title: Дело T-63/14: Решение на Общия съд от 3 май 2016 г. — Iran Insurance/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Възражение за незаконосъобразност — Член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 — Член 215 ДФЕС — Член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС, изменен с член 1, точка 7 от Решение 2012/35/ОВППС — Член 23, параграф 2, буква г) от Регламент № 267/2012 — Основни права — Членове 2 ДЕС, 21 ДЕС и 23 ДЕС — Членове 17 и 52 от Хартата на основните права — Грешка в преценката — Равно третиране — Недопускане на дискриминация — Принцип на добра администрация — Задължение за мотивиране — Злоупотреба с власт — Оправдани правни очаквания — Пропорционалност)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/13

         Решение на Общия съд от 3 май 2016 г. — Iran Insurance/Съвет
   (Дело T-63/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Възражение за незаконосъобразност - Член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 - Член 215 ДФЕС - Член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС, изменен с член 1, точка 7 от Решение 2012/35/ОВППС - Член 23, параграф 2, буква г) от Регламент № 267/2012 - Основни права - Членове 2 ДЕС, 21 ДЕС и 23 ДЕС - Членове 17 и 52 от Хартата на основните права - Грешка в преценката - Равно третиране - Недопускане на дискриминация - Принцип на добра администрация - Задължение за мотивиране - Злоупотреба с власт - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност))
   (2016/C 222/14)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Iran Insurance Company (Техеран, Иран) (представител: D. Luff, адвокат)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Rodios и M. Bishop)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и D. Gauci)

      Предмет

   От една страна, жалба на основание членове 263 ДФЕС и 275 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 18), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Света от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 3) в частите, в които тези актове се отнасят до жалбоподателя, и от друга страна, искане на основание член 277 ДФЕС за установяване на неприложимостта на член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), изменено с член 1, точка 7 от Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година (ОВ L 19, стр. 22), както и на член 23, параграф 2, буква г) и на член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Iran Insurance Company да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 78, 15.3.2014 г.


title: Дело T-173/08: Определение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г.  — Messe Düsseldorf/СХВП — Canon Communications (MEDTEC)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/43

         Определение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г. — Messe Düsseldorf/СХВП — Canon Communications (MEDTEC)
   (Дело T-173/08) (1)

   (2009/C 6/87)

      Език на производството: английски

   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 171, 5.07.2008 г.


title: Дело C-561/11: Решение на Съда (първи състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Alicante — Испания) — Fédération Cynologique Internationale/Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza (Марки на Общността — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 9, параграф 1 — Понятие за трето лице — Притежател на последваща марка на Общността)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/15

         Решение на Съда (първи състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Alicante — Испания) — Fédération Cynologique Internationale/Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza
   (Дело C-561/11) (1)

   (Марки на Общността - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 9, параграф 1 - Понятие за трето лице - Притежател на последваща марка на Общността)
   2013/C 114/21
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Mercantil de Alicante

      Страни в главното производство

      Ищец: Fédération Cynologique Internationale

      Ответник: Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza

      Предмет

   Преюдициално запитване — Juzgado de lo Mercantil de Alicante — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, стр. 1) — Нарушение на правата върху марка на Общността или заплаха за подобно нарушение — Изключително право, предоставено с марката на Общността — Понятие за трето лице

      Диспозитив

   Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че изключителното право на притежателя на марка на Общността да забрани използването в процеса на търговия на идентични или сходни на марката му знаци на всяко трето лице обхваща третите лица, които притежават последваща марка на Общността, без да е необходимо предварително установяване на недействителността на последната марка.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-486/09: Определение на председателя на Съда от 17 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/12

         Определение на председателя на Съда от 17 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-486/09) (1)

   2011/C 89/24
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело F-63/14: Жалба, подадена на 11 юли 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/61

         Жалба, подадена на 11 юли 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-63/14)
   2014/C 421/89
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: S. Orlandi, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията относно прехвърлянето на пенсионните права на жалбоподателите към пенсионната схема на Съюза, в което се прилагат новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се обяви член 9 от Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за незаконосъобразен и следователно за неприложим,

               —

               да се отменят решенията, с които при прехвърлянето към пенсионната схема на институциите на Европейския съюз на пенсионните права на жалбоподателите, придобити преди постъпването им на служба, се предоставя бонус в приложение на приетите на 3 март 2011 г. Общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-373/06: Иск, предявен на 13 декември 2006 г. — Rath/СХВП — Grandel (Epical Forte)

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/25

         Иск, предявен на 13 декември 2006 г. — Rath/СХВП — Grandel (Epical Forte)
   (Дело T-373/06)
   (2007/C 42/45)
   Език, на който е изготвена исковата молба: немски
   Страни

      Ищец: Matthias Rath (Кейптаун, Южна Африка) (представители: S. Ziegler, C. Kleiner и F. Dehn, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Dr. Grandel GmbH
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 5 октомври 2006 г., доколкото не е допусната регистрацията на заявка за марка на Общността по отношение на следните стоки от клас 5 „хранителни добавки за немедицински цели, състоящи се основно от витамини, аминокиселини, минерали и микроелементи, диетични продукти за немедицински цели, а именно аминокиселини и микроелементи; посочените стоки не са предназначени за употреба на противоепилептични средства“,

               —

               СХВП да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: ищецът.

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Epican Forte“ за стоки от класове 5, 30 и 32 (заявка № 2 525 251).

      Притежател на марката или знака, на които е направено позоваване в процедурата по възражение: Dr. Grandel GmbH.

      Марка или знак, на които е направено позоваване в подкрепа на възражението:Словна марка „EPIGRAN“, първоначално регистрирана за стоки от класове 1, 3 и 5, понастоящем само за стоки от клас 3 (марка на Общността № 560 292), като възражението е направено само срещу регистрацията в клас 5.

      Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението, частично отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: Частична отмяна на решението на отдела по споровете.

      Приведени правни основания: Оспорваното решение нарушава член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като не е налице опасност от объркване на конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


title: Дело C-634/11: Определение на председателя на трети състав на Съда от 1 март 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland — Ирландия) — Irish Bank Resolution Corp. Ltd, по-рано известно като Anglo Irish Bank Corp. Ltd/Sean Quinn и др.

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/12

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 1 март 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland — Ирландия) — Irish Bank Resolution Corp. Ltd, по-рано известно като Anglo Irish Bank Corp. Ltd/Sean Quinn и др.
   (Дело C-634/11) (1)

   2013/C 129/21
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Дело T-593/11: Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — Al-Chihabi/Съвет

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/62

      Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — Al-Chihabi/Съвет
      (Дело T-593/11)
      (2012/C 25/119)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Fares Al-Chihabi (Aleppo, Сирия) (представители: L. Ruessmann и W. Berg, lawyers)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент (ЕС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година (1) и Регламент (ЕС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година (2), както и Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година (3) и Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година (4), както и всеки по-късно приет законодателен акт, доколкото той оставя в сила и/или заменя ограничителните мерки, в частта, в която те се отнасят до жалбоподателя и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

                  1.

                  Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация, по-конкретно на задължението за мотивиране, съдържащо се в член 216 ДФЕС и в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 442/2011 (5).

                  2.

                  Второто правно основание е изведено от правото на защита на жалбоподателя, по-конкретно на правото да бъде изслушан и на правото на ефективна съдебна защита на тези права.

                  3.

                  Третото правно основание е изведено от необосновано и непропорционално нарушение на основните права на жалбоподателя, по-конкретно на правото на собственост, правото на зачитане на доброто име и репутация, правото на труд, свободата да осъществява стопанска дейност, както и правото да се ползва от презумпцията за невиновност.

                  4.

                  Четвъртото правно основание е изведено от нарушаване на правото на зачитане на личния живот на жалбоподателя, тъй като мерките по замразяване на финансови средства и ограничаване на свободата на движение също засягат непропорционално основното право на жалбоподателя на зачитане на личния живот, както и от нарушаване на основния принцип на пропорционалност.

         (1)  Регламент (ЕС) № 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 228, стр. 1).

         (2)  Регламент (ЕС) № 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 269, стр. 18).

         (3)  Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 228, стр. 16).

         (4)  Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 269, стр. 33).

         (5)  Регламент (ЕС) № 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 121, стр. 1).


title: Дело T-634/13: Жалба, подадена на 29 ноември 2013 г. — Arctic Paper Mochenwangen/Комисия

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 31/17

         Жалба, подадена на 29 ноември 2013 г. — Arctic Paper Mochenwangen/Комисия
   (Дело T-634/13)
   2014/C 31/29
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Arctic Paper Mochenwangen GmbH (Волпертсвенде, Германия) (представител: S. Kobes, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени член 1, параграф 1 от Решение 2013/448/ЕС на ответника от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета (C(2013) 5666, ОВ L 240, стр. 27), доколкото се него се отказва вписването на посочените в приложение I, буква А инсталации с идентификатори DE000000000000563 в списъка на попадащите в обхвата на Директива 2003/87/ЕО съоръжения, предоставен съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО на Комисията от страна на Германия, и на съответните предварителни годишни количества на квотите за емисии, които следва да бъдат разпределени безплатно за тези инсталации,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва по същество следните правни основания:

               —

               Обжалваното решение, в оспорваната му от жалбоподателя част, нарушавало Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕО (2). Освен това решението било несъвместимо с принципа на пропорционалност и с Хартата на основните права на Европейския съюз.

               —

               Решение 2011/278/ЕС не било пречка за допълнително предварително прехвърляне на безплатни квоти като компенсация поради прекомерна тежест. Във всеки случай гаранциите, предвидени в Хартата на основните права на Европейския съюз, в частност основните права на свобода на стопанската инициатива и на собственост, както и принципът на пропорционалност изисквали специално разпределяне в особено тежки случаи като компенсиране за прекомерни тежести в резултат на търговията с квоти.

               —

               На последно място, жалбоподателят изтъква нарушение на изискванията, свързани с правото на добра администрация съгласно член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Преди постановяването на решението на жалбоподателя не била дадена възможност да изложи становище.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).

      (2)  Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер C(2011) 2772) (ОВ L 130, стр. 1).


title: Дело F-115/11: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г.  — CG/ЕИБ ( Публична служба — Персонал на ЕИБ — Назначаване — Длъжност началник на отдел — Назначаване на кандидат, различен от жалбоподателката — Нередности на процедурата за подбор — Задължение за безпристрастност на членовете на комисията за подбор — Укорими действия на председателя на комисията за подбор спрямо жалбоподателката — Конфликт на интереси — Устно изложение, общо за всички кандидати — Документи, предоставени за устното изложение, които могат да поставят в по-благоприятно положение единия от кандидатите — Кандидат, участвал в изготвянето на предоставените документи — Нарушение на принципа на равенство — Жалба за отмяна — Искане за обезщетение)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/47

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г. — CG/ЕИБ
   (Дело F-115/11) (1)

   (( Публична служба - Персонал на ЕИБ - Назначаване - Длъжност началник на отдел - Назначаване на кандидат, различен от жалбоподателката - Нередности на процедурата за подбор - Задължение за безпристрастност на членовете на комисията за подбор - Укорими действия на председателя на комисията за подбор спрямо жалбоподателката - Конфликт на интереси - Устно изложение, общо за всички кандидати - Документи, предоставени за устното изложение, които могат да поставят в по-благоприятно положение единия от кандидатите - Кандидат, участвал в изготвянето на предоставените документи - Нарушение на принципа на равенство - Жалба за отмяна - Искане за обезщетение))
   2014/C 421/65
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CG (представители: първоначално N. Thieltgen, avocat, впоследствие J.-N. Louis и D. de Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: G. Nuvoli и T. Gilliams и A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на председателя на ЕИБ да не назначи жалбоподателката, а друг кандидат на длъжността началник на отдел в ЕИБ и искане за обезщетение за вреди и загуби.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на председателя на Европейската инвестиционна банка от 28 юли 2011 г. за назначаване на г-н A на длъжността началник на отдел „Политика на риска и ценообразуване“.

               2)

               Осъжда Европейската инвестиционна банка да заплати на CG сумата от 25  000 EUR.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               4)

               Осъжда Европейската инвестиционна банка да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на CG.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г., стр. 28.


title: Дело C-433/12 P: Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 3 юли 2012 г. по дело T-27/12, Marcuccio/Съд

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/13

         Жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 3 юли 2012 г. по дело T-27/12, Marcuccio/Съд
   (Дело C-433/12 P)
   2012/C 355/22
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Съд на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло и без изключение Определение на Общия съд от 3 юли 2012 г. по дело T-27/12,

               —

               като главно искане: да се осъди Съдът да възстанови съдебните разноски, направени от жалбоподателя както в първоинстанционното производство, така и в производство по обжалване, и да се уважат изцяло и без изключение исканията на жалбоподателя, изложени в първоинстанционната жалба,

               —

               при условията на евентуалност: да се върне делото на Общия съд за ново произнасяне по същество.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят поддържа, че обжалваното определение е явно опорочено от пълна липса на мотиви, неразумност, нелогичност и изопачаване на фактите. Общият съд допуснал грешка, като квалифицирал няколко писма, изпратени от жалбоподателя до първия генерален адвокат на Съда, като искания за преразглеждане по смисъла на член 256, втора алинея ДФЕС.


title: Дело T-460/08: Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Комисия/Acentro Turismo (Арбитражна клауза — Договор за предоставяне на услуги по организирането на пътувания за официални посещения — Неизпълнение на договора — Допустимост — Изплащане на главниците — Лихви за забава)

text:
               5.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/11

         Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Комисия/Acentro Turismo
   (Дело T-460/08) (1)

   (Арбитражна клауза - Договор за предоставяне на услуги по организирането на пътувания за официални посещения - Неизпълнение на договора - Допустимост - Изплащане на главниците - Лихви за забава)
   2011/C 38/17
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Aresu и A. Caeiros)

      Ответник: Acentro Turismo SpA (Милано, Италия) (представители: A. Carta и G. Murdolo, avocats)

      Предмет

   Иск на Комисията по член 153 АЕ, който цели да се осъди ответникът да заплати претендираните като дължими суми, заедно с лихвите за забава, в изпълнение на договор за предоставяне на услуги № 349-90-04 TL ISP I по организирането на пътувания за официални посещения по искане на Съвместния изследователски център

      Диспозитив

               1.

               Acentro Turismo SpA се осъжда да заплати на Комисията сумата от 13 497,46 евро главница, сумата от 2 278,55 евро лихви за забава, начислени до датата на предявяване на иска, както и лихвите за забава върху тези суми, изчислени съгласно установения в сила лихвен процент, считано от 10 октомври 2008 г. до пълното изплащане на дължимата главница.

               2.

               Осъжда Acentro Turismo да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 313, 6.12.2008 г.


title: Дело T-308/13: Жалба, подадена на 7 юни 2013 г. — Repsol/СХВП — Argiles (ELECTROLINERA)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/22

         Жалба, подадена на 7 юни 2013 г. — Repsol/СХВП — Argiles (ELECTROLINERA)
   (Дело T-308/13)
   (2013/C 226/30)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Repsol, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Devaureix и L. Montoya Terán, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Josep María Adell Argiles (Мадрид, Испания)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 март 2013 г. по преписка R 1565/2012-1 и в резултат на това да допусне регистрацията на марка на Общността № 9 548 884„ELECTROLINERA“ за стоки от класове 4, 37 и 39, за които е отказана регистрация с обжалваното решение,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ELECTROLINERA“ за стоки и услуги от класове 4, 35, 37 и 39 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 548 884.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Josep María Adell Argiles.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална словна марка „ELECTROLINERA“ за стоки от класове 6, 9 и 12.

      Решение на отдела по споровете: частично отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата, частична отмяна на решението на отдела по споровете и, в резултат на това, отхвърля в по-широка степен на заявката за регистрация на марка на Общността.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-7/08: Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Har Vaessen Douane Service BV/Staatssecretaris van Financiën (Освобождаване от вносни сборове — Регламент (ЕИО) № 918/83 — Член 27 — Стоки, всяка от които е с незначителна стойност, изпратени като групова пратка — Пратки, изпратени директно от трета държава на получател в Общността)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/6

         Решение на Съда (първи състав) от 2 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Har Vaessen Douane Service BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-7/08) (1)

   (Освобождаване от вносни сборове - Регламент (ЕИО) № 918/83 - Член 27 - Стоки, всяка от които е с незначителна стойност, изпратени като групова пратка - Пратки, изпратени директно от трета държава на получател в Общността)
   2009/C 205/09
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Ищец: Har Vaessen Douane Service BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag (Нидерландия) — Тълкуване на член 27 от Регламент № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 година относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания, изменен с Регламент № 3357/91 (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 2, стр. 126) — Пратки, изпратени директно от трета държава на получател в Общността, всяка от които е с незначителна стойност, но които са изпратени като групова пратка, чиято обща вътрешна стойност надвишава максималната стойност, посочена в регламента.

      Диспозитив

   Член 27 от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 година относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания, изменен с Регламент (ЕИО) № 3357/91 от 7 ноември 1991 година, допуска групови пратки от стоки, чиято обща вътрешна стойност надвишава предвидената във посочения член 27 граница, но които поотделно са с незначителна стойност, да бъдат освободени от вносни сборове, при условие че всеки колет от груповата пратка е адресиран поотделно до получател в Европейската общност. Фактът, че самият съдоговорител на тези получатели е установен в Европейската общност, не е релевантен в това отношение, щом като стоките се изпращат директно от трета държава на посочените получатели.

      (1)  ОВ C 92, 12.04.2008 г.


title: Дело F-69/13: Жалба, подадена на 9 юли 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/31

         Жалба, подадена на 9 юли 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-69/13)
   2013/C 274/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите ОРИ.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Отмяна на решението, предвиждащо годините осигурителен стаж, признати в рамките на пенсионно-осигурителната схема на институциите на Европейския съюз (наричана по-нататък „ПОСИЕС“), при прехвърляне на пенсионните му права в тази схема да се изчисляват в изпълнение на Общите разпоредби за изпълнение (наричани по-нататък „ОРИ“) на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника от 3 март 2011г.;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-403/12: Жалба, подадена на 11 септември 2012 г. — Intrasoft International/Комисия

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/18

         Жалба, подадена на 11 септември 2012 г. — Intrasoft International/Комисия
   (Дело T-403/12)
   2012/C 343/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Intrasoft International SA (Люксембург, Люксембург) (представител: S. Pappas, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да отмени решението на делегацията на Европейския съюз в Република Сърбия от 10 август 2012 г. (референтен номер RH(2012)3471), както и мълчаливото отхвърляне на оплакването на жалбоподателя от 10 август 2012 г. срещу това решение, така че жалбоподателят да може да участва в следващите етапи на процедурата за обществена поръчка;

               —

               да осъди ответникът да плати разноските в настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               С първото правно основание той твърди, че е налице нарушение на тръжната спецификация и принципа на добро управление. По-конкретно, жалбоподателят твърди, че информацията или поясненията, предоставени от възложителя на всички оференти вследствие на процедурата за обществена поръчка допълват тръжната спецификация, представляват част от правната рамка, която урежда въпросната процедура и поради това обвързва всички участници, в това число възлагащия орган. В случая жалбоподателят е нарушил тази тръжна спецификация.

               2.

               С второто правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 94 от Финансовия регламент (1), тъй като:

                           —

                           Жалбоподателят е отстранен от процедурата за обществена поръчка с мотива, че е налице конфликт на интереси без да му е дадена възможността да опровергае това и да предостави съответните доказателства;

                           —

                           Административният орган не е проверил дали предходното участие на жалбоподателя в друга процедура за обществена поръчка е повлияла върху въпросната процедура, нито е предоставил доказателства в това отношение.

      (1)  Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, 2002 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


title: Дело C-601/11 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юли 2013 г. — Френска република/Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Обжалване — Жалба за отмяна — Защита срещу трансмисивните спонгиформни енцефалопатии — Регламент (ЕО) № 746/2008 — Регламент, който разрешава мерки за надзор и ликвидиране, които са по-малко обременителни от предходните — Принцип на предпазните мерки — Равнище на закрила на човешкото здраве — Нови елементи, които могат да променят разбирането за риска — Липса на мотиви — Изопачаване на фактите — Грешка при прилагане на правото)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/11

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юли 2013 г. — Френска република/Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-601/11 P) (1)

   (Обжалване - Жалба за отмяна - Защита срещу трансмисивните спонгиформни енцефалопатии - Регламент (ЕО) № 746/2008 - Регламент, който разрешава мерки за надзор и ликвидиране, които са по-малко обременителни от предходните - Принцип на предпазните мерки - Равнище на закрила на човешкото здраве - Нови елементи, които могат да променят разбирането за риска - Липса на мотиви - Изопачаване на фактите - Грешка при прилагане на правото)
   2013/C 252/17
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, C. Candat, R. Loosli-Surrans, както и G. de Bergues и S. Menez)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и D. Bianchi), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (трети разширен състав) от 9 септември 2011 г. по дело Франция/Комисия (T-257/07), с което Общият съд отхвърля искането за отмяна на Регламент (ЕО) № 746/2008 на Комисията от 17 юни 2008 година за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 202, стp. 11), доколкото разрешава мерки за надзор и ликвидиране, които са по-малко обременителни от предходните, що се отнася до стадата от овце и кози — Липса на мотиви — Изопачаване на фактите — Погрешна правна квалификация на фактите — Нарушение на принципа на предпазните мерки

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 17.3.2012 г.


title: Дело T-63/11: Решение на Общия съд от 16 декември 2016 г. — Air France/Комисия (Конкуренция — Картели — Европейски пазар на въздушен превоз на товари — Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) — Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт — Задължение за мотивиране)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/40

         Решение на Общия съд от 16 декември 2016 г. — Air France/Комисия
   (Дело T-63/11) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Споразумения и съгласувани практики относно редица компоненти на цените на услугите по въздушен превоз на товари (въвеждане на допълнителни такси за гориво и допълнителни такси за безопасност, неплащане на комисиони върху допълнителните такси) - Член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Общността и Швейцария по въпроси на въздушния транспорт - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 048/44)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Société Air France SA (Роаси ан Франс, Франция) (представители: A. Wachsmann и S. Thibault-Liger, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Giolito, S. Noë и N. von Lingen, подпомагани от B. Lebrun, адвокат, впоследствие C. Giolito и A. Dawes)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón, M. Simm и M. Balta)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта му относно жалбоподателя и при условията на евентуалност искане за отмяна на член 5, буква б) от това решение, доколкото с него на жалбоподателя се налага глоба, или за намаляване на размера на глобата

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари) в частта относно Société Air France SA.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на Société Air France.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 95, 26.3.2011 г.


title: Дело C-478/13: Решение на Съда (девети състав) от 2 октомври 2014 г.  — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2001/18/ЕО — Съзнателно освобождаване на генетично модифицирани организми (ГМО) в околната среда — Пускане на пазара — Член 31, параграф 3, буква б) — Местонахождение на отглежданите ГМО — Задължение за информиране на компетентните органи — Задължение за въвеждане на публичен регистър — Лоялно сътрудничество)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/15

         Решение на Съда (девети състав) от 2 октомври 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-478/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2001/18/ЕО - Съзнателно освобождаване на генетично модифицирани организми (ГМО) в околната среда - Пускане на пазара - Член 31, параграф 3, буква б) - Местонахождение на отглежданите ГМО - Задължение за информиране на компетентните органи - Задължение за въвеждане на публичен регистър - Лоялно сътрудничество))
   2014/C 421/21
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и M. Owsiany-Hornung)

      Ответник: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Диспозитив

               1)

               Като не е предвидила задължение за информиране на компетентните полски органи относно местонахождението на отглежданите генетично модифицирани организми на основание част В от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета, като не е въвела регистър за местонахождението им и като не е оповестила публично информацията във връзка с него, Република Полша не е изпълнила задълженията си съгласно член 31, параграф 3, буква б) от тази директива.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г.


title: Дело T-798/16: Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — Hanso Holding/EUIPO („REAL“)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/55

         Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — Hanso Holding/EUIPO („REAL“)
   (Дело T-798/16)
   (2017/C 006/69)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Hanso Holding AS (Tomasjord, Норвегия) (представител: M. Wirtz, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „REAL“ — заявка за регистрация № 14 020 093

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO oт 2 септември 2016 г. по преписка R 2405/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 3 oт Регламент № 207/2009


title: Дело T-666/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Bačelić/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/79

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Bačelić/Парламент
   (Дело T-666/15)
   (2016/C 048/87)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Matilda Bačelić (Загреб, Хърватия) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8672 C на Европейския парламент от 16 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 30, стр. 142).


title: Дело C-106/14: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)/Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie (Преюдициално запитване — Околна среда и защита на здравето на човека — Регламент (ЕО) № 1907/2006 (Регламент REACH) — Член 7, параграф 2 и член 33 — Вещества, пораждащи сериозно безпокойство, които присъстват в изделията — Задължения за нотифициране и предоставяне на информация — Изчисляване на прага от 0,1 тегловни %)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/12

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)/Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie
   (Дело C-106/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда и защита на здравето на човека - Регламент (ЕО) № 1907/2006 (Регламент REACH) - Член 7, параграф 2 и член 33 - Вещества, пораждащи сериозно безпокойство, които присъстват в изделията - Задължения за нотифициране и предоставяне на информация - Изчисляване на прага от 0,1 тегловни %))
   (2015/C 363/14)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)

      Ответник: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

      Диспозитив

               1)

               Член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията, изменен с Регламент (ЕС) № 366/2011 на Комисията от 14 април 2011 г., трябва да се тълкува в смисъл, че за целите на прилагането на тази разпоредба производителят следва да определи дали във всяко произведено от него изделие присъства пораждащо сериозно безпокойство вещество, идентифицирано съгласно член 59, параграф 1 от този регламент, изменен, в концентрация над 0,1 тегловни %, а вносителят на продукт, съставен от няколко изделия, следва да определи за всяко изделие дали в него присъства такова вещество в концентрация над 0,1 тегловни %.

               2)

               Член 33 от Регламент № 1907/2006, изменен, трябва да се тълкува в смисъл, че за целите на прилагането на тази разпоредба, доставчикът на продукт, при който едно или няколко от включените в състава му изделия съдържат пораждащо сериозно безпокойство вещество, идентифицирано съгласно член 59, параграф 1 от този регламент, в концентрация над 0,1 тегловни % за изделие, трябва да предостави информация на получателя, а при поискване — на крайния потребител, за присъствието на това вещество, като ги уведоми най-малкото за името на веществото.

      (1)  ОВ C 142, 12.5.2014 г.


title: Дело C-499/06: Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Sąd Okręgowy w Koszalinie (Република Полша) на 8 декември 2006 г. — Halina Nerkowska/Zakład Ubezpieczeń Społecznych

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/13

         Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Sąd Okręgowy w Koszalinie (Република Полша) на 8 декември 2006 г. — Halina Nerkowska/Zakład Ubezpieczeń Społecznych
   (Дело C-499/06)
   (2007/C 20/20)
   Език на производството: полски
   Препращаща юрисдикция
   Sąd Okręgowy w Koszalinie [Окръжен съд, гр. Кожалин]
   Страни в главното производство

      Ищец: Halina Nerkowska

      Ответник: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie [Осигурителен институт, Териториално поделение, гр. Кожалин]
   Преюдициален въпрос
   Противоречи ли член 18 ЕО, който гарантира на гражданите на Европейския съюз правото на свободно движение и пребиваване на територията на държавите-членки, на националната правна уредба, залегнала в член 5 от Закона от 29 май 1974 г. относно социалното осигуряване на военноинвалидите и техните семейства (Dz.U. [Държавен вестник] от 2 септември 1987 г., изменен впоследствие), доколкото според нея изплащането на пенсията за нетрудоспособност, настъпила в резултат на пребиваване в места за лишаване от свобода, зависи от изпълнението на условието, титулярът да пребивава на територията на полската държава?


title: Дело C-253/07: Преюдициално запитване, направено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 29 май 2007 г. — Chanterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club/Commissioners of HM Revenue and Customs

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/20

         Преюдициално запитване, направено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 29 май 2007 г. — Chanterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club/Commissioners of HM Revenue and Customs
   (Дело C-253/07)
   (2007/C 183/34)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Страни в главното производство

      Ищци: Chanterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club

      Ответник: Commissioners of HM Revenue and Customs
   Преюдициални въпроси

               1)

               За целите на освобождаването по член 13, част А, параграф 1, буква м) от Шеста директивa (1) терминът „лица“ в контекста на „лица, участващи в спортни дейности“ включва ли юридически лица и сдружения без юридическа правосубектност, или се ограничава само до частни лица, в смисъл на физически лица или човешки същества?

               2)

               Ако терминът „лица“ в контекста на „лица, участващи в спортни дейности“ включа юридически лица и сдружения без юридическа правосубектност, както и частни лица, тогава изразът „някои услуги, тясно свързани със спорта“ позволява ли на държавата-членка да предостави освобождаването само на частни лица, участващи в спортни дейности?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело C-534/15: Преюдициално запитване от Judecătoria Satu Mare (Румъния), постъпило на 12 октомври 2015 г. — Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș/BRD Groupe Société Générale — sucursala Satu Mare

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/17

         Преюдициално запитване от Judecătoria Satu Mare (Румъния), постъпило на 12 октомври 2015 г. — Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș/BRD Groupe Société Générale — sucursala Satu Mare
   (Дело C-534/15)
   (2016/C 016/21)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Judecătoria Satu Mare

      Страни в главното производство

      Ищци: Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș

      Ответник: BRD Groupe Société Générale — sucursala Satu Mare

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 2, буква б) от Директива 93/13/ЕИО (1), който съдържа определение на понятието „потребител“, да се тълкува в смисъл, че включва, или напротив, в смисъл, че изключва от това определение физическите лица, които подписват в качеството си на поръчители допълнителни споразумения и допълнителни договори (договор за поръчителство, договор за обезпечение с недвижим имот) към договор за кредит, сключен от търговско дружество с цел развитие на неговата дейност, като се има предвид, че тези физически лица нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и че те са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност, с уточнението, че преди това ищците като физически лица са били гаранти по договор за кредит, сключен с ответника кредитор, на главния длъжник, който е юридическо лице с управител ищецът, като впоследствие този договор е изменен и старият длъжник, на който ищецът е бил управител, със съгласието на ответника кредитор чрез новация прехвърля вземането на друго юридическо лице, в което нито ищецът и нито ищцата имат качеството на управители, но се ангажират в полза на новия длъжник — юридическо лице, в качеството си на поръчители на задължението, прехвърлено чрез новация на новия длъжник[?]

               2)

               Трябва ли член l, параграф l от Директива 93/13/ЕИО да се тълкува в смисъл, че в обхвата на тази директива попадат само договорите, сключени между търговци и потребители, които имат за предмет продажбата на стоки или услуги, или в нейния обхват попадат и акцесорните договори (договор за обезпечение, договор за поръчителство) към договор за кредит с бенефициер търговско дружество, сключени от физически лица, които нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и които са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност, с уточнението, че преди това ищците като физически лица са били гаранти по договор за кредит, сключен с ответника кредитор, на главния длъжник, който е юридическо лице с управител ищецът, като впоследствие този договор е изменен и старият длъжник, на който ищецът е бил управител, със съгласието на ответника кредитор чрез новация прехвърля вземането на друго юридическо лице, в което нито ищецът и нито ищцата имат качеството на управители, но се ангажират в полза на новия длъжник — юридическо лице — в качеството си на поръчители на задължението, прехвърлено чрез новация на новия длъжник[?]

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, 21.4.1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-238/13: Жалба, подадена на 24 април 2013 г. — Delipapier/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/39

         Жалба, подадена на 24 април 2013 г. — Delipapier/Комисия
   (Дело T-238/13)
   2013/C 171/78
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Delipapier (Frouard, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


title: Дело C-122/16 P: Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. от British Airways plc срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 декември 2015 г. по дело T-48/11, British Airways plc/Европейска комисия

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/9

         Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. от British Airways plc срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 декември 2015 г. по дело T-48/11, British Airways plc/Европейска комисия
   (Дело C-122/16 P)
   (2016/C 191/11)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: British Airways plc (представители: J. Turner QC, R. O'Donoghue, Barristers, A. Lyle-Smythe, Solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд, доколкото с него оспорваното решение на Европейската комисия е отменено само в частта, за която British Airways е поискало отмяна с първоначалната си жалба,

               —

               да отмени точка 1 от диспозитива на решението на Общия съд,

               —

               да отмени изцяло оспорваното решение на Европейската комисия и

               —

               да присъди на British Airways разноските във връзка с настоящото производство по обжалване.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба British Airways plc иска частична отмяна на решението на Общия съд, постановено на 16 декември 2015 г. по дело T-48/11, British Airways plc/Европейска комисия. С посоченото решение е отменено Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 г. по дело COMP/39258 — Въздушен превоз на товари, в частта, която се отнася до British Airways.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва две основания за отмяна.

               1.

               По първото основание за отмяна твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приложил забраната за произнасяне ultra petita, макар по свой почин да е констатирал наличието на абсолютни основания за отмяна, които напълно опорочават решението на Европейската комисия. Общият съд не се е произнесъл ultra petita, когато по свой почин е разгледал абсолютно основание за отмяна и с оглед на това е решил висящото пред него дело; следователно Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че е ограничен от забраната за произнасяне ultra petita при определянето на последиците на съдебното решение в неговия диспозитив.

               2.

               По изложеното при условията на евентуалност второ основание за отмяна твърди, че дори забраната за произнасяне ultra petita да е приложима, Общият съд е трябвало да приеме, че все пак може — и дори е длъжен — да отмени изцяло оспорваното решение, за да придаде действие на изводите си, че оспорваното решение е опорочено поради нарушаване на правни норми от по-висш порядък, а именно принципите на законност и на ефективна съдебна защита съгласно член 47 от Хартата на основните права.


title: Дело T-400/09: Решение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Ecka Granulate и non ferrum Metallpulver/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Глоби — Принцип за законоустановеност на престъплението и наказанието — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество по време на административното производство — Пропорционалност — Платежоспособност)

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/16

         Решение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Ecka Granulate и non ferrum Metallpulver/Комисия
   (Дело T-400/09) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Глоби - Принцип за законоустановеност на престъплението и наказанието - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество по време на административното производство - Пропорционалност - Платежоспособност)
   2013/C 32/24
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Ecka Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Германия) и non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen bei Salzburg, Австрия) (представители: първоначално адв. H. Janssen и адв. M. Franz, впоследствие адв. H. Janssen и адв. P. Homann)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis, K. Mojzesowicz и N. von Lingen)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и G. Kimberley)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.396 — Калциев карбид и реагенти на базата на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост) в частта му, която се отнася до жалбоподателите, както и при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите с това решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Ecka Granulate GmbH & Co. KG и non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

               3.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г.


title: Дело F-35/14: Жалба, подадена на 14 април 2014 г.  — ZZ/СХВП

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/46

         Жалба, подадена на 14 април 2014 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-35/14)
   2014/C 184/78
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Pappas, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на СХВП, изготвено въз основа на решението на председателя на Службата от 29 март 2012 г. относно дистанционната работа, с което се отхвърля искането на жалбоподателката за дистанционна работа в Барселона, като по този начин тя се задължава да се върне в Аликанте

      Искания на жалбоподателката

               —

               да се отмени обжалваното решение,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-26/16: Жалба, подадена на 22 май 2016 г. — ZZ/eu-LISA и Комисия

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/44

         Жалба, подадена на 22 май 2016 г. — ZZ/eu-LISA и Комисия
   (Дело F-26/16)
   (2016/C 296/55)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: M. Greinoman, lawyer)

      Ответници: Европейската агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието (eu-LISA); Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което се отказва предварителното разрешение за лечение на съпруга на жалбоподателката, покрито от взаимната здравноосигурителна схема на Европейския съюз.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателката иска от Съда на публичната служба:

               —

               да отмени решението, с което се отказва предварителното разрешение за лечение на съпруга ѝ, покрито от взаимната здравноосигурителна схема,

               —

               да обяви, че хепатит C, от който страда съпругът на жалбоподателката, е сериозно заболяване по смисъла на член 72, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-57/11: Жалба, подадена на 27 януари 2011 г. — Castelnou Energía/Комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/33

         Жалба, подадена на 27 януари 2011 г. — Castelnou Energía/Комисия
   (Дело T-57/11)
   2011/C 80/59
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Castelnou Energía, SL (Мадрид, Испания) (представител: E. Garayar, abogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме жалбата за отмяна за допустима;

               —

               да отмени решението на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от Castelnou Energía S.L. в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква осем правни основания.

               —

               Първо правно основание, изведено от нарушение на член 108, параграф 2 от ДФЕС и на член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41), тъй като приемането на решението не е предшествано от откриване на официална процедура по разследване, независимо от наличието на сериозни съмнения относно съвместимостта.

               —

               Второ правно основание, изведено от нарушение на член 106, параграф 2 от ДФЕС във връзка с член 108, параграф 2 от ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент 659/1999, поради това че Комисията е направила непълен анализ на мярката като не е анализирала съвместимостта на разглежданата мярка в нейната цялост, предвид трите различни елемента, от които се състои (а именно паричната компенсация на производителите на електрическа енергия, приоритетното въвеждане в експлоатация и задължението за купуване на местни въглища).

               —

               Трето правно основание, изведено от нарушение на предвиденото в член 296 от ДФЕС задължение за мотивиране, тъй като Комисията не е посочила съображенията, поради които не е анализирала съвместимостта на всички елементи на мярката.

               —

               Четвърто правно основание, изведено от нарушение на общите принципи на правото на защита и на добра администрация, които трябва да се прилагат в административното производство, тъй като Castelnou е било лишено от възможността да изложи доводите си в рамките на официалната процедура по разследване, която Комисията е трябвало да започне.

               —

               Пето правно основание, изведено от нарушение на член 106, параграф 2 ДФЕС, на Рамката на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (ОВ C 297, 2005 г., стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 216) и на член 11, параграф 4 от Директива 2003/54/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61), като се има предвид, че (i) мярката не е обоснована от наличието на опасност по отношение на снабдяването с електрическа енергия и (ii) дори да съществува опасност по отношение на снабдяването с електрическа енергия (quod non), мярката при всяко положение е непропорционална спрямо целта за осигуряване на снабдяването с електрическа енергия и следователно е незаконосъобразна.

               —

               Шесто правно основание, изведено от допусната от Комисията злоупотреба с власт, като се има предвид, че въпреки наличието на обективни, относими и съвпадащи косвени доказателства, че мярката е насочена не към гарантиране на снабдяването с електрическа енергия, а към подпомагане на минната индустрия, Комисията е основала решението за съвместимост на мотиви, за които е знаела, че не отговарят на действителността, и така е приела решението по съображения, различни от изложените мотиви.

               —

               Седмо правно основание, изведено от незаконосъобразност на решението, като се има предвид, че с приемането му Комисията е нарушила разпоредбите на ДФЕС, гарантиращи свободното движение на стоки (членове 28 ДФЕС и 34 ДФЕС) и свободата на установяване (член 49 ДФЕС).

               —

               Осмо правно основание, изведено от грешка при прилагане на правото, като се има предвид, че разрешаването на мярката нарушава определени разпоредби на вторичното право на Съюза, а именно Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година (ОВ L 140, стр. 63), Директива 2005/89/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 година относно мерки за гарантиране сигурност на доставките на електрическа енергия и инфраструктурните инвестиции (ОВ L 33, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 51, стр. 309) и Регламент (ЕО) № 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 година относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (ОВ L 205, стр. 1, Специално издание на български език, глава 8, том 1, стр. 124).


title: Дело C-588/15 P: Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. от LG Electronics, Inc. срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2015 г. по дело T-91/13, LG Electronics, Inc./Европейска комисия

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/23

         Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. от LG Electronics, Inc. срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2015 г. по дело T-91/13, LG Electronics, Inc./Европейска комисия
   (Дело C-588/15 P)
   (2016/C 016/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (представители: G. van Gerven и T. Franchoo, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното съдебно решение,

               —

               да отмени напълно или частично член 1, параграф 1, буква г), член 1, параграф 2, буква ж), член 2, параграф 1, букви г) и д) и член 2, параграф 2, букви г) и д) от Решение C(2012) 8839 на Комисията от 5 декември 2012 г., доколкото се отнасят до жалбоподателя, и/или

               —

               да намали размера на глобите, наложени на жалбоподателя с член 2, параграф 1, букви г) и д) и член 2, параграф 2, букви г) и д),

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските по първоинстанционното производство и производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква четири основания.

      Първо основание: Общият съд нарушил правото на защита на жалбоподателя, като потвърдил решението на Комисията LPD да не участва в административното производство като ответник и по-специално да не му се изпраща изложението на възраженията. Като отхвърлил искането на LGE, Общият съд нарушил и принципа на пропорционалност, що се отнася до определянето на задължението на LGE за полагане на грижа.

      Второ основание: Общият съд нарушил член 101 ДФЕС и член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1), като приел, че Комисията правилно определила глобата на LGE въз основа на преките продажби в ЕИП посредством изделия, преработени от LGE и Philips, които били различни от LPD предприятия.

      Трето основание: при условията на евентуалност, Общият съд нарушил член 101 ДФЕС, член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 и принципа на личната отговорност, като приел, че Комисията правилно определила глобата на LGE въз основа на преките продажби в ЕИП посредством изделия, преработени от Philips.

      Четвърто основание: Общият съд нарушил принципа на равно третиране, като постановил, че Комисията правилно приложила метода, свързан с преките продажби в ЕИП посредством преработени изделия, за LGE, но не и за Samsung SDI.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8 том 1, стр. 167).


title: Дело C-463/12: Преюдициално запитване, отправено от Østre Landsret (Дания) на 16 октомври 2012 г. — Copydan Båndkopi/Nokia Danmark A/S

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/13

         Преюдициално запитване, отправено от Østre Landsret (Дания) на 16 октомври 2012 г. — Copydan Båndkopi/Nokia Danmark A/S
   (Дело C-463/12)
   2012/C 399/23
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Østre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищец: Copydan Båndkopi

      Ответник: Nokia Danmark A/S

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместимо ли е с Директива 2001/29/ЕО (1) държавите членки да имат законодателство, което гарантира възнаграждение за притежателите на правата за възпроизвеждане, направено с използване на следните източници:

                           1.

                           файлове, за които въпросната употреба е одобрена от притежателите на права и за нея плаща клиентът (например, лицензирано съдържание от онлайн магазини);

                           2.

                           файлове, за които въпросната употреба е одобрена от притежателите на права и за нея не плаща клиентът (лицензирано съдържание, например във връзка с маркетингово действие);

                           3.

                           собствен на ползвателя DVD, CD, MP3 плеър, компютър и др., където не са приложени ефективни технологични мерки;

                           4.

                           собствен на ползвателя DVD, CD, MP3 плеър, компютър и др., където са приложени ефективни технологични мерки;

                           5.

                           DVD, CD, MP3 плеър, компютър и др. на трета страна;

                           6.

                           незаконно копирани произведения от интернет или други източници;

                           7.

                           файлове, копирани законно по някакъв друг начин, например от интернет (от законни източници, където няма предоставен лиценз)?

               2.

               Как трябва да се вземат предвид ефективните технологични мерки (вж. член 6 от Директивата) в законодателството на държавите членки относно възнагражденията на притежателите на права (вж. член 5, параграф 2, буква б) от Директивата)?

               3.

               При изчисляването на обезщетение за копиране за лично ползване (вж. член 5, параграф 2, буква б) от Директивата), какво представлява „случаи, в които накърняването на титуляра на права е минимално“, както е посочено в съображение 35 от преамбюла на Директивата, с резултата, че няма да е съвместимо с Директивата държавите членки да имат законодателство, което предвижда възнаграждение за притежателите на права за такова възпроизвеждане за лично ползване (вж. във връзка с това проучването, споменато в част 2 по-горе)?

               4.

                           а)

                           Ако се приеме, че главната или най-важната функция на картите памет в мобилните телефони не е възпроизвеждането за лично ползване, съвместимо ли е с Директивата държавите членки да имат законодателство, което гарантира възнаграждение за притежателите на правата за възпроизвеждане на карти памет за мобилен телефон?

                           б)

                           Ако се приеме, че възпроизвеждането за лично ползване е една от няколкото главни или съществени функции на картите памет в мобилните телефони, съвместимо ли е с Директивата държавите членки да имат законодателство, което гарантира възнаграждение за притежателите на правата за възпроизвеждане на карти памет за мобилен телефон?

               5.

               Съвместимо ли е с понятието „справедлив баланс“ в съображение 31 от преамбюла на Директивата и с еднаквото тълкуване на понятието „справедливо обезщетение“ (вж. член 5, параграф 2, буква б) от Директивата), което трябва да се основава на „накърняване“, държавите членки да имат законодателство, според което възнаграждение се събира за карти памет, като същевременно не се събира такова за вътрешна памет като MP3 плеъри или айподи, които са предназначени и използвани главно за възпроизвеждане за лично ползване?

               6.

                           а)

                           Допуска ли Директивата държавите членки да имат законодателство, което предвижда събирането на възнаграждение за възпроизвеждане за лично ползване от продуцент и/или вносител, който продава карти памет на бизнес клиенти, които продават картите памет както на частни, така и на бизнес клиенти, без продуцентът и/или вносителят да знае дали картите памет са били продадени на частни или на бизнес клиенти?

                           б)

                           Променя ли се отговорът на въпрос 6(а), ако разпоредбите са приети в законодателството на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори не плащат възнаграждение за карти памет, използвани за професионални цели, че продуценти, вносители и/или дистрибутори, когато въпреки това възнаграждението е било платено, могат да претендират да им бъде възстановено възнаграждение за карти памет, доколкото те са били използвани за професионални цели, и че продуценти, вносители и/или дистрибутори могат да продават карти памет на други предприятия, регистрирани в организацията, която управлява схемата за възнаграждение, без заплащане на възнаграждение?

                           в)

                           Променя ли се отговорът на въпроси 6(а) и 6(б)

                                       1.

                                       ако разпоредбите са приети в законодателство на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори не плащат възнаграждение за карти памет, използвани за професионални цели, но понятието „професионални цели“ се тълкува като предоставящо право на приспадане, което се прилага само за предприятия, одобрени от Copydan, докато възнаграждение трябва да бъде платено за карти памет, използвани професионално от други бизнес клиенти, които не са одобрени от Copydan;

                                       2.

                                       ако разпоредбите са приети в законодателство на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори, когато в действителност възнаграждението е било платено (теоретично), могат да претендират да им бъде възстановено възнаграждение за карти памет, когато те са били използвани за професионални цели, но (а) на практика само купувачът на картата памет може да получи възстановяване на възнаграждението, и (б) купувачът на карти памет трябва да подаде заявление до Copydan за възстановяване на възнаграждението;

                                       3.

                                       ако разпоредбите са приети в законодателство на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори могат да продават карти памет на други предприятия, регистрирани в организацията, която управлява схемата за възнаграждение, без заплащане на възнаграждение, но (а) Copydan е организацията, която управлява схемата за възнаграждение и (б) регистрираните предприятия не знаят дали картите памет са били продадени на частни или на бизнес клиенти?

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело T-223/14: Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Ewald Dörken/СХВП — Schürmann (VENT ROLL) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „VENT ROLL“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 52, параграф 1 и член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/31

         Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Ewald Dörken/СХВП — Schürmann (VENT ROLL)
   (Дело T-223/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „VENT ROLL“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 52, параграф 1 и член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 016/37)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ewald Dörken AG (Хердеке, Германия) (представител: N. Grüger, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Wolfram Schürmann (Нойхаузен, Швейцария) (представител: M. Wesle, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 януари 2014 г. (преписка R 2156/2012-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни г-н Wolfram Schürmann и Ewald Dörken AG

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Ewald Dörken AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 184, 16.6.2014 г.


title: Дело C-522/04: Решение на Съда (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Свободно движение на лица — Свободно движение на работници — Свободно предоставяне на услуги — Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Членове 28, 31, 36 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство — Директива 2002/83/ЕО — Данъчно законодателство, предвиждащо по-неблагоприятно третиране на вноските към професионални пенсионни схеми, изплатени на застрахователни предприятия, установени в чужбина — Данъчно облагане в Белгия на капитали и на суми при предсрочно прекратяване на полици, изплатени на бенефициенти, които са прехвърлили своето пребиваване в чужбина — Конвенция за избягване на двойното данъчно облагане — Отговорен представител)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/4

         Решение на Съда (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-522/04) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Свободно движение на лица - Свободно движение на работници - Свободно предоставяне на услуги - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 28, 31, 36 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Директива 2002/83/ЕО - Данъчно законодателство, предвиждащо по-неблагоприятно третиране на вноските към професионални пенсионни схеми, изплатени на застрахователни предприятия, установени в чужбина - Данъчно облагане в Белгия на капитали и на суми при предсрочно прекратяване на полици, изплатени на бенефициенти, които са прехвърлили своето пребиваване в чужбина - Конвенция за избягване на двойното данъчно облагане - Отговорен представител)
   (2007/C 199/06)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: R. Lyal и D. Triantafyllou]

      Ответник: Кралство Белгия [представители: E. Dominkovits и M. Wimmer]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 18, 39, 43, 49 и 56 от Договора за ЕО, на членове 28, 31, 36 и 40 от Споразумението за ЕИП, както и на член 5, параграф 1 и член 53, параграф 2 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането (ОВ L 345, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 192) — Данъчно законодателство, предвиждащо по-неблагоприятно третиране на вноските към професионални пенсионни схеми, изплатени на застрахователни предприятия, установени в чужбина, данъчното облагане в Белгия на капиталите и сумите при предсрочно прекратяване на полици, изплатени на бенефициенти, които са прехвърлили своето местопребиваване в чужбина, и задължение за тези предприятия да имат пребиваващ в Белгия представител за гарантиране на заплащането на годишния данък върху застрахователните договори
   Диспозитив

               1)

                           —

                           Като подчинява възможността за приспадане на вноските на работодателя, дължими в изпълнение на договор за допълнително застраховане за старост и преждевременна смърт на условието, предвидено в член 59 от Кодекса за данъците върху доходите от 1992 г., съгласуван с Кралско постановление от 10 април 1992 г., както е изменен със Закон от 28 април 2003 г. относно допълнителните пенсии, тяхното данъчно облагане и облагането на някои допълнителни предимства в областта на социалното осигуряване, тези вноски да бъдат изплатени на застрахователно предприятие или осигурителен фонд, установени в Белгия,

                           —

                           като подчинява намаляването на данъка поради дългосрочни спестявания, допустимо по силата на членове 145/1 и 145/3 от КДД от 1992 г., както е изменен със Закона от 28 април 2003 г., за личните вноски за допълнително застраховане за старост и за преждевременна смърт или за допълнителна пенсия, изплащани с участието на работодателя посредством удръжки върху възнаграждението на работника или с участието на предприятието посредством удръжки върху възнаграждението на ръководителя му, който не се намира в трудово-правни отношения с него, на условието тези вноски да бъдат изплащани на застрахователно предприятие или осигурителен фонд, установени в Белгия,

                           —

                           като предвижда в член 364а от Кодекса за данъците върху доходите от 1992 г., както е изменен със Закона от 28 април 2003 г., че когато капиталите, сумите при предсрочно прекратяване на полици и спестяванията, предмет на член 34 от същия кодекс, са изплатени или отпуснати на данъчно задължено лице, което по-рано е прехвърлило своето местожителство или седалището на своя капитал в чужбина, за момент на плащането или отпускането се счита денят, предхождащ това прехвърляне и като приравнява, по силата на посочения член 364а, алинея втора, на „отпускане“ всяко прехвърляне, посочено в член 34, параграфи 2 и 3 на същия кодекс, по такъв начин, че всеки застраховател е задължен да удържа професионални отчисления, съобразно член 270 от посочения кодекс, върху капиталите и сумите при предсрочно прекратяване на полици, изплатени на чуждестранно лице, което към даден момент е било „местно“, с оглед целите на белгийското данъчно облагане, доколкото въпросните капитали и суми са били натрупани изцяло или частично през периода, през който заинтересованото лице е било „местно“, с оглед целите на белгийското данъчно облагане, въпреки че двустранните данъчни конвенции, сключени от Кралство Белгия, дават право на другата договаряща държава да облага такива доходи,

                           —

                           като облага данъчно по силата на член 364б от Кодекса за данъците върху доходите от 1992 г., както е изменен със Закона от 28 април 2003 г., прехвърляния на капитали или на суми при предсрочно прекратяване на полици, образувани от вноски на работодателя или от лични вноски за допълнителна пенсия, които се извършват от пенсионния фонд или от застрахователната институция, към които са били натрупани, в полза на бенефициента или на свързаните с него оправомощени лица, на друг пенсионен фонд или на друга застрахователна институция, установени извън Белгия, въпреки че такова прехвърляне не съставлява облагаема сделка ако капиталите или сумите при предсрочно прекратяване на полица се прехвърлят на друг пенсионен фонд или на друга застрахователна институция, установени в Белгия;

                           —

                           като изисква, на основание член 224/2а от Общия регламент за приравнените на данък такси, приет с Кралско постановление от 3 март 1927 г., както е изменен с Кралско постановление от 30 юли 1994 г., от чуждестранните застрахователи, които нямат оперативно седалище в Белгия да получат, преди да започнат да предоставят услуги в Белгия, разрешение за „отговорен представител“, пребиваващ на нейна територия, който се задължава лично и писмено по отношение на белгийската държава да заплаща годишната такса върху застрахователните договори, лихвите и глобите, които могат да се възникнат от договори, свързани с рискове на територията на Белгия,

                     Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от членове 18 ЕО, 39 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО, членове 28, 31, 36 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година, както и от член 4 от Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 година за координиране на законовите, подзаконови и административни разпоредби относно прякото животозастраховане, изменяща Директиви 79/267/ЕИО и 90/619/ЕИО (трета директива за животозастраховането), след измененията член 5, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането, след изменение член 5, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно прякото животозастраховане.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 249, 14.10.2006 г.


title: Дело T-758/15: Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — EDF Toruń/ECHA (REACH — Административна такса за регистрацията на вещество — Намаление за малки и средни предприятия — Погрешно деклариране на размера на предприятието — Решение за налагане на административна такса — Препоръка 2003/361/ЕО — Оправдани правни очаквания — Пропорционалност — Критерии за изчисляване на административната такса)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/36

         Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — EDF Toruń/ECHA
   (Дело T-758/15) (1)

   ((REACH - Административна такса за регистрацията на вещество - Намаление за малки и средни предприятия - Погрешно деклариране на размера на предприятието - Решение за налагане на административна такса - Препоръка 2003/361/ЕО - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност - Критерии за изчисляване на административната такса))
   (2017/C 283/54)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: EDF Toruń SA (Торун, Полша) (представител: K. Sienkiewicz, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: J.-P. Trnka, C. Schultheiss и M. Heikkilä, подпомагани от C. Garcia Molyneux, адвокат)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на Решение SME(2015)4950 от 3 ноември 2015 г. на ECHA, с което се констатира, че жалбоподателят не отговаря на условията за предвиденото за средните предприятия намаляване на административната такса и му се налага административна такса, и от друга страна, на фактура № 0054011, издадена от ECHA след вземането на Решение SME(2015) 4950

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда EDF Toruń S.A. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г.


title: Дело C-614/10: Иск, предявен на 22 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/13

         Иск, предявен на 22 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-614/10)
   2011/C 72/22
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk и B.-R. Killmann)

      Ответник: Република Австрия

      Искания

   Европейската комисия иска:

               —

               да се установи, че Република Австрия не изпълнява задълженията си по член 28, параграф 1, втора алинея от Директива 95/46/ЕО, тъй като понастоящем в Австрия правният статут на Комисията за защита на личните данни, създадена като надзорен орган за защита на личните данни, не отговаря на изискването за пълна независимост,

               —

               Република Австрия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията поддържа, че в Австрия не е гарантирана независимостта на Комисията за защита на личните данни като надзорен орган за спазването на разпоредбите в областта на защитата на личните данни.
   Комисията посочва, че в организационно отношение Комисията за защита на личните данни е тясно свързана с федералното канцлерство (правителството). Канцлерството упражнява йерархичен контрол спрямо служителите на Комисията за защита на личните данни и отговаря за материалното им осигуряване. Освен това ръководството на Комисията за защита на личните данни е възложено на служител на федералното канцлерство, който в рамките на тази дейност е длъжен да изпълнява указанията на началника си и му е йерархично подчинен. Това положение води до явен конфликт на лоялност и явен конфликт на интереси.
   Комисията посочва, че федералният канцлер, чиято дейност, както и тази на други държавни органи, подлежи на контрол от страна на Комисията за защита на личните данни, всъщност разполага с широки правомощия да упражнява надзор върху работата на комисията и да изисква от нея информация. По този начин федералният канцлер може по всяко време и без конкретен повод да се информира по всички въпроси от работата на Комисията за защита на личните данни. Ето защо според Комисията е налице опасност тези правомощия да се използват с политически цели.


title: Дело C-523/06: Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/17

         Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
   (Дело C-523/06)
   (2007/C 42/28)
   Език на производството: финландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Huttunen и K. Simonsson)

      Ответник: Република Финландия
   Искания

               —

               да се установи, че Република Финландия не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (1), тъй като не е изготвила и изпълнила планове за приемане и третиране на отпадъците за всички пристанища,

               —

               да се осъди Република Финландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 28 декември 2002 г.

      (1)  ОВ L 332, стр. 81.