанска дейност се прибавят към облагаемия резултат на дружеството прехвърлител, когато по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане доходите на такова място на стопанска дейност са освободени от облагане в държавата членка, в която е седалището на дружеството, на което е принадлежало това място на стопанска дейност.

               2)

               Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска данъчен режим на държава членка като разглеждания в главното производство, който, в случай че местно дружество прехвърля място на стопанска дейност, намиращо се в друга държава членка, на чуждестранно дружество, което е от същата група като първото дружество, изключва възможността местното дружество да отчете в облагаемата си основа загубите на прехвърленото място на стопанска дейност, когато по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане изключителната компетентност да обложи финансовите резултати на това място на стопанска дейност, принадлежи на държавата членка, в която то се намира.

      (1)  ОВ C 372, 20.10.2014 г.


title: Дело C-653/11: Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство) на 19 декември 2011 г. — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Paul Newey, осъществяващ търговска дейност под фирмата Ocean Finance

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/6

         Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство) на 19 декември 2011 г. — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Paul Newey, осъществяващ търговска дейност под фирмата Ocean Finance
   (Дело C-653/11)
   2012/C 65/13
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Ответник: Paul Newey, осъществяващ търговска дейност под фирмата Ocean Finance

      Преюдициални въпроси

               1.

               При обстоятелства като тези по настоящото дело какво значение следва националната юрисдикция да придаде на договорите, за да даде отговор на въпроса кое лице е извършило доставка на услуги за целите на ДДС? По-специално от решаващо значение ли е положението по договора за определяне на положението на доставката с оглед на ДДС?

               2.

               При обстоятелства като тези по настоящото дело, ако положението по договора не е решаващо, при какви обстоятелства следва националната юрисдикция да не взема предвид положението по договора?

               3.

               При обстоятелства като тези по настоящото дело доколко е от значение, по-конкретно:

                           а)

                           дали лицето, което извършва доставката съгласно договора, се намира изцяло под контрола на друго лице?

                           б)

                           дали познанията за съответната стопанска дейност, търговските взаимоотношения и опитът са у лице, различно от това, което сключва договора?

                           в)

                           дали всички или повечето от съществените елементи от доставката се изпълняват от лице, различно от това, което сключва договора?

                           г)

                           дали търговският риск от финансови загуби и загуба на репутация, произтичащ от доставката, се носи от лице, различно от това, което сключва договорите?

                           д)

                           дали лицето, извършващо доставката съгласно договора, възлага изпълнението на съществени елементи, необходими за нейното осъществяване, на лице като подизпълнител, което контролира първото посочено по-горе лице, като споразуменията за превъзлагане на изпълнението се отличават с липсата на някои търговски характеристики?

               4.

               При обстоятелства като тези по настоящото дело следва ли националната юрисдикция да не взема предвид анализа на договора?

               5.

               Ако отговорът на въпрос 4 е отрицателен, представлява ли данъчният резултат от договорености като разглежданите по настоящото дело данъчно предимство, чието предоставяне би било в разрез с целта на Шеста директива (1) по смисъла на точки 74—86 от Решение от 21 февруари 2006 г. по дело Halifax Plc и др./Commissioners of Customs and Excise (C-255/02)?

               6.

               Ако отговорът на въпрос 5 е положителен, как би следвало да се преохарактеризират споразумения като разглежданите по настоящото дело?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело F-89/13: Жалба, подадена на 18 септември 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/39

         Жалба, подадена на 18 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-89/13)
   2014/C 24/73
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Mansullo, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на удържането на сумата от 504,67 EUR от обезщетението за инвалидност за периода от месец януари до месец март 2013 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията, съдържащи се в извлеченията по пенсионната партида на жалбоподателя за периода от месец януари до месец март 2013 г., за удържане на сумата от 504,67 EUR от обезщетението за инвалидност, на което жалбоподателят е имал право за горепосочените месеци,

               —

               доколкото е необходимо, да се отменят решенията, независимо от формата, в която са приети, за отхвърляне на административната жалба от 13 април 2013 г., подадена срещу горепосочените решения,

               —

               да се отменят всички решения, които се съдържат в докладната записка от 22 април 2013 г., обозначена в горния десен ъгъл на първата си страница с номер „Ref. Ares(2013)790217 — 23/04/2013“,

               —

               да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя следните суми: 1) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 февруари 2013 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 2) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 март 2013 г. до деня на плащането на горепосочената сума; 3) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 април 2013 г. до деня на плащането на горепосочената сума,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-392/09 R: Определение на председателя на Общия съд от 2 март 2011 г. — 1. garantovaná/Комисия (Обезпечително производство — Конкуренция — Решение на Комисията, с което се налага глоба — Банкова гаранция — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris — Финансова вреда — Изключителни обстоятелства — Спешност — Сравнително претегляне на интереси — Частично и условно спиране)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/20

         Определение на председателя на Общия съд от 2 март 2011 г. — 1. garantovaná/Комисия
   (Дело T-392/09 R)
   (Обезпечително производство - Конкуренция - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Банкова гаранция - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Финансова вреда - Изключителни обстоятелства - Спешност - Сравнително претегляне на интереси - Частично и условно спиране)
   2011/C 152/36
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 1. garantovaná a.s. (Братислава, Словакия) (представители: първоначално M. Powell, solicitor, A. Sutton и G. Forwood, barristers, впоследствие M. Powell и G. Forwood)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Bourke и N. von Lingen)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 година относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газова промишленост)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за встъпване на г-н Jaroslav Červenka, г-н Milan Hošek, г-н Roman Murar, г-н Adrián Vološin, г-н Milan Kasanický и г-н Peter Fratič.

               2.

               Спира изпълнението на задължението за жалбоподателя 1. garantovaná a.s. да учреди банкова гаранция в полза на Европейската комисия, за да избегне незабавното събиране на глобата, наложена му с член 2 от Решение C(2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 година относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газова промишленост) до настъпването на първото от следните две събития:

                           —

                           настъпването на падежа по дългосрочните заеми на 11 юли 2012 година;

                           —

                           произнасяне на съдебното решение, с което се слага край на главното производство;

                     и при условие, че:

                           —

                           от връчването на настоящото определение жалбоподателят не прехвърля пряко или непряко своите дялове в дъщерното дружество G1 Investment Ltd без предварителното одобрение на Комисията;

                           —

                           в едномесечен срок от връчването на настоящото определение жалбоподателят представи на председателя на Общия съд писмено съгласие, че дъщерното дружество G1 Investment и Bounty Commodities Ltd, дъщерно дружество на G1 Investment, няма да прехвърлят своите активи на трети лица без предварителното одобрение на Комисията;

                           —

                           от връчването на настоящото определение жалбоподателят заплати на Комисията сумата от 2,1 милиона евро;

                           —

                           в едномесечен срок от връчването на настоящото определение, а впоследствие на всеки три месеца до произнасянето на решението в главното производство или при настъпването на всяко събитие, което би могло да има отражение върху бъдещата му способност за заплащане на наложената глоба, жалбоподателят представя на Комисията писмен доклад за развитието на своите активи и по-специално на своите дългосрочни инвестиции.

               3.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-248/11: Преюдициално запитване, отправено от Curte de Apel Cluj (Румъния) на 23 май 2011 г. — Наказателно производство срещу Rareș Doralin Nilaș, Gicu Agenor Gânscă, Ana-Maria Oprean (nata Șchiopu), Sergiu-Dan Dascăl, Ionuț Horea Baboș

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/13

         Преюдициално запитване, отправено от Curte de Apel Cluj (Румъния) на 23 май 2011 г. — Наказателно производство срещу Rareș Doralin Nilaș, Gicu Agenor Gânscă, Ana-Maria Oprean (nata Șchiopu), Sergiu-Dan Dascăl, Ionuț Horea Baboș
   (Дело C-248/11)
   2011/C 252/26
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curte de Apel Cluj

      Страни в главното производство

   Rareș Doralin Nilaș, Gicu Agenor Gânscă, Ana-Maria Oprean (nata Șchiopu), Sergiu-Dan Dascăl, Ionuț Horea Baboș

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 4, [параграф 1], точка 14, както и членове 9—14 от Директива 2004/39/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че те се прилагат както по отношение на първичен пазар за търговия с ценни книжа, разрешен от CNVM, така и по отношение на вторичен пазар за търговия с ценни книжа, който се е слял с първия чрез поглъщане още през 2005 г., но който е продължил да бъде разглеждан отделно от регулирания пазар, без обаче неговата правна природа да бъде изяснена от нормативна гледна точка?

               2.

               Следва ли разпоредбите на член 4, [параграф 1], точка 14 от Директива 2004/39/ЕО да се тълкуват в смисъл, че в обхвата на понятието регулиран пазар не влизат системите за търговия с ценни книжа, които не отговарят на изискванията на Дял III от Директива 2004/39/ЕО?

               3.

               Следва ли разпоредбите на член 47 от Директива 2004/39/ЕО да се тълкуват в смисъл, че пазар, за който не е съобщено от компетентния национален орган и който не фигурира в списъка на регулираните пазари, не е подчинен на правния режим, приложим към регулираните пазари, по-конкретно на нормите, които инкриминират пазарните злоупотреби в рамките на Директива 2003/6/ЕО?

      (1)  Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247.


title: Дело T-231/13: Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г.  — Wepa Lille/Комисия (Жалба за отмяна — Околна среда — Директива 94/62/ЕО — Опаковки и отпадъци от опаковки — Директива 2013/2/ЕС — Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/53

         Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — Wepa Lille/Комисия
   (Дело T-231/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Опаковки и отпадъци от опаковки - Директива 2013/2/ЕС - Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   2014/C 315/89
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Wepa Lille (Bousbecque, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и J.-F. Brakeland)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, стр. 10), доколкото Комисията е включила в списъка с примерните продукти за прилагане на критериите, уточняващи понятието за опаковка, ролките, тръбите и цилиндричните вложки, около които се навиват гъвкави материали, с изключение на тези, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта за продажба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Wepa Lille да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело C-233/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di La Spezia (Италия) на 14 май 2012 г. — Simone Gardella/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

text:
               21.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/11

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di La Spezia (Италия) на 14 май 2012 г. — Simone Gardella/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
   (Дело C-233/12)
   2012/C 217/22
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di La Spezia

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Simone Gardella

      Ответник: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Членове 20, 45, 48 и 145—147 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и член 15 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ХОПЕС) трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба или национална административна практика, която не позволява на работник от една държава членка да прехвърли в пенсионната схема на международен орган, намиращ се на територията на друга държава — членка на Европейския съюз, където работникът работи и се осигурява, пенсионните вноски, направени в националната социалноосигурителна схема на държавата членка на произход на последния, в която той е бил осигурен по-рано?

               2.

               С оглед на отговора на първия въпрос, трябва ли да се осигури възможност за упражняване на правото на прехвърляне на вноските дори при липса на специално споразумение между държавата членка на произход на работника, или пенсионноосигурителния институт на последния, от една страна, и международния орган, от друга страна?


title: Дело T-406/09: Решение на Общия съд от 14 май 2014 г.  — Donau Chemie/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цени и подялба на пазара — Глоби — Член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество по време на административното производство — Задължение за мотивиране — Равно третиране — Пропорционалност — Действителна платежоспособност)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/17

         Решение на Общия съд от 14 май 2014 г. — Donau Chemie/Комисия
   (Дело T-406/09) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цени и подялба на пазара - Глоби - Член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество по време на административното производство - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Пропорционалност - Действителна платежоспособност))
   2014/C 202/20
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Donau Chemie AG (Виена, Австрия) (представители: S. Polster, W. Brugger и M. Brodey, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално N. von Lingen и M. Kellerbauer, подпомагани от T. Eilmansberger, професор, впоследствие N. von Lingen и M. Kellerbauer)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 2 от Решение C (2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост) в частта, която се отнася до жалбоподателя, както и искане при условията на евентуалност за намаляване на размера на наложената му с това решение глоба

      Диспозитив

               1)

               Размерът на наложената на Donau Chemie AG глоба по член 2, буква в) от Решение C (2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост), се определя на 4,35 милиона евро.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Donau Chemie понася 90 % от направените от него съдебни разноски и 90 % от съдебните разноски на Европейската комисия. Комисията понася 10 % от направените от нея съдебни разноски и 10 % от съдебните разноски на Donau Chemie.

      (1)  ОВ C 312, 19.12.2009 г.


title: Дело T-540/15: Жалба, подадена на 18 септември 2015 г. — De Capitani/Парламент

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/57

         Жалба, подадена на 18 септември 2015 г. — De Capitani/Парламент
   (Дело T-540/15)
   (2015/C 398/72)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Emilio De Capitani (Брюксел, Белгия) (представители: O. Brouwer и J. Wolfhagen, адвокати)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Решение A(2015)4931на Европейския парламент от 8 юли 2015 година, съдържащо отказ за пълен достъп до документите LIBE-2013-0091-02 и LIBE-2013-0091-03 относно законодателно предложение за Регламент на Европейския парламент и на Съвета относно Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество и обучение в областта на правоприлагането (Европол) и за отмяна на решения № 2009/371/ПВР и 2005/681/ПВР (COM(2013)0173 — C7-0094/2013 — 2013/0091(COD);

               —

               Да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително и разходите на встъпилите страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от грешка в прилагане на правото и от неправилно прилагане на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
               Жалбоподателят изтъква, че Парламентът е допуснал грешка в прилагане на правото и не е приложил правилно член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1049/2001 с довода, че:

                           —

                           Достъпът до исканите документи, които са част от законодателния процес, не засяга конкретно, реално и нехипотетично законодателния процес по вземане на решения;

                           —

                           Парламентът не знае, че след Договора от Лисабон по отношение на подготвителните законодателни документи се прилага принципа за възможно най-широк достъп;

                           —

                           Обстоятелството, че член 4, параграф 3 продължава да се прилага в подготвителната законодателна дейност след влизането в сила на Договора от Лисабон и а Хартата на основните права на Европейския съюз, означава, че Парламентът е допуснал грешка в прилагането на правото и не е направил проверка за наличието на по-висш обществен интерес.

               2.

               Второто основание е изведено от липсата на мотиви в съответствие с член 296 ДФЕС.
               Според жалбоподателя Парламентът не е изложил мотиви за отказа на достъп до исканите документи на основание член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент 1049/2001, като не е посочил причините, поради които (i) предоставянето на пълен достъп до исканите документи би засегнало реално и конкретно съответния процес на вземане на решения, и поради които (ii) в случая не съществува по-висш обществен интерес.


20150731017616692015/C 270/142722014CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150611131311Дело C-272/14: Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Skatteministeriet/Baby Dan A/S (Преюдициално запитване — Митнически съюз и Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Позиции 7318 и 8302 — Артикул, специално проектиран за монтирането на предпазни врати, предназначени за защита на децата)
 ---documentbreak--- C2702015BG1310120150611BG0014131131Решение на Съда (седми състав) от 11 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Skatteministeriet/Baby Dan A/S
   (Дело C-272/14) (
         1
      )
   „(Преюдициално запитване — Митнически съюз и Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Позиции 7318 и 8302 — Артикул, специално проектиран за монтирането на предпазни врати, предназначени за защита на децата)“2015/C 270/14Език на производството: датски
      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Skatteministeriet

      Ответник: Baby Dan A/S

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в нейните редакции след последователното приемане на Регламент (ЕО) №o1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г. и на Регламент (ЕО) № 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че артикул като разглеждания в главното производство, който позволява да се монтират на стена или на рамка на врата подвижни предпазни врати за деца, трябва да се класира в позиция 7318 от Комбинираната номенклатура.
   (
         1
      )	ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-306/09: Определение на Общия съд от 2 април 2014 г.  — Val’hor/Комисия (Държавни помощи — Рамкова схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли — Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер — Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с общия пазар — Оттегляне на решението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               10.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/43

         Определение на Общия съд от 2 април 2014 г. — Val’hor/Комисия
   (Дело T-306/09) (1)

   ((Държавни помощи - Рамкова схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли - Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер - Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с общия пазар - Оттегляне на решението - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 175/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Val’hor (Париж, Франция) (представители: V. Ledoux и B. Néouze, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Stromsky и C. Urraca Caviedes, впоследствие B. Stromsky и S. Thomas и накрая M. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2008) 7846 окончателен на Комисията от 10 декември 2008 г. относно държавна помощ №o561/2008, свързана с рамковата схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 244, 10.10.2009 г.


title: Дело T-333/14: Жалба, подадена на 13 май 2014 г.  — Helbrecht/СХВП — Lenci Calzature(SportEyes)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/29

         Жалба, подадена на 13 май 2014 г. — Helbrecht/СХВП — Lenci Calzature(SportEyes)
   (Дело T-333/14)
   2014/C 235/39
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Andreas Helbrecht (Хилден, Германия) (представител: C. König, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Lenci Calzature SpA (Turchetto-Montecarlo, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 февруари 2014 г. по преписка R 830/2013-5,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Lenci Calzatura S.p.A., в случай че встъпи в това производство, да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SportEyes“ за стоки от клас 25 — заявка за марка на Общността № 7 5 04  525.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка, която съдържа словните елементи „EYE SPORT EYE“, „EYE fashion EYE“ и „EYE“ за стоки от клас 25.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Lenci Calzature SpA.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-56/11: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 8 февруари 2011 г. — Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G./Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/7

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 8 февруари 2011 г. — Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G./Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
   (Дело C-56/11)
   2011/C 145/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G.

      Ответник: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Преюдициални въпроси

               1.

               Възниква ли задължението за предоставяне на информация по член 14, параграф 3, шесто тире от Регламент № 2100/94 (1) и член 9, параграфи 2 и 3 Регламент № 1768/95 (2) единствено ако отправеното от титуляра на закрилата на сортовете растения искане за предоставяне на информация бъде получено от съответния доставчик на услуги по преработка преди края на текущата пазарна година или преди края на последната пазарна година (в случай че пазарните години са няколко)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Налице ли е искане, „с което се спазва съответния срок“ дори и когато титулярът посочва в него само своите твърдения, че разполага с определени основания да смята, че доставчикът на услуги по преработка е използвал или възнамерява да използва за последващо засяване определено количество от реколтата [от съответния защитен сорт], добита в резултат на засяването на посевен материал от поименно посочен в искането на титуляра земеделски производител, или в допълнение титулярът трябва да представи на доставчика на услуги по преработка конкретните доказателства в подкрепа на сочените с искането за предоставяне на информация твърдения (например като изпрати по факс копие от декларацията на съответния земеделски производител относно последващо засяване на продукт от реколтата)?

               3.

               Възможно ли е като основание за възникване на задължението на доставчика на услуги по преработка за предоставяне на информация да послужи обстоятелството, че в качеството си на довереник на титуляра доставчикът на услуги по преработка изпълнява договор за производство на предназначен за продажба посевен материал за защитените сортове, който договор титулярът е сключил със земеделски производител на посевен материал и доколкото във връзка с изпълнението на сключения договор на този земеделски производител се предоставя възможността да използва част от [добития] посевен материал за последващо засяване?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1768/95 на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 173, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 177).


title: Дело T-572/12: Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — Nissan Jidosha/СХВП (CVTC)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/19

         Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — Nissan Jidosha/СХВП (CVTC)
   (Дело T-572/12)
   2013/C 79/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nissan Jidosha KK (Йохкохама, Япония) (представители: B. Brandreth, Barrister и D. Cañadas Arcas, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав от 6 септември 2012 г. (преписка R 2469/2011-1);

               —

               да разпореди ответника да плати на жалбоподателя разноските, направени от него пред апелативния състав и пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „CVTC“ за стоки от класове 7, 9 и 12

      Решение на проверителя: частично отхвърля подновяването на марката на Общността.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 50 от Регламент № 207/209 на Съвета.


title: Дело T-355/15: Решение на Общия съд от 30 септември 2016 г. — Alpex Pharma/EUIPO — Astex Pharmaceuticals (ASTEX) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „ASTEX“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „ALPEX“ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/40

         Решение на Общия съд от 30 септември 2016 г. — Alpex Pharma/EUIPO — Astex Pharmaceuticals (ASTEX)
   (Дело T-355/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „ASTEX“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „ALPEX“ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 75 от Регламент № 207/2009 - Член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 419/51)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alpex Pharma SA (Медзовико-Вира, Швейцария) (представители: C. Bacchini, M. Mazzitelli и E. Rondinelli, aдвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Astex Pharmaceuticals, Inc. (Плезънтън, Съединени щати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 28 април 2015 г. (преписка R 593/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Alpex Pharma и Astex Pharmaceuticals

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Alpex Pharma SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г.


title: Дело C-660/16: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 21 декември 2016 г. — Finanzamt Dachau/Achim Kollroß

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/12

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 21 декември 2016 г. — Finanzamt Dachau/Achim Kollroß
   (Дело C-660/16)
   (2017/C 086/15)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Dachau

      Ответник: Achim Kollroß

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли изискванията за сигурност на доставката като условие за приспадане на платения данък във връзка с „авансово плащане“ по смисъла на решението на Съда на Европейския съюз по дело Фирин (C-107/13) (1) да се преценяват изцяло обективно, или това трябва да бъде направено от гледната точка на авансово платилото лице в зависимост от обстоятелствата, които са могли да му бъдат известни?

               2)

               Имат ли право държавите членки да предвидят, че връщането на авансовото плащане от страна на доставчика е в еднаква степен условие и за корекцията на дължимия данък, и за корекцията на подлежащия на приспадане данък, като се има предвид, от една страна, обстоятелството, че съгласно член 167 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (2) правото на приспадане на ДДС се поражда едновременно с настъпване на изискуемостта на данъчното задължение, а от друга страна, като се отчитат предоставените с член 185, параграф 2, втора алинея от тази директива регулаторни правомощия на държавите членки?

               3)

               Трябва ли компетентната по отношение на платеца на авансовата сума данъчна служба да му възстанови данъка върху оборота, при положение че той не може да си върне авансовото плащане от неговия получател? При утвърдителен отговор, трябва ли това да бъде извършено в производството по установяване на данъчното задължение, или е достатъчно възстановяването на данъка да бъде разпоредено в рамките на отделно производство по съображения за справедливост?

      (1)  ECLI:EU:C:2014:151

      (2)  ОВ. L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7


20150731062617132015/C 270/382792015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150526313111Дело T-279/15: Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Пневматични покрития за колела на автомобили)
 ---documentbreak--- C2702015BG3110120150526BG0038311311Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Пневматични покрития за колела на автомобили)
   (Дело T-279/15)2015/C 270/38Език на производството: италиански
      Страни

      Жалбоподател: Pirelli Tyre SpA (Милано, Италия) (представители: D. Caneva и G. Fucci, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (пневматични покрития за колела на автомобили) — заявка за регистрация № 4 692-0001

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 8 януари 2015 г. по преписка R 1285/2014-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

            —

            да отмени обжалваното решение,

            —

            да уважи искането за restitutio in integrum, направено от Pirelli Tyre SpA по смисъла на член 67 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността, като обяви за редовно плащането на таксата за запазване за втория 5-годишен период с удържане от текуща сметка № 000069, открита на името на Bugnion SpA, както и че въпросната регистлация понастоящем следователно поражда действие,

            —

            да осъди ответника да заплати съдебните разноски на Pirelli Tyre SpA, направени в хода на настоящото производство.

      Изложено основание

            —

            Нарушение на член 67 от Регламент (ЕО) № 6/2002 относно промишления дизайн на Общността.


title: Дело C-151/12: Иск, подаден на 29 март 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               16.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/16

         Иск, подаден на 29 март 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-151/12)
   2012/C 174/25
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana и B. Simon)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че що се отнася до неговите речни басейни в рамките на отделните области Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 4, параграф 8, член 7, параграф 2, член 10, параграфи 1 и 2 и по точки 1.3 и 1.4 от приложение V към Директива 2000/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията счита, че транспонирането от страна на Кралство Испания на споменатите в искането разпоредби на Директива 2000/60/ЕО не е било извършено правилно, доколкото испанската правна уредба се прилага само за междуобластните речни басейни в Испания. Като последица от това що се отнася до басейните в рамките на отделните автономни области (тези, чиито води текат в една автономна област), транспонирането на тези разпоредби в испанския правен ред не е било направено.

      (1)  ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.