title: Дело F-29/06: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 септември 2011 г. — Arnaldos Rosauro и др./Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Член 5, параграф 2 от приложение XIII към Правилника — Вътрешни конкурси за преминаване в категория, публикувани преди 1 май 2004 г. — Кандидати, включени в списъците с резерви преди 1 май 2006 г. — Класиране в степен — Прилагане на коефициент под 1 — Загуба на точките за повишение)

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/34

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 септември 2011 г. — Arnaldos Rosauro и др./Комисия
   (Дело F-29/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Член 5, параграф 2 от приложение XIII към Правилника - Вътрешни конкурси за преминаване в категория, публикувани преди 1 май 2004 г. - Кандидати, включени в списъците с резерви преди 1 май 2006 г. - Класиране в степен - Прилагане на коефициент под 1 - Загуба на точките за повишение)
   2011/C 340/66
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Andres Arnaldos Rosauro и др. (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално S. Rodrigues и A. Jaume, впоследствие S. Rodrigues, и накрая S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и H. Krämer)

      Предмет

   Отмяна на решенията на Комисията, по силата на които жалбоподателите — длъжностни лица от категория С, успешно издържали вътрешен конкурс за преминаване в категория — са назначени на степени В*3/В*4, запазват възнагражденията си в размера, предшестващ промяната в категория в резултат от прилагането на коефициент, и точките им за повишение се нулират.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г., стр. 19


title: Дело C-252/16: Преюдициално запитване от Amtsgericht München (Германия), постъпило на 2 май 2016 г. — Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte, Bezirksdirektion Nürnberg (GEMA)/Josef Ebert

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/15

         Преюдициално запитване от Amtsgericht München (Германия), постъпило на 2 май 2016 г. — Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte, Bezirksdirektion Nürnberg (GEMA)/Josef Ebert
   (Дело C-252/16)
   (2016/C 279/20)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht München

      Страни в главното производство

      Ищец: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte, Bezirksdirektion Nürnberg (GEMA)

      Ответник: Josef Ebert
   С определение от 31 май 2016 г. Съдът разпореди делото да бъде заличено от регистъра на Съда.


title: Дело T-199/11 P: Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Strack/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Членове 17, 17а, 19 и член 90, параграф 1 от Правилника — Молба за разрешение за оповестяване на документи — Молба за разрешение за публикуване на текст — Молба за разрешение за използване на констатации пред националните съдебни власти — Недопустимост на жалбата в първоинстанционното производство — Липса на акт с неблагоприятни последици — Член 90, буква а) от Процедурния правилник)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/20

         Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Strack/Комисия
   (Дело T-199/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Членове 17, 17а, 19 и член 90, параграф 1 от Правилника - Молба за разрешение за оповестяване на документи - Молба за разрешение за публикуване на текст - Молба за разрешение за използване на констатации пред националните съдебни власти - Недопустимост на жалбата в първоинстанционното производство - Липса на акт с неблагоприятни последици - Член 90, буква а) от Процедурния правилник)
   2013/C 38/33
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 20 януари 2011 г. по дело Strack/Комисия (F-132/07, все още непубликувано в Сборника).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Guido Strack да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

               3.

               Осъжда г-н Strack да заплати на Общия съд сумата от 2 000 EUR, за да възстанови част от разходите, които последният е трябвало да направи.

      (1)  ОВ C 232, 6.8.2011 г.


title: Дело T-581/13: Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — Royal County of Berkshire Polo Club/СХВП — Lifestyle Equities (Royal County of Berkshire POLO CLUB)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/26

         Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — Royal County of Berkshire Polo Club/СХВП — Lifestyle Equities (Royal County of Berkshire POLO CLUB)
   (Дело T-581/13)
   2014/C 24/47
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: J. Maitland-Walker, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Lifestyle Equities CV (Амстердам, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 юли 2013 г., постановено по преписка R 1374/2012-2;

               —

               да присъди на жалбоподателя съдебните разноски за настоящото производство, както и разноските, направени за производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „Royal County of Berkshire POLO CLUB“ за стоки и услуги от класове 9, 14, 16, 18, 25 и 28 — Заявка за марка на Общността № 9 642 621

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрирани марки на Общността №№ 8 456 469, 5 482 484, 532 895 и 364 257

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението изцяло

      Решение на апелативния състав: Отменя частично оспореното решение

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Общността.


title: Дело T-246/14: Определение на Общия съд от 16 април 2015 г. — Yoworld/СХВП — Nestlé („yogorino“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/18

         Определение на Общия съд от 16 април 2015 г. — Yoworld/СХВП — Nestlé („yogorino“)
   (Дело T-246/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 221/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Yoworld SA (Люксембург, Люксембург) (представители: A. Tornato и D. Hazan, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Société des produits Nestlé SA (Вьове, Швейцария)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 20 декември 2013 г. (преписка R 115/2013-2), относно производство по възражение между Société des produits Nestlé SA и Yoworld SA.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне.

               2)

               Осъжда жалбоподателя и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях — половината от съдебните разноски, направени от ответната страна.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело T-847/16: Жалба, подадена на 2 декември 2016 г. — Кипър/EUIPO — POCF („COWBOYS HALLOUMI“)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/57

         Жалба, подадена на 2 декември 2016 г. — Кипър/EUIPO — POCF („COWBOYS HALLOUMI“)
   (Дело T-847/16)
   (2017/C 022/77)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Република Кипър (представители: S. Malynicz, QC, и V. Marsland, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (POCF) (Latsia, Кипър)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: цветна фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „COWBOYS HALLOUMI“ – заявка за регистрация № 11 281 375

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 септември 2016 г. по преписка R 2781/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-360/07: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichts Stuttgart (Германия) на 2 август 2007 г. — Andreas Kunert/Land Baden-Württemberg

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/20

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichts Stuttgart (Германия) на 2 август 2007 г. — Andreas Kunert/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-360/07)
   (2007/C 269/40)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Страни в главното производство

      Ищец: Andreas Kunert

      Ответник: Land Baden-Württemberg
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли членове 43 и 49 ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат държавен монопол върху определени хазартни игри, като например залагания върху резултати от спортни състезания и лотарии, когато в съответната държава-членка като цяло няма последователна и системна политика в областта на ограничаване на хазартните игри, тъй като националните оператори, на които е предоставена концесия, поощряват към участие в други хазартни игри — като държавни залагания върху резултатите от спортни състезания и лотарии — и ги рекламират, и освен това други игри със същата или дори по-висока степен на потенциална опасност от пристрастяване — като залагания върху резултатите от определени спортни събития (конни надбягвания), игрални автомати и казина — могат да се предлагат от частни доставчици на услуги?

               2)

               Следва ли членове 43 и 49 ЕО да се тълкуват в смисъл, че издадените от компетентните национални органи на държавите-членки разрешения за организиране на залагания върху резултатите от спортни състезания, които не са ограничени върху съответната национална територия, дават право на притежателя на разрешението, както и на оправомощени от него трети лица, да правят и изпълняват съответни предложения за сключване на договори на територията на други държави-членки без допълнителни национални разрешения?


title: Дело T-569/12: Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — Marouf/Съвет

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/23

         Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — Marouf/Съвет
   (Дело T-569/12)
   2013/C 63/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Soulieman Marouf (Лондон, Обединено кралство) (представители: V. Davies, Solicitor, T. Eicke, QC, A. Sander, Barrister, и R. Franklin, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782/ОВППС (изменено) (наричано по-нататък „Решението на Съвета“), в частта му, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 442/2011 (изменен) и/или Регламент за изпълнение (ЕС) № 944/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 г. и/или Регламент за изпълнение (ЕС) № 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (наричани по-нататък „Регламентите на Съвета“), в частта им, която се отнася до жалбоподателя,

               —

               да отмени решението на Съвета, съдържащо се в неговото писмо от 30 ноември 2012 г. (Реф. № SGS12/013373), „че жалбоподателят трябва да продължи да фигурира в списъка на лицата и образуванията, включен в приложения I и II към Решение 2012/739/ОВППС на Съвета и в приложения II и IIa към Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета […]“ (наричано по-нататък „Решението“),

               —

               да осъди Европейския съюз да плати обезщетение на жалбоподателя, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
   С първото си основание жалбоподателят твърди липса на правно основание за налагането на ограничителни мерки срещу него и/или че е налице явна грешка в преценката, въз основа на това, че няма рационална връзка между него и лицата, към които са насочени ограничителните мерки, приети от Съюза, а именно тези, които са отговорни за жестоките репресии срещу цивилното население в Сирия.
   С второто си основание жалбоподателят изтъква липса на правно основание за това, че член 24 от Решение 2012/739/ОВППС на Съвета цели да предотврати неговото влизане или транзитно преминаване през територията на държавите членки въз основа на правата на жалбоподателя като гражданин на ЕС съгласно член 20, параграф 2, буква a) и член 21 ДФЕС, и Директива 2004/38/ЕО.
   С третото си основание той твърди, че Решението на Съвета и Регламентите на Съвета нарушават неговите основни права, защитени от Хартата на основните права на ЕС и/или от Европейската конвенция за защита на правата на човека, включително правото на жалбоподателя на човешко достойнство, правото на добра администрация, правото на ефективно средство за защита и на справедлив процес, правото да бъде считан за невинен до доказване на противното и правото на защита, правото на зачитане на неговия личен и семеен живот, дома и кореспонденцията му, свободата на стопанска инициатива и правото му на собственост.


title: Дело T-766/15: Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — Labeyrie/СХВП — Delpeyrat (Изображение на редици от златни рибки на син фон)

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/27

         Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — Labeyrie/СХВП — Delpeyrat (Изображение на редици от златни рибки на син фон)
   (Дело T-766/15)
   (2016/C 078/38)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Labeyrie (Сен Жеур дьо Марен, Франция) (представител: A. Lecomte, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Delpeyrat (Сен Пиер дю Мон, Франция)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: цветна фигуративна марка на Общността (Изображение на редици от златни рибки на син фон) — марка на Общността № 3 916 509

      Производство пред СХВП: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 15 октомври 2015 г. по преписка R 2693/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото с него се потвърждава решението на отдела по отмяна на СХВП, което прекратява правата на дружеството LABEYRIE върху марка на Общността № 3 916 509 за обозначаване на риби, пушени риби, както и пушена сьомга,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009, тълкуван във връзка с член 1, параграф 1, буква а) от същия регламент и с правило 22 и правило 40 от Регламент № 2868/95.


title: Дело T-327/03: Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Al-Aqsa/Съвет ( Обща външна политика и политика за сигурност — Ограничителни мерки срещу лица и образувания с цел борба с тероризма — Замразяване на средства — Иск за отмяна — Мотиви )

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/29

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Al-Aqsa/Съвет
   (Дело T-327/03) (1)

   („Обща външна политика и политика за сигурност - Ограничителни мерки срещу лица и образувания с цел борба с тероризма - Замразяване на средства - Иск за отмяна - Мотиви“)
   (2007/C 199/54)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Stichting Al-Aqsa (Heerlen, Нидерландия) (представители: V. Koppe и L. Janssen, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и S. Marquardt, agents)
   Предмет
   Иск за частична отмяна на Решение на Съвета № 2003/480/EО от 27 юни 2003 г. и за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (EО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 160, стр. 81), в частта, в която ищецът е включен в списък на лица, групи и други образувания, за които тези разпоредби могат да се прилагат, и от друга страна, на Решение № 2003/646/EО от 12 септември 2003 г. за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (EО) № 2580/2001 и за отмяна на решение 2003/480 (ОВ L 229, стр. 22).
   Диспозитив

               1)

               Отменя се Решение 2006/379/EО на Съвета от 29 май 2006 г. за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (EО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2005/930/ЕО, в частта, която се отнася до г-н Stichting Al-Aqsa.

               2)

               Съдът не следва да се произнесе по направеното въз основа на член 241 ЕО искане за установяване на незаконосъобразността на Регламент № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г.

               3)

               Осъжда се Съвета да понесе освен направените от него съдебни разноски и направените от г-н Stichting Al-Aqsa съдебни разноски.

               4)

               Осъжда се Кралство Нидерландия да понесе направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 289, 29.11.2003 г.


title: Дело C-123/08: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия) на 21 март 2008 г. — Strafzaak/D. Wolzenburg

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/18

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия) на 21 март 2008 г. — Strafzaak/D. Wolzenburg
   (Дело C-123/08)
   (2008/C 116/33)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Rechtbank Amsterdam
   Страни в главното производство
   D. Wolzenburg
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли под лица, които по смисъла на член 4, параграф 6 от Рамковото решение (1) се намират в изпълняващата държава или пребивават там, да се разбират лицата, които не са граждани на изпълняващата държава, а на друга държава-членка, и на основание член 18, параграф 1 ЕО се намират законосъобразно в изпълняващата държава, независимо от продължителността на законосъобразното пребиваване?

               2) а)

               При отрицателен отговор на първия въпрос: Следва ли посочените в първия въпрос понятия да се тълкуват по начин, че те да се отнасят до лица, които не са граждани на изпълняващата държава-членка, а на друга държава-членка, и преди задържането им на основание на европейска заповед за арест са се намирали поне определено време съгласно член 18, параграф 1 ЕО законосъобразно в изпълняващата държава-членка?

               б)

               При утвърдителен отговор на въпрос 2 а): Какви изисквания следва да се поставят към продължителността на законосъобразното пребиваване?

               3)

               При утвърдителен отговор на въпрос 2 а): Може ли освен изискванията към продължителността на законосъобразното пребиваване изпълняващата държава да постави и допълнителни изисквания от административноправен характер, като притежаването на разрешение за пребиваване за неограничен срок?

               4)

               Попада ли национална мярка, която установява предпоставките, при които изпълнението на издадена за целите на изпълнението на наказание лишаване от свобода европейска заповед за арест може да се откаже от съдебния орган, в приложното поле (от материална гледна точка) на Договора за ЕО?

               5)

               Предвид обстоятелството, че:

                           —

                           Член 6, параграфи 2 и 5 от OLW (2) съдържа уредба, според която лицата, които нямат нидерландско гражданство, обаче имат разрешение за пребиваване за неограничен срок в Нидерландия, са равнопоставени на нидерландските граждани
                           и

                           —

                           тази уредба води до това, че когато е издадена европейска заповед за арест за изпълнение на наказание лишаване от свобода по влязла в сила присъда, предаването на тези групи от лица трябва да се откаже,

                     представлява ли член 6, параграфи 2 и 5 от OLW забранена от член 12 ЕО дискриминация, тъй като споменатото равнопоставяне не важи по същия начин за гражданите на други държави-членки с право на пребиваване по член 18, параграф 1 ЕО, които няма да загубят това право на пребиваване в резултат от наложеното наказание лишаване от свобода с влязла в сила присъда, които обаче не разполагат с разрешение за пребиваване за неограничен срок в Нидерландия?

      (1)  Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007, глава 19, том 6, стр. 3).

      (2)  Overleveringswet (Staatsblad 2004, стр. 195, в по-късната му редакция след изменение).


title: Дело C-223/07: Иск, предявен на 3 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/17

         Иск, предявен на 3 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-223/07)
   (2007/C 140/27)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrel и P. Dejmek)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания на ищеца

               —

               да установи, че поради неприемане на законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/49/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (1) и Директива 2004/50/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Директива 96/48/ЕО на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската високоскоростна железопътна система и Директива 2001/16/EО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система (2) или при всички случаи, поради това, че не е уведомила Комисията за такива, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си съгласно тази директива

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Предписаният за транспонирането на директивата срок е изтекъл на 30 април 2006 г.

      (1)  OВ 2004 г., L 164, стp. 44.

      (2)  OВ 2004 г., L 164, стp. 114.


title: Дело C-593/11 P: Определение на Съда от 13 декември 2012 г. — Alliance One International Inc./Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картел — Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Вменяване на неправомерното поведение на дъщерните дружества на техните дружества майки — Презумпция за невиновност — Право на защита — Задължение за мотивиране)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/4

         Определение на Съда от 13 декември 2012 г. — Alliance One International Inc./Европейска комисия
   (Дело C-593/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картел - Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Вменяване на неправомерното поведение на дъщерните дружества на техните дружества майки - Презумпция за невиновност - Право на защита - Задължение за мотивиране)
   2013/C 108/07
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alliance One International Inc. (представител: G. Mastrantonio, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: E. Gippini Fournier)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 9 септември 2011 г. по дело Alliance One International/Комисия (T-25/06), с което се отхвърля жалба с предмет частичната отмяна на Решение 2006/901/ЕО на Комисията от 20 октомври 2005 г. относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 от Договора за ЕО (дело COMP/C.38.281/B.2 — Суров тютюн — Италия) [нотифицирано под номер C(2005) 4012] (ОВ L 353, стp. 45) във връзка с картел за определяне на цените, плащани на производителите и останалите посредници, и за разпределяне на доставчиците на италианския пазар на суров тютюн, както и за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Alliance One International Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-146/07: Иск, предявен на 13 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/34

         Иск, предявен на 13 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-146/07)
   (2007/C 95/65)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Simonsson и W. Wils)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2001/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година (1) относно правото на препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството, или, във всеки случай, не е съобщило на Комисията за приетите разпоредби, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си съгласно директивата, и

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът, предвиден за транспониране на директивата, е изтекъл на 31 декември 2005 г.

      (1)  OВ 2001 L 272, стр. 32.


title: Дело T-28/07: Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Fels-Werke и други/Комисия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/26

         Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Fels-Werke и други/Комисия
   (Дело T-28/07)
   (2007/C 69/55)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: Fels-Werke GmbH (Goslar, Германия), Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Aachen, Германия) и Spenner Zement GmbH & Co. KG (Erwitte, Германия) [представители: адвокати H. Posser и S. Altenschmidt]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени член 1, точка 2 от Решението на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно Националния план за разпределение на разрешителни за емисии на парникови газове, предоставен от Германия съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (номерът на документа не е публикуван), доколкото с този член се определят като несъвместими с Директива 2003/87/ЕО гарантираните квоти за първия период на търговия, посочени в Глава 6.2 от Националния план на Германия за разпределение в рубрики „Допълнителни нови инсталации съгласно § 11 ZuG 2007 [Закон за разпределение на квоти] “и „Разпределение съгласно § 8 ZuG 2007 [Закон за разпределение на квоти]“,

               —

               да се отмени член 2, точка 2 от Решението, доколкото с този член на Федерална република Германия се поставят изисквания за прилагането на гарантираните за първия период на търговия квоти, посочени в Глава 6.2 от Националния план на Германия за разпределение в рубрики „Допълнителни нови инсталации съгласно § 11 ZuG 2007 [Закон за разпределение на квоти] “и „Разпределение съгласно § 8 ZuG 2007 [Закон за разпределение на квоти]“, и така се налагат същите фактори за изпълнение, приложими към други сравними инсталации,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците атакуват решението на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно Националния план за разпределение на разрешителни за емисии на парникови газове, предоставен от Германия съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета. Във въпросното решение Комисията възразява относно определени аспекти на Националния план на Германия за разпределение поради несъвместимост с приложение III към Директива 2003/87/ЕО. (1)

   Ищците — оператори на инсталации, подлежащи на включване в схемата на търговия с квоти, твърдят, че са пряко и лично засегнати от оспорваното решение.
   В подкрепа на иска си те посочват следните четири правни основания:
   На първо място, те изтъкват, че на 29 ноември 2006 г. Комисията вече не е била оправомощена да отхвърли Националния план на Германия за разпределение, тъй като предвиденият за това в член 9, параграф 3 от Директива 2003/83/ЕО задължителен срок е бил изтекъл.
   В допълнение, ищците оспорват по същество неправилното прилагане на член 9, параграф 3 във връзка с критериите на приложение III към Директива 2003/87/ЕО. Според тях, критикуваните от Комисията гарантирани квоти за по-нови инсталации не представляват държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Те не водят също така до неоснователно поставяне в по-благоприятно положение на засегнатите инсталации.
   Освен това, според тях оспорваното решение не е достатъчно обосновано и поради това нарушава член 235 от Договора за ЕО.
   Ищците считат, на последно място, че оспорваното решение накърнява общностния принцип на оправдани правни очаквания.

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32).


title: Дело C-348/10: Преюдициално запитване, отправено от Senāta Administratīvo lietu departaments (Република Латвия) на 9 юли 2010 г. — SIA „Norma-A“ и SIA „Dekom“ /Ludzas novada dome

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/32

         Преюдициално запитване, отправено от Senāta Administratīvo lietu departaments (Република Латвия) на 9 юли 2010 г. — SIA „Norma-A“ и SIA „Dekom“/Ludzas novada dome
   (Дело C-348/10)
   ()
   2010/C 246/54
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments

      Страни в главното производство

      Ищци: SIA „Norma-A“, SIA „Dekom“

      Ответник: Ludzas novada dome

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 1, параграф 3, буква б) от Директива 2004/17/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че трябва да се счита за концесия за обществена услуга договор, по силата на който на спечелилия оферент се възлага предоставянето на обществени транспортни услуги с автобус, при положение че част от насрещната престация се състои в правото да се експлоатират въпросните услуги, възлагащият орган предоставя на изпълнителя на услугите компенсация за свързаните с експлоатирането им загуби и освен това публичноправните норми, уреждащи предоставянето на тези услуги, ограничават свързания с експлоатирането им риск?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос, прилага ли се пряко в Република Латвия, считано от 21 декември 2009 г., член 2г, параграф 1, буква б) от Директива 92/13/ЕИО, изменена с Директива 2007/66/ЕО (2)?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, трябва ли член 2г, параграф 1, буква б) от Директива 92/13/ЕИО да се тълкува в смисъл, че е приложим по отношение на обществени поръчки, които са възложени преди изтичане на срока за транспониране на Директива 2007/66/ЕО?

      (1)  Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3; поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 169).

      (2)  Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335, стр. 31).


title: Дело C-670/13 P: Жалба, подадена на 13 декември 2013 г. от The Cartoon Network, Inc. срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 2 октомври 2013 г. по дело T-285/12 — The Cartoon Network, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/29

         Жалба, подадена на 13 декември 2013 г. от The Cartoon Network, Inc. срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 2 октомври 2013 г. по дело T-285/12 — The Cartoon Network, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-670/13 P)
   2014/C 52/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Cartoon Network, Inc. (представител: I. Starr, Solicitor)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли:

               —

               обжалваното съдебно решение да бъде отменено от Съда и спорното решение да бъде отменено, или, при условията на евентуалност,

               —

               обжалваното съдебно решение да бъде отменено от Съда и върнато на Общия съд, и

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

               1.

                  Нарушение на членове 35 и 53 от Статута на Съда на Европейския съюз („Статута“)

               В членове 35 и 53 от Статута се посочва, че Общият съд е длъжен да излага мотивите, на които са основани решенията. В обжалваното съдебно решение Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е мотивирал извода си, че съответните потребители са само специалистите.

               2.

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009/ЕО на Съвета
                   (1): изопачаване на фактите: съответните потребители

                           2.1.

                           Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е направил извода, че съответните потребители са само специалисти и са едни и същи за съответните услуги, обхванати от марката на встъпилата страна и от заявената за регистрация марка, тъй като този извод се основавал на изопачаване на фактите, представени пред Общия съд. Общият съд и апелативният състав трябвало да ограничат своя анализ до спецификацията на заявката за регистрация на марка на Общността, или при условията на евентуалност,

                           2.2.

                           Ако Общият съд правилно е достигнал до извода, че съответните потребители както на марката, заявена за регистрация като марка на Общността, така и на марката на встъпилата страна, са само специалисти, Общият съд трябвало да приеме, че не е имало вероятност от объркване между марката, заявена за регистрация като марка на Общността, и марката на встъпилата страна заради по-високата степен на внимание на съответните професионални потребители.

               3.

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009/ЕО на Съвета: изопачаване на фактите: сходство на услугите и нарушение на член 75 от Регламент 207/2009/ЕО на Съвета

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е достигнал до извода, че услугите, обхванати от заявената за регистрация марка на Общността, са сходни с услугите, защитени от марката на встъпилата страна, като се има предвид inter alia съответното им естество и предназначение, крайните ползватели и съответните потребители. Освен това, като се основали на факти по тяхна собствена инициатива, Общият съд и апелативният състав допуснали грешка при прилагане на правото.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността

      ОВ L 78, 24.3.2009 г., стр. 1


title: Дело T-347/13: Жалба, подадена на 1 юли 2013 г. — Hawe Hydraulik/СХВП — HaWi Energietechnik (HAWI)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/37

         Жалба, подадена на 1 юли 2013 г. — Hawe Hydraulik/СХВП — HaWi Energietechnik (HAWI)
   (Дело T-347/13)
   2013/C 252/63
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Hawe Hydraulik SE (Мюнхен, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: HaWi Energietechnik AG (Егенфелден, Германия)

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 април 2013 г. по преписка R 1690/2012-4 по заявка № 6 558 589 за регистрация на знака „HAWI“ като марка на Общността,

               —

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: HaWi Energietechnik AG

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „HAWI“ за стоки и услуги от класове 7, 9, 35, 37 и 42 — заявка за марка на Общността № 6 558 589

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка за стоки от класове 7 и 9, съдържаща словния елемент „HAWE“

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 42, параграф 2 във връзка с член 78, параграф 1, буква е) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на правото на изслушване във връзка с неправилната преценка на доказателствената сила на клетвената декларация,

               —

               нарушение на правото на изслушване във връзка с неправилната преценка на доказателствената сила на извадките от интернет,

               —

               нарушение на правото на изслушване във връзка с преценката на доказателствата за използването в тяхната съвкупност,

               —

               нарушение на правото на изслушване във връзка с несъобразяването на някои доказателства за използването,

               —

               нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-262/06 P: Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2008 г. — Комисия/D (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Отмяна в първоинстанционното производство на решението на Комисията — Професионална болест — Отказ болестта да се признае за професионална болест или да се признае влошаването на болестта, от която страда длъжностното лице — Допустимост на жалбата — Допустимост на правното основание, разглеждано в първоинстанционното производство — Сила на пресъдено нещо)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/47

         Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2008 г. — Комисия/D
   (Дело T-262/06 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Отмяна в първоинстанционното производство на решението на Комисията - Професионална болест - Отказ болестта да се признае за професионална болест или да се признае влошаването на болестта, от която страда длъжностното лице - Допустимост на жалбата - Допустимост на правното основание, разглеждано в първоинстанционното производство - Сила на пресъдено нещо)
   (2008/C 209/82)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: J. Currall)

      Друга страна в производството: D (Брюксел, Белгия) (представители: J. Van Rossum, S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и É. Marchal, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Axa Belgium (представители: първоначално C. Goossens, P. Meessen и S. Wilmet, впоследствие C. Goossens и P. Meessen, avocats)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 юли 2006 г. по дело D/Комисия (F-18/05, все още непубликувано в Recueil), с която се цели отмяна на това решение.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 12 юли 2006 г. по дело D/Комисия (F-18/05).

               2)

               Връща делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане.

               3)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело T-247/10: Жалба, подадена на 28 май 2010 г. — medi/СХВП — Deutsche Medi Präventions (deutschemedi.de)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/48

         Жалба, подадена на 28 май 2010 г. — medi/СХВП — Deutsche Medi Präventions (deutschemedi.de)
   (Дело T-247/10)
   ()
   2010/C 209/72
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: medi GmbH & Co. KG (Bayreuth, Германия) (представители: адв. D. Terheggen, адв. H. Lindner и адв. T. Kiputh, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Deutsche Medi Präventions GmbH (Дюселдорф, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 март 2010 година по преписка R 1366/2008-4;

               —

               да се отхвърли изцяло заявката за регистрация на марка на Общността ЕМ 5 089 099;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Deutsche Medi Präventions GmbH

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „deutschemedi.de“ за услуги от клас 35

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германската словна марка „medi.eu“ за стоки и услуги от класове 5, 10, 35, 39, 41, 42 и 44; германската словна марка „medi welt“ за стоки и услуги от класове 5, 10, 35, 38, 39, 41, 42, 43 и 44; германската словна марка „medi-Verband“ за стоки и услуги от класове 5, 10, 35, 38, 39, 41, 42, 43 и 44; словната марка на Общността „World of medi“ за стоки и услуги от класове 3, 5, 10, 35, 41 и 42; германската фигуративна марка, която съдържа словните елементи „medi Ich fühl mich besser“, за стоки и услуги от класове 5, 10, 35, 38, 39, 41, 42, 43 и 44; търговското и дружествено име, използвано в търговския оборот, което съдържа словния елемент „medi“, за всички стоки и услуги, предмет на посочените по-горе марки на територията на Съюза

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1 и параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като съществува вероятност от объркване между конфликтните марки и жалбоподателят е доказал, че той е притежател на търговските и дружествени права, както и нарушение на правото на изслушване съгласно член 73 от Регламент № 207/2009.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).


title: Дело T-12/08 P: Жалба, подадена на 4 януари 2008 г. от M срещу Определение, постановено на 19 октомври 2007 г. от Съда на публичната служба по дело M/ЕMEА, F-23/07,

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/59

         Жалба, подадена на 4 януари 2008 г. от M срещу Определение, постановено на 19 октомври 2007 г. от Съда на публичната служба по дело M/ЕMEА, F-23/07,
   (Дело T-12/08 P)
   (2008/C 64/95)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: M (Broxbourne, Обединено кралство) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска агенция по лекарствата (ЕАЛ)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Определение на Съда на публичната служба от 19 октомври 2007 г. по дело M/Европейска агенция по лекарствата,,по дело F-23/07,

               —

               да се отмени решението на Агенцията от 25 октомври 2006 г., в частта в която то отхвърля искането от 8 август 2006 г. за сезиране на комисията по инвалидност,

               —

               да се отмени решението на Агенцията, с което се отхвърля искането за обезщетение,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски за двете инстанции.

         Правни основания и основни доводи
   С жалбата си жалбоподателят иска отмяна на Определението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля като недопустима жалбата с предмет отмяна на решението от 25 октомври 2006 г. на Европейската агенция по лекарствата за отхвърляне на искането му за създаване на комисия по инвалидност, както и на решението от 31 януари 2007 г., с което се отхвърля искането му за обезщетение.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва едно единствено правно основание, изведено от неспазване на общностното право от Съда на публичната служба. Той изтъква, че Съдът на публичната служба бил допуснал грешка при тълкуване на обхвата на жалбата му пред първата инстанция и следователно се е произнесъл ultra petita. Той твърди също така, че Съдът на публичната служба освен това бил нарушил член 33, параграфи 1 и 2 от Условията за работа на другите служители.


title: Дело T-535/16: Определение на Общия съд от 5 декември 2016 г. — McGillivray/Комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/55

         Определение на Общия съд от 5 декември 2016 г. — McGillivray/Комисия
   (Дело T-535/16) (1)

   (2017/C 038/72)
   Език на производството: френски
   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 89, 16.3.2015 г. (дело, заведено първоначално пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-12/15 и препратено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело C-253/13: Определение на председателя на Съда от 21 октомври 2013 г.  — Европейска комисия/Република България

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/30

         Определение на председателя на Съда от 21 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Република България
   (Дело C-253/13) (1)

   2014/C 102/46
   Език на производството: български
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 189, 29.6.2013 г.


title: Дело C-300/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik/AOK Rheinland/Hamburg (Директива 2004/18/ЕО — Обществени поръчки за доставки и за услуги — Обществени здравноосигурителни каси — Публичноправни организации — Възлагащи органи — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Изработване и доставяне на ортопедични обувки, индивидуално приспособени за нуждите на пациентите — Подробни съвети, давани на пациентите)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik/AOK Rheinland/Hamburg
   (Дело C-300/07) (1)

   (Директива 2004/18/ЕО - Обществени поръчки за доставки и за услуги - Обществени здравноосигурителни каси - Публичноправни организации - Възлагащи органи - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Изработване и доставяне на ортопедични обувки, индивидуално приспособени за нуждите на пациентите - Подробни съвети, давани на пациентите)
   2009/C 180/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik

      Ответник: AOK Rheinland/Hamburg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, параграф 2, букви в) и г), параграф 4, параграф 5 и параграф 9, втора алинея, буква в) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 [поправка ОВ L 182, 2008 г., стр. 282]) — Процедура за възлагане на обществена поръчка на здравноосигурителна каса, включена в законова осигурителна схема, която се отнася за доставката на ортопедични обувки за осигурените лица — Понятие за публичноправна организация — Престации, които включват доставката на обувки, произведени според индивидуалните изисквания на всяко осигурено лице, както и подробна консултация относно използването на стоката — Квалификация на тези престации като „обществени поръчки за доставки“ или като „обществени поръчки за услуги“?

      Диспозитив

               1.

               Член 1, параграф 9, втора алинея, буква в), първа хипотеза от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че финансиране в по-голямата част от държавата е налице, когато дейността на обществените здравноосигурителни каси се финансира главно от вноски, дължими от осигурените лица, които се налагат, изчисляват и събират съгласно правила на публичното право като разглежданите в главното производство. Такива здравноосигурителни каси трябва да се разглеждат като публичноправни организации и следователно като възлагащи органи за целите на прилагането на нормите на тази директива.

               2.

               Когато смесена обществена поръчка има за обект едновременно стоки и услуги, критерият, който следва да се приложи, за да се определи дали съответната обществена поръчка трябва да се разглежда като обществена поръчка за доставки или като обществена поръчка за услуги, е съответната стойност на стоките и услугите, включени в тази обществена поръчка. При предоставянето на стоки, които са произведени и индивидуално приспособени в зависимост от нуждите на всеки клиент, и за използването на които всеки клиент следва да бъде лично консултиран, изработването на посочените стоки трябва да бъде отнесено към частта „доставки“ на посочената обществена поръчка за целите на изчисляването на стойността на всяка от съставните части на същата.

               3.

               В хипотезата, при която предоставянето на услуги се оказва преобладаващо по отношение на доставката на стоки в съответната обществена поръчка, трябва да се разглежда като „рамково споразумение“ по смисъла на член 1, параграф 5 от Директива 2004/18 споразумение като разглежданото по главното производство, сключено между обществена здравноосигурителна каса и икономически оператор, в което са определени възнагражденията за различните форми на обслужване, очаквани от този оператор, както и продължителността на прилагането на споразумението, като посоченият оператор поема задължението да го изпълнява по отношение на осигурените лица, които поискат това от него, а само посочената здравноосигурителна каса от своя страна дължи възнаграждение за действията на същия оператор.

      (1)  ОВ C 235, 6.10.2007 г.


title: Дело C-283/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Herbert Blesgen/TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/19

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Herbert Blesgen/TUIfly GmbH
   (Дело C-283/17)
   (2017/C 283/26)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищец: Herbert Blesgen

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е отрицателен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася, или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-55/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 февруари 2011 г. — Vodafone España, S.A.

text:
               7.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 139/12

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 7 февруари 2011 г. — Vodafone España, S.A.
   (Дело C-55/11)
   2011/C 139/22
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страна в главното производство

      Жалбоподател: Vodafone España, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 13 от Директива 2002/20/ЕO (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която позволява да се изисква такса за право за изграждане на съоръжения в имоти, публична общинска собственост, от предприятия оператори, които, без да са собственици на мрежата, я използват за предоставяне на мобилни телефонни услуги?

               2.

               В случай, че таксата се приеме за съвместима с посочения член 13 от Директива 2002/20/ЕО, отговарят ли условията, при които тя се налага съгласно спорния общински правилник, на изискванията на посочения член за обективност, пропорционалност и липса на дискриминация, както и на необходимостта от гарантиране на оптималното използване на съответните ресурси?

               3.

               Следва ли да се признае непосредствено действие на посочения член 13 от Директива 2002/20/ЕО?

      (1)  ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183.


title: Дело T-270/15: Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — ANKO/REA (Арбитражна клауза — Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, сключено по Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.) — Проект ESS — Съответствие с договорните клаузи на спирането на плащанията към жалбоподателя и на условията за отмяна на същото спиране на плащанията — Лихви за забава)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/24

         Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — ANKO/REA
   (Дело T-270/15) (1)

   ((Арбитражна клауза - Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, сключено по Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.) - Проект ESS - Съответствие с договорните клаузи на спирането на плащанията към жалбоподателя и на условията за отмяна на същото спиране на плащанията - Лихви за забава))
   (2017/C 022/31)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)

      Ответник: Изпълнителна агенция за научни изследвания (представители: S. Payan-Lagrou и V. Canetti, първоначално подпомагани от O. Lytra, впоследствие A. Saratsi, адвокати)

      Предмет

   Искане на основание член 272 ДФЕС да се установи, че с наложеното от REA спиране на изплащането на остатъка от дължимата финансова помощ на жалбоподателя във връзка с изпълнението на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства № 217951 за финансирането на проект, озаглавен „Emergency support system“, сключено по Седмата рамкова програма на Европейската комисия за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.), се нарушават договорните задължения на REA и че съответната сума трябва да бъде изплатена на жалбоподателя ведно с лихви за забава, считано от връчването на исковата молба.

      Диспозитив

               1)

               Изпълнителната агенция за научни изследвания (REA) е спряла плащанията към ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias в нарушение на точка II.5, параграф 3, буква г) от общите условия, приложени към споразумението за отпускане на безвъзмездни средства № 217951 за финансиране на проекта, озаглавен „Emergency support system“, сключено по Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007—2013 г.).

               2)

               Осъжда REA да заплати на ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias сума, съответстваща на междинните плащания, които не е трябвало да бъдат спирани, във връзка с участието на посоченото дружество в проекта, озаглавен „Emergency support system“, в границите на остатъка от финансовата помощ към момента на спирането на плащанията, ведно с лихви за забава, които за всеки отчетен период започват текат от изтичането на 105-дневния срок за плащане след получаването на съответните доклади, съгласно действащия в първия ден от месеца на крайния срок за плащане лихвен процент, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз, серия С, увеличен с три и половина процентни пункта.

               3)

               Осъжда REA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело C-443/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 11 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Erika Hollmann/Fazenda Publica (Пряко данъчно облагане — Облагане на печалба, получена при прехвърляне на недвижим имот — Свободно движение на капитали — Данъчна основа — Дискриминация — Съгласуваност на данъчната система)

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/15

         Решение на Съда (четвърти състав) от 11 октомври 2007 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Erika Hollmann/Fazenda Publica
   (Дело C-443/06) (1)

   (Пряко данъчно облагане - Облагане на печалба, получена при прехвърляне на недвижим имот - Свободно движение на капитали - Данъчна основа - Дискриминация - Съгласуваност на данъчната система)
   (2007/C 297/23)
   Език на производството: португалски
   Препращаща юрисдикция
   Supremo Tribunal Administrativo
   Страни в главното производство

      Ищец: Erika Hollmann

      Ответник: Fazenda Publica

      Встъпила страна: Ministério Público
   Предмет
   Преюдициално запитване — Supremo Tribunal Administrativo — Тълкуване на членове 12 ЕО, 18 ЕО, 39 ЕО, 43 ЕО и 56 ЕО — Облагане на печалба, реализирана при възмездно отчуждаване на недвижимо имущество — Изключване от предвиденото за местните лица частично освобождаване от данък във връзка с печалбата при отчуждаване, когато отчуждаването е осъществено от местни лица на друга държава-членка
   Диспозитив
   Член 56 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като въпросната в главното производство, предвиждаща за печалбата в резултат на прехвърляне, извършено от местно лице на друга държава-членка, на находящ се в държава-членка недвижим имот, в случая Португалия, по-голяма данъчна тежест в сравнение с тази, която би се приложила за същия вид сделка върху реализираната печалба от местно лице на държавата, в която се намира този недвижим имот.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-330/08: Определение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Ligny Pesca di Guaiana Francesco и др./Комисия (Жалба за отмяна — Регламент (ЕО) № 530/2008 — Възстановяване на ресурсите от червен тон — Определяне на ОДУ за 2008 г. — Акт с общо приложение — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/12

         Определение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Ligny Pesca di Guaiana Francesco и др./Комисия
   (Дело T-330/08) (1)

   (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) № 530/2008 - Възстановяване на ресурсите от червен тон - Определяне на ОДУ за 2008 г. - Акт с общо приложение - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2012/C 109/26
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Ligny Pesca di Guaiana Francesco e C. Snc (Trapani, Италия) и другите шест жалбоподатели, чиито имена фигурират като приложение към определението (представители: A. Clarizia, P. Ziotti, P. De Luca, A. Amatucci и R. Malinconico, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Banks и D. Nardi)

      Предмет

   Искане за отмяна на член 1 и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море (ОВ L 155, стр. 9)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Ligny Pesca di Guaiana Francesco e C. Snc и другите шест жалбоподатели, чиито имена фигурират като приложение към определението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 272, 25.10.2008 г.


title: Дело C-524/04: Решение на Съда (голям състав) от 13 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue (Свобода на установяване — Свободно движение на капитали — Корпоративен данък — Лихви по заем, изплатени на свързано дружество, установено в друга държава-членка или в трета държава — Определяне на лихвите като разпределена печалба — Съгласуваност на данъчната система — Избягване на данъчно облагане)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/5

         Решение на Съда (голям състав) от 13 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue
   (Дело C-524/04) (1)

   (Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Корпоративен данък - Лихви по заем, изплатени на свързано дружество, установено в друга държава-членка или в трета държава - Определяне на лихвите като разпределена печалба - Съгласуваност на данъчната система - Избягване на данъчно облагане)
   (2007/C 95/07)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Страни в главното производство

      Ищци: Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation

      Ответник: Commissioners of Inland Revenue
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на членове 43, 49 и 50 ЕО — Национално данъчно законодателство — Възможност за дружество, установено на националната територия, да приспадне за целите на данъчното облагане лихвите, платени по заем, отпуснат от дружеството–майка — Различни положения с оглед на мястото, където е установено дружеството-майка
   Диспозитив

               1.

               Член 43 ЕО не допуска законодателство на държава-членка, което ограничава възможността за местно дружество да приспадне за целите на данъчното облагане лихвите по заем, изплатени на пряко или непряко дружество-майка, което е установено в друга държава-членка или на дружество, установено в друга държава-членка, което се контролира от такова дружество-майка, без да установява такова ограничение за местно дружество, което е получило заем от друго, също местно дружество, освен ако — първо — това законодателство се основава на преценка на обективни и подлежащи на проверка елементи, които позволяват да се установи съществуването на изцяло изкуствена схема само за целите на данъчното облагане, и предвижда възможност за данъчно задълженото лице да представи, ако е необходимо и без прекомерни административни изисквания, доказателства за търговската обоснованост на въпросната операция и — второ — когато е установена такава схема, това законодателство определя тези лихви като разпределена печалба само доколкото те надхвърлят това, което би било уговорено в условията на пълна конкуренция.

               2.

               Член 43 ЕО не намира приложение за законодателство като посоченото в първия въпрос, когато то се прилага в случаи, в които местно дружество получава заем от дружество, което е установено в друга държава–членка или в трета държава и което не контролира дружеството–заемополучател, при условие че тези две дружества са контролирани пряко или непряко от едно общо дружество–майка, установено в трета държава.

               3.

               При липсата на общностна правна уредба, вътрешното право на всяка държава–членка следва да определи компетентния съд и процесуалните предпоставки за съдебните искове, предназначени да гарантират правата, които произтичат за лицата от правото на Общността, включително класификацията на исковете, заведени от увредените лица пред националните съдилища. Последните са длъжни да гарантират на лицата ефективни средства за съдебна защита, чрез които да получат възстановяване на надвнесен данък и на сумите, които са платили на тази държава–членка или които последната е удържала в пряка връзка с този данък. По отношение на другите вреди, претърпени от дадено лице поради нарушение на правото на Общността, което може да бъде вменено на държава–членка, същата е длъжна да поправи вредите, причинени на частноправни субекти при условията, посочени в точка 51 на Решението от 5 март 1996 г., Brasserie du Pêcheur и Factortame (C-46/93 и C-48/93), без това да изключва възможността в националното право да бъде предвидена отговорност за държавата при по-леки условия.
               Когато се установи, че законодателство на държава–членка представлява забранено от член 43 ЕО нарушение на свободата на установяване, за да определи подлежащите на обезщетение вреди, препращащата юрисдикция може да провери дали увредените лицата са проявили достатъчна грижа за предотвратяване или ограничаване на вредоносните последици и по-специално дали са използвали своевременно всички предоставени им правни средства за защита. При все това, за да се избегне положение, при което упражняването на правата, предоставени на частноправни субекти от член 43 ЕО, ще се окаже невъзможно или прекомерно затруднено, препращащата юрисдикция може да определи дали приложението на това законодателство, заедно, когато е необходимо, със съответните разпоредби от спогодбите за избягване на двойното данъчно облагане, би довело във всички случаи до отхвърляне на исканията, които ищците в главното производство са отправили към данъчната администрация на въпросната държава–членка.

      (1)  ОВ C 57, 05.3.2005 г.


title: Дело T-238/07: Иск, предявен на 11 юли 2007 г. — Ristic и др./Комисия

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/42

         Иск, предявен на 11 юли 2007 г. — Ristic и др./Комисия
   (Дело T-238/07)
   (2007/C 211/79)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищци: Ristic AG (Burgthann, Германия), Piratic Meeresfrüchte Import GmbH (Burgthann, Германия), Prime Catch Seafood GmbH (Burgthann, Германия) и Rainbow Export Processing SA (San José, Costa Rica) (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени на основание член 231, първа алинея ЕО Решение 2007/362/EО на Комисията от 16 май 2007 г., в частта, в която с него се изменя Решение 2004/432/EО в смисъл, че Коста Рика се заличава от приложението на директивата, нито в първата колона със своя код ISO-2, нито във втората с наименованието си, нито в осмата със знак „X“с цел обозначаване, че съгласно Решение 2004/432 се разрешава вноса от Коста Рика в Европейския съюз на животни и на продукти със животински произход от аквакултури с произход Коста Рика,

               —

               да се установи, че Европейската общност е длъжна да поправи вредите, причинени с решението, чийто автор е Комисията,

               —

               да се осъди Комисията да заплати необходимите разноски в съответствие с член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците оспорват Решение 2007/362 на Комисията, с което Коста Рика се заличава от списъка на страните, за които са били одобрени плановете за мониторинг на остатъчни вещества по отношение на животни и на продукти със животински произход от аквакултури.
   Ищците са предприятия с предмет на дейност по-специално в областта на преработката и на продажбата на изкуствено отглеждани скариди във водни ферми в Коста Рика и в Еквадор. Те твърдят, че спорното решение ги засяга пряко и лично по смисъла на член 230, четвърта алинея ЕО.
   В подкрепа на иска си ищците изтъкват по-специално, че оспореното решение е незаконосъобразно поради нарушение на принципа за пропорционалност. Те твърдят освен това, че ответникът е нарушил правото им на справедлив процес, както и че е извършил злоупотреба с власт.


title: Дело T-1/07: Иск, предявен на 2 януари 2007 г. — Apache Footwear и Apache II Footwear/Съвет

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/30

         Иск, предявен на 2 януари 2007 г. — Apache Footwear и Apache II Footwear/Съвет
   (Дело T-1/07)
   (2007/C 56/60)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: Apache Footwear и Apache II Footwear (Guangzhou, Китай) [представители: O. Prost и S. Ballschmiede, адвокати]

      Ответник: Съвет на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени член 1 от Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година (1) за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на определени видове обувки с кожена горна част на обувката, с произход от Китайската народна република и Виетнам в частта, в която се налага мито в размер на 16,5 % върху вноса на произведени от ищеца продукти;

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищците търсят частична отмяна на оспорвания регламент в съответствие член 230, параграф 4 ЕО, доколкото с него се налагат окончателни антидъмпингови мита върху техния внос в Европейския съюз.
   Ищците изтъкват три правни основания в подкрепа на своите искания:
   Първо, ищците посочват, че Съветът, при проучване дали ищците отговарят на критерия за предоставяне на режим на третиране като пазарна икономика („МЕТ“) в съответствие с член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 384/96 (по-нататък „Базовия регламент“), е нарушил последния, както и своето задължение за мотивиране по член 253 ЕО, тъй като не е проучил дали ищците са били обект на значителна държавна намеса.
   Второ, ищците твърдят, че Съветът, отказвайки да вземе предвид допълнителни значими данни, е нарушил своето задължение за полагане на дължимата грижа и принципа на доброто управление, вследствие на което е допуснал явна грешка в оценката.
   Трето, ищците поддържат, че с отказа си да изключи детските обувки от обхвата на мерките по окончателния регламент, Съветът е нарушил член 21 от Базовия регламент, своето задължение за мотивиране по силата на член 253 ЕО и е допуснал явна грешка в оценката.

      (1)  ОВ L 275, 2006 г., стр. 1.


title: Дело T-853/16: Жалба, подадена на 5 декември 2016 г. — Techniplan/Комисия

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/58

         Жалба, подадена на 5 декември 2016 г. — Techniplan/Комисия
   (Дело T-853/16)
   (2017/C 022/78)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Techniplan Srl (Рим, Италия) (представители: R. Giuffrida и A. Bonavita, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да обяви, че Европейската комисия е нарушила член 265 ДФЕС, като не е взела становище по искането, изпратено от Techniplan с официално уведомително писмо,

               —

               да наложи на Европейската комисия предвиденото в член 266 ДФЕС задължение за действие и да я осъди да заплати обезщетение за вреди за всеки ден забава на изпълнението на това задължение, както и съдебните разноски, такси и хонорари.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят е инженерно дружество, на което са възложени редица проекти в африкански държави (Контрол и надзор на работите по планиране и асфалтиране на пътя Баникоара-Канди в Бенин, контрол на работите на път RN32 Уалах-Мирингони, Коморски острови, надзор на работите по редовна поддръжка на асфалтираните пътища на Анжуан и Мофели, Коморски острови, надзор и контрол на работите по редовна поддръжка в Гранд Комор, Коморски острови, контрол и надзор на работите по изграждане на национален път № 1 Кинкала-Миндули в Конго, контрол и надзор на работите по планиране и асфалтиране на пътя Буар-Фамбеле в Централноафриканската република и надзор на работите в рамките на PA PNDS в Демократична република Конго).
   В това отношение жалбоподателят посочва, че всички тези проекти са били завършени и проверени от компетентните национални органи, а съответните фактури са били изплатени и одобрени от органите на Европейската комисия, която финансира проектите. Въпреки това и съвсем неочаквано фактурите започват да се осребряват само частично. Ответникът дори налага санкция в полза на Европейския фонд за развитие, която според жалбоподателя е наложена произволно и без да е повдигнато каквото и да било конкретно възражение. По-специално самата Европейска комисия е извършила напълно произволно прихващане между вземанията на Techniplan и претендирани неуточнени задължения.
   Жалбоподателят отговаря на тази мярка като изпраща официално уведомително писмо на основание член 265 ДФЕС, в което иска от Европейската комисия да издаде акт или да вземе официално становище по искането му за плащане и по действителното естество на наложените санкции.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че компетентните органи на Европейската комисия са действали в нарушение на принципите на правната сигурност и на прозрачност. Това обстоятелство засягало сериозно субективното положение на Techniplan, което се позовава на легитимните си правни очаквания да може да знае със сигурност, във всеки един момент и положение, кои са правата и задълженията му, гарантирани включително с норми, предвидени в европейския правен ред.


title: Дело C-259/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 13 май 2013 г. — Elena Recinto-Pfingsten/Swiss International Air Lines AG

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/20

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 13 май 2013 г. — Elena Recinto-Pfingsten/Swiss International Air Lines AG
   (Дело C-259/13)
   2013/C 260/34
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elena Recinto-Pfingsten

      Ответник: Swiss International Air Lines AG

      Преюдициален въпрос

   Следва ли Споразумението (1) между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт от 21 юни 1999 г., изменено с Решение (2) № 2/2010 от 26 ноември 2010 година на Съвместния комитет за въздушен транспорт на Общността и Швейцария, да се тълкува в смисъл, че Регламент (ЕО) № 261/2004 (3) на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 в съответствие с член 3, параграф 1, буква а) от този регламент се прилага и по отношение на пътниците, чиито полети за трети страни излитат от летища на територията на Швейцария?

      (1)  Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора — Заключителен акт — Съвместни декларации — Информация относно влизането в сила на седемте споразумения с Конфедерация Швейцария в областите свободно движение на хора, въздушен превоз, железопътен и автомобилен транспорт на стоки и пътници, възлагане на обществени поръчки, научно-техническо сътрудничество, взаимно признаване на оценките за съответствие и търговия със селскостопански продукти (ОВ L 114, 2002 г., стр. 73).

      (2)  Решение № 2/2010 на Съвместния комитет за въздушен транспорт между Общността и Швейцария, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и Швейцарската конфедерация по въпроси на въздушния транспорт от 26 ноември 2010 година, заменящо приложението към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (OB L 347, стр. 54).

      (3)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (OB L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-578/16: Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 17 ноември 2016 г. — C. K., H. F. и (ненавършило пълнолетие) A. S./Република Словения

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/17

         Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 17 ноември 2016 г. — C. K., H. F. и (ненавършило пълнолетие) A. S./Република Словения
   (Дело C-578/16)
   (2017/C 022/24)
   Език на производството: словенски

      Запитваща юрисдикция

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: C. K., H. F. и (ненавършило пълнолетие) A. S.

      Ответник: Република Словения

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли тълкуването на правилата относно прилагането на дискреционната клауза по член 17, параграф 1 от Регламент „Дъблин III“, с оглед на естеството на тази разпоредба, да бъде извършено от юрисдикцията на държавата членка в качеството ѝ на последна инстанция и тези правила освобождават ли юрисдикцията, чиито решения не подлежат на обжалване, от задължението да изпрати делото на Съда по силата на член 267, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз?
               При условията на евентуалност, при отрицателен отговор на предходния въпрос

               2)

               Достатъчна ли е преценката на обстоятелствата по силата на член 3, параграф 2 от Регламент „Дъблин III“ (в случай като разглеждания в запитването), за да отговори на изискванията по член 4 и член 19, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и член 33 от Женевската конвенция?
               Във връзка с което

               3)

               Следва ли от тълкуването на член 17, параграф 1 от Регламент „Дъблин III“, че прилагането на дискреционната клауза от държавата членка е задължително, с цел да се осигури ефективна защита срещу нарушаване на правата по член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз в случаи като разглеждания в настоящото запитване, и че това прилагане забранява прехвърлянето на кандидата за международна закрила в компетентната държава членка, признала своята компетентност съгласно този регламент?
               При утвърдителен отговор на предходния въпрос

               4)

               Може ли дискреционната клауза по член 17, параграф 1 от Регламент „Дъблин III“ да служи за основа, позволяваща на кандидата за международна закрила или на друго лице в процедура за прехвърляне по силата на този регламент да изтъкне прилагането ѝ, на което компетентните административни и съдебни органи на държавата членка трябва да направят преценка, или дали въпросните административни и съдебни органи са длъжни служебно да установят посочените обстоятелства?


title: Дело C-11/07: Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Hof van Beroep te Gent на 11 януари 2007 г. — Hans Eckelkamp и др./Белгийската държава

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/21

         Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Hof van Beroep te Gent на 11 януари 2007 г. — Hans Eckelkamp и др./Белгийската държава
   (Дело C-11/07)
   (2007/C 56/39)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hof van Beroep te Gent
   Страни в главното производство

      Ищец: Hans Eckelkamp и др.

      Ответник: Белгийската държава
   Преюдициални въпроси
   Противоречат ли разпоредбите на чл. 17 във връзка с чл. 18 от Договора за ЕО и тези на чл. 56 във връзка с чл. 58 от Договора за ЕО на националната правна уредба на държава-членка, съгласно която при придобиване на недвижима вещ по наследство, находяща се в една държава-членка (държава по местонахождението на вещта), последната налага данък върху стойността на недвижимата вещ, при което е допустима удръжка, равна на стойността на тежестите върху вещта (като например, задължение, обезпечено чрез пълномощно за учредяване на ипотека върху нея), само ако наследодателят към момента на смъртта си е живял в държавата по местонахождение на вещта, но не и когато същият е живял в друга държава-членка (държава по местоживеене)?


title: Дело C-86/10: Определение на председателя на втори състав на Съда от 23 май 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Siegburg, Германия) — Hüseyin Balaban/Zelter GmbH

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/27

         Определение на председателя на втори състав на Съда от 23 май 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht Siegburg, Германия) — Hüseyin Balaban/Zelter GmbH
   (Дело C-86/10) (1)

   2011/C 252/52
   Език на производството: немски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-501/07: Жалба, подадена на 24 декември 2007 г. — RS Arbeitsschutz/СХВП — RS Components (RS)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/53

         Жалба, подадена на 24 декември 2007 г. — RS Arbeitsschutz/СХВП — RS Components (RS)
   (Дело T-501/07)
   (2008/C 64/84)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: R. S. Arbeitsschutz Bedarfshandesgesellschaft mbH (Kaltenkirchen, Германия) (представител: M. Ivens, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: RS Components Ltd (Corby, Обединеното кралство)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав от 16 октомври 2007 г., съобщено на жалбоподателя на 26 октомври 2007 г. по преписка № R 531/2007-2, както и решението на отдела по споровете от 13 февруари 2007 г. по Възражение № B 902 660

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка на Общността, състояща се от стилизирано представяне на ръкавица или ръка и главните букви „RS“ в получер шрифт, за стоки по класове 9, 17 и 25 — заявка № 4 113 981

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: RS Components Ltd

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка на Общността „RS“ за стоки по класове 9, 17 и 25

      Решение на отдела по споровете: изцяло приема възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета.


title: Дело T-20/13 Р: Решение на Общия съд от 26 юни 2014 г.  — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии и обезщетение за инвалидност — Пенсиониране по инвалидност — Комисия по инвалидност — Състав — Посочване на лекарите — Непосочване от заинтересованото длъжностно лице на втория лекар — Назначаване на втория лекар от председателя на Съда — Посочване на третия лекар по общо съгласие на първия и втория посочен лекар — Член 7 от приложение II към Правилника — Отхвърляне на жалбата на първа инстанция след връщане от Общия съд за ново разглеждане)

text:
               25.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/32

         Решение на Общия съд от 26 юни 2014 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-20/13 Р) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии и обезщетение за инвалидност - Пенсиониране по инвалидност - Комисия по инвалидност - Състав - Посочване на лекарите - Непосочване от заинтересованото длъжностно лице на втория лекар - Назначаване на втория лекар от председателя на Съда - Посочване на третия лекар по общо съгласие на първия и втория посочен лекар - Член 7 от приложение II към Правилника - Отхвърляне на жалбата на първа инстанция след връщане от Общия съд за ново разглеждане))
   2014/C 282/42
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall, C. Berardis-Kayser и G. Gattinara, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 6 ноември 2012 г., Marcuccio/Комисия (F-41/06 RENV, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски и тези, които Европейската комисия е направила в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 71, 9.3.2013 г.


title: Дело T-137/08: Решение на Първоинстанционния съд от 28 октомври 2009 г. — BCS/СХВП — Deere (Съчетание от зелен и жълт цвят) ( Марка на Общността — Процедура за обявяване на недействителност — Марка на Общността, която представлява съчетание от зелен и жълт цвят — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 3 и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Относително основание за отказ — Нерегистрирана по-ранна национална марка, която представлява съчетание от зелен и жълт цвят — Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009) — Задължение за мотивиране — Член 73 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент № 207/2009) )

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/21

         Решение на Първоинстанционния съд от 28 октомври 2009 г. — BCS/СХВП — Deere (Съчетание от зелен и жълт цвят)
   (Дело T-137/08) (1)

   („Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Марка на Общността, която представлява съчетание от зелен и жълт цвят - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 3 и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Относително основание за отказ - Нерегистрирана по-ранна национална марка, която представлява съчетание от зелен и жълт цвят - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009) - Задължение за мотивиране - Член 73 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент № 207/2009)“)
   2009/C 297/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BCS SpA (Милано, Италия) (представители: M. Franzosi, V. Jandoli и F. Santonocito, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Deere & Company (Wilmington, Съединени щати) (представители: J. Gray, solicitor, и A. Tornato, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 януари 2008 г. (преписка R 222/2007-2) относно процедура за обявяване на недействителност между BCS SpA и Deere & Company.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда BCS SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 142, 7.6.2008 г.


title: Дело F-80/12: Жалба, подадена на 26 юли 2012 г. — ZZ/EIT

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/18

         Жалба, подадена на 26 юли 2012 г. — ZZ/EIT
   (Дело F-80/12)
   2012/C 319/34
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi, A. Blot, lawyers)

      Ответник: Европейски институт за иновации и технологии (EIT)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за назначаване на жалбоподателя на друга длъжност.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за назначаване на жалбоподателя за съветник, за което е уведомен на 16 септември 2011 г. и което е потвърдено с предоставената му на 6 октомври 2011 г. обновена длъжностна характеристика;

               —

               при необходимост да се отмени мълчаливият отказ по жалбата, подадена от жалбоподателя на 16 декември 2011 г.

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати всички съдебни разноски.