title: Дело C-290/12: Решение на Съда (осми състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli — Италия) — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA (Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 2 — Приложно поле на Рамковото споразумение — Предприятие за временна заетост — Предлагане на предприятие ползвател на наети чрез агенция за временна заетост работници — Последователни срочни трудови договори)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/15

         Решение на Съда (осми състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli — Италия) — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA
   (Дело C-290/12) (1)

   (Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 2 - Приложно поле на Рамковото споразумение - Предприятие за временна заетост - Предлагане на предприятие ползвател на наети чрез агенция за временна заетост работници - Последователни срочни трудови договори)
   2013/C 156/24
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Napoli

      Страни в главното производство

      Ищец: Oreste Della Rocca

      Ответник: Poste Italiane SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale di Napoli — Тълкуване на клаузи 2 и 5 от Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, глава 5, том 5, стр. 129) — Приложно поле — Приложимост на директивата спрямо агенциите временна заетост — Възможност за тези агенции да сключват последователни срочни трудови договори с наети чрез агенция за временна заетост работници поради обстоятелства, които обосновават временния характер на трудовото правоотношение между наетия чрез агенция за временна заетост работник и предприятието ползвател

      Диспозитив

   Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), и рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което е приложено към нея, трябва да се тълкуват в смисъл, че не се прилагат нито за срочното трудово правоотношение между нает чрез агенция за временна заетост работник и такава агенция, нито за срочното трудово правоотношение между такъв работник и предприятие ползвател.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело T-412/11: Жалба, подадена на 28 юли 2011 г. — Maharishi Foundation/СХВП (TRANSCENDENTAL MEDITATION)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/41

         Жалба, подадена на 28 юли 2011 г. — Maharishi Foundation/СХВП (TRANSCENDENTAL MEDITATION)
   (Дело T-412/11)
   2011/C 282/78
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Maharishi Foundation Ltd (St. Helier, Jersey) (представител: A. Meijboom, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 24 март 2011 г. по дело R 1293/2010-2,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „TRANSCENDENTAL MEDITATION“ за стоки и услуги от класове 16, 41, 44 и 45 — заявка за регистрация на марка на Общността № 8549991

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността за част от стоките и услугите

      Решение на апелативния състав: Уважава жалба и връща делото на проверителя, за да продължи производството.

      Изложени правни основания: Жалбоподателят посочва четири правни основания: (i) нарушение на член 75 и на член 7, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като макар да не се е произнесъл изрично по член 7, параграф 1, буква а) от посочения регламент, апелативният състав е счел, че марката „TRANSCENDENTAL MEDITATION“ е родова; (ii) нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е решил, че марката е лишена от всякакъв отличителен характер; (iii) нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е достигнал до извода, че марката се състои предимно от означения, които могат да служат в търговската дейност за указване на характерните особености на стоките и услугите, за които заявителят подава заявката; и (iv) нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е решил, че в резултат на използването ѝ марката не е придобила отличителен характер за стоките или услугите, за които се иска регистрация.


title: Дело T-75/10: Определение на Общия съд от 13 юли 2012 г. — Embraer и др./Комисия

text:
               8.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 273/23

         Определение на Общия съд от 13 юли 2012 г. — Embraer и др./Комисия
   (Дело T-75/10) (1)

   2012/C 273/39
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело T-251/15: Жалба, подадена на 14 май 2015 г. — Espírito Santo Financial (Португалия)/ЕЦБ

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/34

         Жалба, подадена на 14 май 2015 г. — Espírito Santo Financial (Португалия)/ЕЦБ
   (Дело T-251/15)
   (2015/C 245/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Espírito Santo Financial (Португалия), SGPS, SA (Лисабон, Португалия) (представители: R. Oliveira, N. Cunha Barnabé и S. Estima Martins, адвокати)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени мълчаливото решение, взето от Европейската централна банка (наричана по-нататък „ЕЦБ“) на 4 март 2015 г. съгласно член 8, параграф 3 от Решение ЕЦБ/2004/3 (наричано по-нататък „мълчаливото решение“) да не предоставя пълен достъп до решението на ЕЦБ от 1 август 2014 г., с което се суспендира статусът на Banco Espírito Santo S.A. на контрагент в паричната политика на Евросистемата и се задължава посочената банка да изплати изцяло своя дълг към Евросистемата в размер на 10 милиарда EUR, както и всички притежавани от ЕЦБ документи, които по някакъв начин са били свързани с посоченото решение,

               —

               да отмени изричното решение, взето от ЕЦБ на 1 април 2015 г. (наричано по-нататък „изричното решение“), да не предоставя пълен достъп по горепосочените документи,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               По първото основание, отнасящо се до мълчаливото решение, се твърди неизпълнение на задължението за мотивиране.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че като не са посочени причините за отказа за предоставяне на пълен достъп до поисканите документи на ЕЦБ, с мълчаливото решение не е изпълнено задължението за мотивиране и следователно то трябва да се отмени.

               2.

               По второто основание, отнасящо се до изричното решение, се твърди неизпълнение на задължението за мотивиране във връзка с решение на Управителния съвет.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че изричното решение, отказващо достъп до поисканата информация, трябва да се отмени на основание на това, че с него не е изпълнено задължението за мотивиране, тъй като (i) то представя единствено общи съображения, отнасящи се до посочените изключения, изброени в член 4 от Решение ЕЦБ/2004/3 и в частност (ii) то не изтъква причините, поради които изключението по първото тире на член 4, параграф 1, буква a) от Решение ЕЦБ/2004/3 би обосновало ограничението на правото на достъп на жалбоподателя.

               3.

               По третото основание, отнасящо се до изричното решение, се твърди нарушение на първото, второто и седмото тире на член 4, параграф 1, буква a) от Решение ЕЦБ/2004/3.

               4.

               По четвъртото основание, отнасящо се до изричното решение, се твърди нарушение на първото тире на член 4, параграф 2 от Решение ЕЦБ/2004/3 във връзка с решенията на Управителния съвет.

               5.

               По петото основание, отнасящо се до изричното решение, се твърди неизпълнение на задължението за мотивиране във връзка с предложения на Изпълнителния съвет.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че изричното решение трябва да се отмени на основание на това, че с него не е изпълнено задължението за мотивиране, тъй като: (i) то представя единствено общи съображения, отнасящи се до посочените изключения, изброени в член 4 от Решение ЕЦБ/2004/3; (ii) то не изтъква особени причини за отказа на достъпа до конкретната информация, поискана от жалбоподателя; (iii) то не посочва причините за неразкриването на информацията на основание на член 4, параграф 1, буква a), седмо тире от Решение ЕЦБ/2004/3; (iv) то не посочва причините за неразкриването на информацията на основание на член 4, параграф 2, първо тире от Решение ЕЦБ/2004/3; (v) то не посочва причините за неразкриването на информацията на основание на член 4, параграф 3 от Решение ЕЦБ/2004/3.


title: Дело T-194/10: Решение на Общия съд от 8 ноември 2012 г. — Унгария/Комисия (Жалба за отмяна — Регламент (ЕО) № 1234/2007 — Регламент (ЕО) № 607/2009 — База данни „E-Bacchus“ — Вписване на защитено наименование за произход „Vinohradnícka oblast’ Tokaj“ с посочена страна на произход Словакия — Неподлежащ на обжалване акт — Недопустимост)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/18

         Решение на Общия съд от 8 ноември 2012 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-194/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) № 1234/2007 - Регламент (ЕО) № 607/2009 - База данни „E-Bacchus“ - Вписване на защитено наименование за произход „Vinohradnícka oblast’ Tokaj“ с посочена страна на произход Словакия - Неподлежащ на обжалване акт - Недопустимост)
   2012/C 399/31
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: първоначално J. Fazekas, M. Fehér и K. Szíjjártó, впоследствие M. Fehér и K. Szíjjártó)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Schima, V. Bottka и M. Vollkommer)

      Встъпила страна, подпомагаща ответника: Словашка република (представител: B. Ricziová)

      Предмет

   Искане за отмяна на вписването на защитеното наименование за произход „Vinohradnícka oblast’ Tokaj“, включено с посочване на Словакия като страна на произход в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания за вина (база данни „E-Bacchus“).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Унгария понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3.

               Словашката република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело T-169/14: Жалба, подадена на 17 март 2014 г.  — Ferring/СХВП — Kora Corporation ( „Koragel“ )

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/28

         Жалба, подадена на 17 март 2014 г. — Ferring/СХВП — Kora Corporation („Koragel“)
   (Дело T-169/14)
   2014/C 151/35
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ferring BV (Hoofddorp, Нидерландия) (представител: A. Thünken, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kora Corporation Ltd (Swords, Ирландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 13 януари 2014 г., постановено по преписка R 721/2013-4;

               —

               да осъди ответника и встъпилата страна, в случай, че встъпи, да заплатят разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Koragel“ за стоки от клас 5 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 490 027

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „CHORAGON“ за стоки от клас 5 — регистрация на марка на Общността № 8 695 314

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-64/16: Решение на Общия съд от 18 януари 2017 г. — Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Tasty Puff“ — Абсолютни основания за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/28

         Решение на Общия съд от 18 януари 2017 г. — Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)
   (Дело T-64/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Tasty Puff“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009))
   (2017/C 063/38)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Michał Wieromiejczyk (Пабянице, Полша) (представител: R. Rumpel, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Śliwińska и D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението от 5 ноември 2015 г. на пети апелативен състав на EUIPO (преписка R 3058/2014-5) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Tasty Puff“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н M. Michał Wieromiejczyk да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


title: Дело C-593/12 P: Определение на Съда (седми състав) от 24 октомври 2013 г.  — Lancôme parfums et beauté & Cie/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Focus Magazin Verlag GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Словна марка „Color Focus“  — Искане за обявяване на недействителност, направено от притежателя на словната марка на Общността „Focus“  — Обявяване на недействителност — Отказ — Член 149 от Процедурния правилник — Жалба, чиито предмет е отпаднал — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/6

         Определение на Съда (седми състав) от 24 октомври 2013 г. — Lancôme parfums et beauté & Cie/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Focus Magazin Verlag GmbH
   (Дело C-593/12 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Словна марка „Color Focus“ - Искане за обявяване на недействителност, направено от притежателя на словната марка на Общността „Focus“ - Обявяване на недействителност - Отказ - Член 149 от Процедурния правилник - Жалба, чиито предмет е отпаднал - Липса на основание за произнасяне по същество))
   2014/C 102/07
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lancôme parfums et beauté & Cie (представител: A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Folliard-Monguiral, R. Schweizer, Rechtsanwalt), Focus Magazin Verlag GmbH (представител: R. Schweizer, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (осми състав) от 5 октомври 2012 г. по дело T-204/10, Lancôme/СХВП, с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от притежателя на словната марка „COLOR FOCUS“ за стоки от клас 3 срещу решение R 238/2009-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 11 февруари 2010 г., с което е отхвърлена жалбата срещу решението на отдела по отмяна да уважи искането за обявяване на недействителност на посочената марка, направено от притежателя на словната марка на Общността „FOCUS“ за стоки от клас 3 — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Вероятност от объркване — Сходство на марките — Реално използване на по-ранната марка — Злоупотреба с право

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по същество по жалбата.

               2)

               Осъжда Lancôme parfums et beauté & Cie да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.


title: Дело C-2/15 SA: Определение на Съда (втори състав) от 29 септември 2015 г. — ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Европейска комисия (Молба за разрешение за налагане на запор върху имущество на Европейската комисия)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/17

         Определение на Съда (втори състав) от 29 септември 2015 г. — ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Европейска комисия
   (Дело C-2/15 SA) (1)

   ((Молба за разрешение за налагане на запор върху имущество на Европейската комисия))
   (2016/C 038/24)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Молител: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (представител: S. Paliou, dikigoros)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и R. Lyal)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата.

               2)

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело T-306/11: Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Schwenk Zement/Комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/29

         Жалба, подадена на 10 юни 2011 г. — Schwenk Zement/Комисия
   (Дело T-306/11)
   2011/C 238/51
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schwenk Zement KG (Улм, Германия) (представител: M. Raible, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията С(2011) 2367 окончателен от 30 март 2011 г. (преписка COMP/39.520 — Цимент и свързани продукти);

               —

               в съответствие с член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първо правно основание: непропорционалност на формата на решението
               Обжалваното решение нарушава принципа на пропорционалност, тъй като представлява първата мярка по разследване, насочена срещу жалбоподателя, а жалбоподателят е бил готов да предостави информация.

                           —

                           Несъмнено Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) на Съвета не въвежда никакво степенуване по значимост между обикновено искане за предоставяне на информация и решение да се поиска информация. Това обаче не променя факта, че принципът на пропорционалност следва да се спазва, когато се избира мярка по разследване.

                           —

                           В сравнение с решение да се поиска информация по смисъла на член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003 искане за предоставяне на информация по смисъла на член 18, параграф 2 от Регламент № 1/2003 е по-благоприятният и ефикасен способ при наличие на готово да предоставя информация предприятие.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003
               Обжалваното решение не отговаря на изискванията на правната база по член 18, параграф 3 от Регламент № 1/2003

                           —

                           Комисията не изтъква никакво конкретно твърдение и информацията, изисквана с искането за предоставяне на информация, до голяма степен не разкрива връзка с излаганото твърдение.

                           —

                           Следователно искането за предоставяне на информация не е необходимо за разследването на Комисията. Изискваната информация не може да представлява доказателство за нарушение на картелното право.

               3.

               Третото правно основание: непропорционалност на определения срок
               Двуседмичният срок за даване на отговор по въпрос 11 не е бил достатъчен за жалбоподателя.

                           —

                           В сравнение с проекторешението, в обжалваното решение Комисията необосновано е съкратила от два месеца на две седмици срока за даване на отговор по въпрос 11.

                           —

                           Даването на отговор в срок е било невъзможно за жалбоподателя в рамките на двуседмичния срок. Въпреки това Комисията категорично е отказала удължаване на срока.

                           —

                           По-дълъг срок е бил абсолютно необходим вследствие обема на исканата информация, трудността по набавянето на информацията, както и индивидуалното положение на жалбоподателя.

               4.

               Четвърто правно основание: недостатъчна обосновка на обжалваното решение
               Обжалваното решение не е правилно обосновано.

                           —

                           Обжалваното решение не излага твърденията, насочени срещу жалбоподателя. То също така не позволява да се разбере в каква връзка се намира исканата информация с излаганите твърдения.

                           —

                           Липсва също достатъчна обосновка за определянето на срока като цяло, както и за съкращаването на предвидения в проекторешението срок от два месеца до две седмици за даване на отговор по въпрос 11.

               5.

               Пето правно основание: нарушаване на правата на защита на жалбоподателя
               В резултат на упражнявания от Комисията времеви натиск са били нарушени правата на защита на жалбоподателя, особено закрилата му от възможно самообвинение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата на конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-347/04: Решение на Съда (втори състав) от 29 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht Köln — Германия) — Rewe Zentralnfinanz eG, в качеството на универсален правоприемник на ITS Reisen GmbH/Finanzamt Köln-Mitte (Свобода на установяване — Корпоративен данък — Незабавно прихващане на претърпените от дружества-майки загуби — Загуби, последица от амортизацията върху стойността на дяловите участия в установени в други държави-членки дъщерни дружества)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/4

         Решение на Съда (втори състав) от 29 март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht Köln — Германия) — Rewe Zentralnfinanz eG, в качеството на универсален правоприемник на ITS Reisen GmbH/Finanzamt Köln-Mitte
   (Дело C-347/04) (1)

   (Свобода на установяване - Корпоративен данък - Незабавно прихващане на претърпените от дружества-майки загуби - Загуби, последица от амортизацията върху стойността на дяловите участия в установени в други държави-членки дъщерни дружества)
   (2007/C 96/06)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Köln
   Страни в главното производство

      Ищец: Rewe Zentralnfinanz eG, в качеството на универсален правоприемник на ITS Reisen GmbH

      Ответник: Finanzamt Köln-Mitte
   Предмет
   Искане за преюдициално заключение — Finanzgericht Köln — Тълкуване на член 52 (нов член 43 ЕО), на член 58 (нов член 48 ЕО) и на член 73 б ( нов член 56 ЕО) — Национално данъчно законодателство в областта на корпоративния данък, което ограничава приспадането от страна на местни дружества-майки на загубите, последица от обезценката на стойността на притежаваните участия в дъщерни дружества, местни лица за данъчни цели на други държави-членки
   Диспозитив
   При обстоятелства като тези по главното производство, при които дружество-майка притежава в чуждестранно дъщерно дружество дялово участие, от естество да му предостави определено влияние върху решенията на това чуждестранно дъщерно дружество и да му позволи да определя неговата дейност, член 52 от Договора за ЕО (нов член 43 ЕО) и член 58 от Договора за ЕО (нов член 48 ЕО) се противопоставят на правна уредба на държава-членка, която ограничава възможностите на дружество-майка, местно лице на тази държава, да приспада за данъчни цели претърпените от него загуби поради извършени амортизации върху стойността на дяловите му участия в установени в други държави-членки дъщерни дружества.

      (1)  ОВ C 273, 6.11.2004 г.


title: Дело T-335/15: Решение на Общия съд от 29 септември 2016 г. — Universal Protein Supplements/EUIPO (изображение на културист) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща културист — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/39

         Решение на Общия съд от 29 септември 2016 г. — Universal Protein Supplements/EUIPO (изображение на културист)
   (Дело T-335/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща културист - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 419/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Universal Protein Supplements Corp. (Ню Брунсуик, Ню Джърси, Съединени щати) (представител: S. Malynicz, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: H. O’Neill и A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 6 март 2015 г. (преписка R 2958/2014-5) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ културист, като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Universal Protein Supplements Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело C-229/07: Определение на Съда (седми състав) от 21 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Paris — Франция) — Diana Mayeur/Ministère de la santé et des solidarités (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник — Член 23 от Директива 2004/38/EО на Европейския парламент и на Съвета — Свобода на установяване — Признаване на дипломите, удостоверенията и придобития опит — Положение на гражданин на трета държава, притежател на диплома по медицина, издадена от тази трета държава и призната от държава-членка, желаещ да получи разрешение да упражнява професията си на лекар в друга държава-членка, където пребивава на законно основание със съпруга си, гражданин на последната държава-членка)

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/10

         Определение на Съда (седми състав) от 21 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Paris — Франция) — Diana Mayeur/Ministère de la santé et des solidarités
   (Дело C-229/07) (1)

   (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Член 23 от Директива 2004/38/EО на Европейския парламент и на Съвета - Свобода на установяване - Признаване на дипломите, удостоверенията и придобития опит - Положение на гражданин на трета държава, притежател на диплома по медицина, издадена от тази трета държава и призната от държава-членка, желаещ да получи разрешение да упражнява професията си на лекар в друга държава-членка, където пребивава на законно основание със съпруга си, гражданин на последната държава-членка)
   (2008/C 92/17)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal administratif de Paris
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Diana Mayeur

      Ответник: Ministère de la santé et des solidarités
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunal administratif de Paris — Тълкуване на член 23 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директива 64/221/EИО, 68/360/EИО, 72/194/EИО, 73/148/EИО, 75/34/EИО, 75/35/EИО, 90/364/EИО, 90/365/EИО и 93/96/EИО (OВ L 158, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Взаимно признаване на дипломите и свобода на установяване — Задължение за взимане предвид на всички дипломи, свидетелства и други удостоверения, както и на съответния опит, придобит от заинтересованото лице — Положение на гражданина на трета държава, притежател на диплома по медицина, издадена от тази трета държава и призната от държава-членка, желаещ да получи разрешение да упражнява професията си на лекар в друга държава-членка, където пребивава на законно основание със съпруга си, гражданин на Общността.
   Диспозитив
   Член 23 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/EИО, 68/360/EИО, 72/194/EИО, 73/148/EИО, 75/34/EИО, 75/35/EИО, 90/364/EИО, 90/365/EИО и 93/96/EИО не е пречка държава-членка да откаже на гражданин на трета държава, съпруг на гражданин на Общността, който не е упражнил правото си на свободно движение, да се позове на нормите на Общността за взаимно признаване на дипломите и за свободата на установяване и не задължава компетентните органи на държавата-членка, пред която е направено искането за разрешение за упражняване на регламентирана професия, да вземат предвид всички дипломи, свидетелства и други удостоверения, дори ако са получени извън Европейския съюз, и при положение че поне са били признати в друга държава–членка, както и съответния опит на заинтересованото лице, като направят сравнение между, от една страна, уменията, установени от тези удостоверения и този опит и, от друга страна, познанията и квалификациите, изисквани според националното законодателство.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело C-297/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Laufen — Германия) — наказателни производства срещу Gjoko Filev, Adnan Osmani (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Връщане на гражданите на трети страни, които са в незаконен престой — Директива 2008/115/ЕО — Член 11, параграф 2 — Решение за връщане, придружено от забрана за влизане — Продължителност на забраната за влизане, ограничена по принцип до пет години — Национална правна уредба, която предвижда забрана за влизане без ограничение във времето при липсата на молба за ограничаване — Член 2, параграф 2, буква б) — Граждани на трети страни, които подлежат на връщане като наказателноправна санкция или като последствие от наказателноправна санкция — Неприлагане на директивата)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/31

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Laufen — Германия) — наказателни производства срещу Gjoko Filev, Adnan Osmani
   (Дело C-297/12) (1)

   (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Връщане на гражданите на трети страни, които са в незаконен престой - Директива 2008/115/ЕО - Член 11, параграф 2 - Решение за връщане, придружено от забрана за влизане - Продължителност на забраната за влизане, ограничена по принцип до пет години - Национална правна уредба, която предвижда забрана за влизане без ограничение във времето при липсата на молба за ограничаване - Член 2, параграф 2, буква б) - Граждани на трети страни, които подлежат на връщане като наказателноправна санкция или като последствие от наказателноправна санкция - Неприлагане на директивата)
   2013/C 344/53
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Laufen

      Страни в главното производство

   Gjoko Filev, Adnan Osmani

      Предмет

   Преюдициално запитване — Amtsgericht Laufen — Тълкуване на член 2, параграф 2, буква б) и член 11, параграф 2 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стр. 98) — Забрана за влизане на националната територия, свързана с решение за връщане — Максимална продължителност на тази забрана — Национално законодателство, предвиждащо забрана за влизане на националната територия, която не е ограничена със срок, за чуждите граждани, които са били изведени от страната, и което налага за нарушението на тази забрана глоба или наказание до три години затвор — Късно транспониране на директивата — Непосредствено действие на нейните разпоредби — Предвидена в националното законодателство възможност да се иска ограничаване във времето на действието на забраната — Забрана за влизане, която в този случай е ограничена до пет години, при условие, че не е налице наказателна присъда или заплаха за обществения ред и сигурност — Граждани на трети държави, за които е взето решение за извеждане от страната преди повече от пет години.

      Диспозитив

               1.

               Член 11, параграф 2 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 11, параграф 1 от Закона относно пребиваването, работата и интеграцията на чужденците на федералната територия (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet), според която продължителността на забраната за влизане може да бъде ограничена само ако засегнатият гражданин на трета страна е подал молба за такова ограничение.

               2.

               Член 11, параграф 2 от Директива 2008/115 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска при нарушение на забрана за влизане и за престой на територията на държава членка — постановена повече от пет години преди датата на влизането на тази територия на засегнатия гражданин на трета страна или на влизането в сила на националната правна уредба, транспонираща посочената директива — да се налага наказателноправна санкция, освен ако този гражданин не представлява сериозна заплаха за обществения ред, обществената или националната сигурност.

               3.

               Директива 2008/115 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да предвижда възможност мярка за експулсиране или за извеждане — която предхожда с пет или повече години периода между датата, на която тази директива е трябвало да бъде транспонирана, и датата, на която тя в действителност е транспонирана — впоследствие отново да послужи като основание за наказателно преследване, когато тази мярка е основана на наказателноправна санкция по смисъла на член 2, параграф 2, буква б) от посочената директива и когато посочената държава членка е използвала предвидената в тази разпоредба възможност.

      (1)  ОВ C 250, 18.8.2012 г.


title: Дело T-471/17: Жалба, подадена на 28 юли 2017 г. — Edison/EUIPO (EDISON)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/39

         Жалба, подадена на 28 юли 2017 г. — Edison/EUIPO (EDISON)
   (Дело T-471/17)
   (2017/C 309/52)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Edison SpA (Милано, Италия) (представители: F. Boscariol de Roberto, D. Martucci и I. Gatto, avvocati)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „EDISON“ — заявка за регистрация № 3 315 991

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 28.4.2017 г. по преписка R 1355/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Грешка поради изключването на „Електрическа енергия“ от клас 4, тъй като не се числи към „горива (включително моторни горива)“, „горива за двигатели с вътрешно горене“ и „гориво за осветление“ от осмото издание на Ницската класификация.


title: Дело C-267/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на капитали — Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за ЕИП — Ограничения — Пряко данъчно облагане — Чуждестранни данъчнозадължени лица — Задължение за посочване на данъчен представител)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-267/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на капитали - Член 56 ЕО и член 40 от Споразумението за ЕИП - Ограничения - Пряко данъчно облагане - Чуждестранни данъчнозадължени лица - Задължение за посочване на данъчен представител)
   2011/C 186/03
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и G. Braga da Cruz)

      Ответник: Португалска република (представител: L. Inez Fernandes)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 18 ЕО и 56 ЕО — Задължение на чуждестранните данъчно задължени лица да посочат данъчен представител

      Диспозитив

               1.

               Като е приела и оставила в сила член 130 от от Кодекса за данъка върху доходите на физическите лица (Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares), който налага на чуждестранните данъчнозадължени лица да посочат данъчен представител в Португалия, ако получават доходи, за които се изисква подаването на данъчна декларация, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 56 ЕО.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Осъжда Португалската република да понесе три четвърти от всички съдебни разноски. Осъжда Европейската комисия да заплати останалата една четвърт от тях.

               4.

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 220, 12.9.2009 г.


title: Дело F-102/10: Жалба, подадена на 18 октомври 2010 г. — Geradon/Съвет

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/64

         Жалба, подадена на 18 октомври 2010 г. — Geradon/Съвет
   (Дело F-102/10)
   ()
   2011/C 30/125
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Félix Geradon (Sint Pieters Leeuw, Белгия) (представители: A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на фиша за регулиране на заплатата на жалбоподателя за периода юли—декември 2009 г. и на фишовете му за заплата, издадени след 1 януари 2010 г. в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и на другите служители въз основа на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Съвета от 5 юли 2010 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя срещу фиша за регулиране на заплатата му за периода юли—декември 2009 г. и срещу фишовете му за заплата, издадени след 1 януари 2010 г.,

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо, решението на Съвета за издаване на фиша за регулиране на заплатата му за периода юли—декември 2009 г. и на фишовете за заплата, издадени след 1 януари 2010 г.,

               —

               да се осъди Съветът да плати на жалбоподателя неизплатените части от възнагражденията, заедно с мораторни лихви,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-189/15: Определение на Общия съд от 15 януари 2016 г. — TMG Landelijke Media и Willems/Комисия (Достъп до документи — Регламент (EО) № 1049/2001 — Кореспонденция между нидерландските власти и Комисията относно годишната актуализация на вноската на Нидерландия в бюджета на Съюза, изчислявана въз основа на брутния национален доход — Частичен отказ за достъп — Липса на основание за произнасяне по същество)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/44

         Определение на Общия съд от 15 януари 2016 г. — TMG Landelijke Media и Willems/Комисия
   (Дело T-189/15) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (EО) № 1049/2001 - Кореспонденция между нидерландските власти и Комисията относно годишната актуализация на вноската на Нидерландия в бюджета на Съюза, изчислявана въз основа на брутния национален доход - Частичен отказ за достъп - Липса на основание за произнасяне по същество))
   (2016/C 098/58)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: TMG Landelijke Media BV (Амстердам, Нидерландия) и Menzo Willems (Ворбург, Нидерландия) (представители: R.S. Le Poole и L. Broers, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и F. Ronkes Agerbeek)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решението на Комисията от 17 февруари 2015 г., с което се постановява частичен отказ да бъде предоставен достъп на г-н Willems до документите относно кореспонденция, водена между Комисията и нидерландските власти, във връзка с годишната актуализация на вноската на Нидерландия в бюджета на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отпаднало е основанието за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.

               2)

               Европейската комисия понася освен направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски, направени от TMG Landelijke Media BV и Menzo Willems.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело T-110/10: Иск, предявен на 8 март 2010 г. — Insula/Комисия

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/40

         Иск, предявен на 8 март 2010 г. — Insula/Комисия
   (Дело T-110/10)
   2010/C 134/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Париж, Франция) (представители: J.-D. Simonet и P. Marsal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

               —

               да се приеме иска за допустим и основателен,

               —

               да се приеме, че искането на Комисията за възстановяване на сумата от 84 129 евро е неоснователно и тогава да се разпореди Комисията да издаде кредитно известие в размер на 84 120 евро,

               —

               да се постанови съединяване на иска с дело T-366/09 за целите на писменото и устното производство поради връзка между тях,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящия иск, основан на арбитражна клауза, ищецът моли Общия съд да установи несъответствие на дебитното известие от 28 януари 2010 г., с което Комисията изисква, вследствие на одитен доклад от OLAF, възстановяването на авансово заплатени суми на ищеца съобразно клаузите на договор EL HIERRO (NNE5/2001/950), сключен в рамките на програма за изследване и технологично развитие, и демонстрация в областта на енергията, околната среда и устойчивото развитие.
   Ищецът излага две правни основания.
   С първото правно основание той оспорва изискуемостта на претендираното от Комисията вземане след проведения през 2005 г. одит.
   С второто правно основание той твърди, че като издава новото дебитно известие Комисията нарушава договорните задължения, които не ѝ позволявали шест години след извършеното последно плащане на Insula и при липсата на предизвестие от нейна страна в предвидения в договора срок, повече да иска допълнителни доказателства.


title: Дело C-14/14: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 15 януари 2014 г.  — X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/9

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 15 януари 2014 г. — X/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-14/14)
   2014/C 129/12
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в касационното производство: X

      Ответник в касационното производство: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

               В случай като разглеждания, при който държавата по източника на дохода удържа данък върху дивидентите при разпределянето им, трябва ли сравнението между чуждестранните и местните лица за целите на прилагането на член 63 ДФЕС да обхваща и събирания за доходите от дивиденти данък върху доходите, от който за местните лица се приспада удържаният при източника данък върху дивидентите?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: при преценката дали действителната данъчна тежест е по-висока за чуждестранните, отколкото за местните лица, трябва ли удържаният от чуждестранно лице нидерландски данък върху дивидентите да се сравни с дължимия от местно лице нидерландски данък върху доходите, изчисляван върху фиксиран доход, който може да се разглежда като получен в годината на разпределение на дивидентите от всички притежавани инвестиционни дялове в нидерландски дружества, или правото на Европейския съюз изисква използването на друг критерий за сравнение? Трябва ли при сравнението да се вземе предвид и необлагаемият размер за местното лице, и ако трябва — в каква степен (вж. Решение на Съда от 17 октомври 2013 г. по дело Welte, C-181/12, все още непубликувано в Сборника)?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: при преценката дали евентуално дискриминационният данък при източника е валидно неутрализиран въз основа на сключена от държавата по източника на дохода спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, достатъчно ли е, че i) тази спогодба за избягване на двойното данъчно облагане предвижда данъчно намаление в държавата по местоживеене чрез приспадане на удържания при източника данък и че в конкретния случай, независимо че тази възможност не е неограничена, ii) предоставеното в държавата по местоживеене данъчно намаление, в резултат от което е обложена само нетната сума на получените дивиденти, е довело до пълно компенсиране на дискриминационната част на удържания при източника данък?


title: Дело C-477/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 5 септември 2013 г. — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer/Hans Angerer

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/46

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 5 септември 2013 г. — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer/Hans Angerer
   (Дело C-477/13)
   2013/C 344/79
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesverwaltungsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer

      Ответник: Hans Angerer

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Представляват ли „конкретни и изключителни причини“ по смисъла на член 10 от Директивата (1) обстоятелствата, които са определени в следващите хипотези (букви а)—ж), или в допълнение към тези обстоятелства трябва да са налице „конкретни и изключителни причини“, поради които молителят не отговаря на изискванията, предвидени в глави II и III от дял III от Директивата?

                           б)

                           От какво естество трябва да бъдат тези „конкретни и изключителни причини“ във втория случай? Трябва ли да става въпрос за лични причини, като например свързани с личната биография, поради които мигрантът по изключение не отговаря на изискванията за автоматично признаване на полученото от него обучение, предвидени в глава III от дял III от Директивата?

               2.

                           а)

                           Предполага ли понятието за архитект по смисъла на член 10, буква в) от Директивата мигрантът да е извършвал в държавата членка по произход или, след като е завършил обучението си в тази държава членка, да е имал правото да извършва, наред с технически дейности по проектиране на сгради, упражняване на строителен надзор и изпълнение на строителни проекти и дейности по художествен дизайн, дейности по градоустройствено планиране, търговски дейности и евентуално дейности по опазване на паметници, и, при необходимост, в какъв обхват?

                           б)

                           Предполага ли понятието за архитект по смисъла на член 10, буква в) от Директивата мигрантът да е получил университетско обучение, в което основен елемент е архитектурата в смисъл, че наред с техническите аспекти на проектирането на сгради, упражняването на строителен надзор и изпълнението на строителни проекти обучението включва и аспекти, свързани с художествения дизайн, градоустройственото планиране, търговски аспекти и евентуално аспекти на опазването на паметници, и, при необходимост, в какъв обхват?

                           в)

                                       i)

                                       Зависи ли отговорът на подвъпроси а) и б) от това по какъв начин професионалното звание „архитект“ се използва редовно в други държави членки (член 48, параграф 1 от Директивата),

                                       ii)

                                       или е достатъчно да се установи по какъв начин професионалното звание „архитект“ се използва редовно в държавата членка по произход и в приемащата държава членка,

                                       iii)

                                       или кръгът професионални дейности, свързвани редовно със званието „архитект“ на територията на Европейския съюз, може да се изведе от разпоредбата на член 46, параграф 1, втора алинея от Директивата?

      (1)  Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22).


title: Дело T-208/10: Жалба, подадена на 6 май 2010 г. — Cree/СХВП (TRUEWHITE)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/53

         Жалба, подадена на 6 май 2010 г. — Cree/СХВП (TRUEWHITE)
   (Дело T-208/10)
   2010/C 179/91
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Cree, Inc. (Durham, Съединените щати) (представител: V. Schiller, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 февруари 2010 г. по преписка № R 985/2009-2,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „TRUEWHITE“ за стоки от класовете 9 и 11

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регисттрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 4, член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като въпросната марка има отличителен характер.
   Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 (2), тъй като въпросната марка не е описателна.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-355/04 P: Решение на Съда (голям състав) от 27 февруари 2007 г. — Segi, Araitz Zibimendi Izaga, Aritza Galarraga/Съвет на Европейските общности, Кралство Испания, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Жалба — Европейски съюз — Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Общи позиции 2001/931/ОВППС, 2002/340 ОВППС и 2002/462/ОВППС — Мерки относно лица, групи и образувания, участващи в извършването на терористични действия — Иск за обезщетение — Компетентност на Съда)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/4

         Решение на Съда (голям състав) от 27 февруари 2007 г. — Segi, Araitz Zibimendi Izaga, Aritza Galarraga/Съвет на Европейските общности, Кралство Испания, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-355/04 P) (1)

   (Жалба - Европейски съюз - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Общи позиции 2001/931/ОВППС, 2002/340 ОВППС и 2002/462/ОВППС - Мерки относно лица, групи и образувания, участващи в извършването на терористични действия - Иск за обезщетение - Компетентност на Съда)
   (2007/C 95/06)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Segi, Araitz Zibimendi Izaga, Aritza Galarraga (представители: D. Rouget, aдвокат)

      Други страни в производството: Съвет на Европейските общности (представители: E. Finnegan и M. Bauer, ), Кралство Испания, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия.
   Предмет
   Жалба, подадена срещу определение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 7 юни 2004 г. по дело Segi и други/Съвет (T-333/02), с което се отхвърля предявения от ищците иск за поправяне на вредите, за които се твърди, че са им причинени от факта на включване на Segi в списъка, съставен в приложение на правната уредба относно борбата с тероризма.
   Диспозитив

               1)

               Жалбата се отхвърля.

               2)

               Segi, г-жа Zubimendi Izaga и г-н. Galarraga се осъждат да заплатят разноските.

               3)

               Кралство Испания понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 251, 9.10.2004 г.


title: Дело C-366/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 14 юни 2017 г. — Jörg Scharnweber и Henning Kuhlmann/Société Air France SA

text:
               25.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 318/5

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 14 юни 2017 г. — Jörg Scharnweber и Henning Kuhlmann/Société Air France SA
   (Дело C-366/17)
   (2017/C 318/07)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищци: Jörg Scharnweber и Henning Kuhlmann

      Ответник: Société Air France SA
   С определение от 19 юли 2017 г. Съдът заличи делото от регистъра.


title: Дело F-130/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 8 юли 2010 г. — Sotgia/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Временни служители, назначени като длъжностни лица — Кандидати, вписани в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник — Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила — Член 5, параграф 4 и член 12, параграф 3 от Приложение XIII към Правилника)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/40

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 8 юли 2010 г. — Sotgia/Комисия
   (Дело F-130/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Временни служители, назначени като длъжностни лица - Кандидати, вписани в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник - Класиране в степен в приложение на новите по-неблагоприятни правила - Член 5, параграф 4 и член 12, параграф 3 от Приложение XIII към Правилника)
   2010/C 246/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Stefano Sotgia (Дъблин, Ирландия) (представители: първоначално T. Bontinck и J. Feld, avocats, впоследствие T. Bontinck и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и H. Krämer)

      Предмет

   Отмяна на решението на ОН, в сила от 16 април 2006 г., с което жалбоподателят, временен служител със степен А*11 и успешно издържал общ конкурс EPSO/A/18/04, е назначен като длъжностно лице със степен A*6, стъпка 2 в съответствие с разпоредбите от приложение XIII към Правилника.

      Диспозитив

               1.

               Жалбата се отхвърля.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г., стр. 86.


title: Дело T-270/17: Жалба, подадена на 8 май 2017 г. — Съвместно предприятие Clean Sky 2/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/33

         Жалба, подадена на 8 май 2017 г. — Съвместно предприятие Clean Sky 2/Revoind Industriale
   (Дело T-270/17)
   (2017/C 231/41)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвместно предприятие Clean Sky 2 (CSJU) (представители: B. Mastantuono и M. Velardo, lawyer)

      Ответник: Revoind Industriale Srl (Орикола, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да осъди ответника да заплати на CSJU сумата 625 793,42 EUR във връзка със Споразумението за безвъзмездна помощ за партньори № 620108 „LOSITA-LOw Subsonic Investigation of a large complete Turboprop Aircraft“, ведно със сумата 3 240,41 EUR, представляваща лихва за забава в размер на 3,5 % за периода между 7 февруари 2017 г. и 1 април 2017 г.;

               —

               да осъди ответника да заплати лихва в размер на 60,01 EUR дневно, считано от 2 април 2017 г. до пълното плащане на задължението, и

               —

               да осъди ответника да плати разноските в настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.
   Жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил договорните си задължения, като не е реализирал проекта LOSITA и не е предоставил на CSJU релевантните доклади и резултати, в съответствие с член II.2 от приложение II към Споразумението за безвъзмездна помощ.
   Освен това ответникът не е изпълнил дължимата работа, посочена в приложение I, нарушавайки по този начин задълженията си по член II.3, букви a), д) и з) oт приложение II към Споразумението за безвъзмездна помощ.
   В съответствие с това жалбоподателят е прекратил Споразумението за безвъзмездна помощ на основание член II.38 от приложение II към Споразумението за безвъзмездна помощ и е издал дебитно известие за авансовото финансиране в размер на 625 793,42 EUR, което вече е било платено от координатора в полза на ответника съгласно клаузите на Споразумението за безвъзмездна помощ. В действителност авансовото финансиране остава собственост на жалбоподателя до окончателното плащане.
   Фактите, пораждащи задълженията на Revoind Industriale S.r.l. като бенефициент по Споразумението за безвъзмездна помощ, са в голяма степен безспорни по настоящото дело, а възраженията на ответника са общи, непълни и неподкрепени с доказателства, поради което са напълно неоснователни.
   В съответствие с това жалбоподателят може да иска възстановяване на платената на ответника сума като авансово финансиране, ведно с лихвите за забава.


title: Дело C-115/12 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 септември 2013 г. — Френска република/Европейска комисия (Обжалване — Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) — Структурна намеса на Общността в региона на Мартиника — Намаляване на финансова помощ — Обществени поръчки за строителство — Съответствие на мерките с разпоредбите на Съюза — Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство — Директива 93/37/ЕИО — Член 2 — Понятие за „пряка субсидия“ — Понятие за „спортни, възстановителни и развлекателни съоръжения“ )

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/24

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 септември 2013 г. — Френска република/Европейска комисия
   (Дело C-115/12 P) (1)

   (Обжалване - Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) - Структурна намеса на Общността в региона на Мартиника - Намаляване на финансова помощ - Обществени поръчки за строителство - Съответствие на мерките с разпоредбите на Съюза - Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство - Директива 93/37/ЕИО - Член 2 - Понятие за „пряка субсидия“ - Понятие за „спортни, възстановителни и развлекателни съоръжения“)
   2013/C 344/39
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard и N. Rouam)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и A. Steiblytė)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело Франция/Комисия (T-488/10), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна на Решение C(2010) 5229 на Комисията от 28 юли 2010 г. относно съкращаване на част от участието на Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) на основание единния програмен документ по цел № 1 за структурна намеса на Общността в региона на Мартиника във Франция — Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство — Понятието „преки субсидии“ — Понятието „съоръжения за възстановяване, отдих и развлечения“ — Грешки при прилагане на правото — Липса на мотиви

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 138, 12.5.2012 г.


title: Дело T-50/16: Жалба, подадена на 3 февруари 2016 г. — Унгария/Комисия

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/29

         Жалба, подадена на 3 февруари 2016 г. — Унгария/Комисия
   (Дело T-50/16)
   (2016/C 145/36)
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Унгария (представители: M. Fehér и G. Koós)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия, прието на 24 декември 2015 г. за регистрацията на европейската гражданска инициатива с наименованието „Wake Up Europe! Agir pour préserver le projet démocratique européen“.

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               С първото си основание жалбоподателят поддържа, че, от една страна, като е регистрирала разглежданата гражданска инициатива Комисията е нарушила член 11, параграф 4 ДЕС, както и член 2, точка 1 и член 4, [параграф 2,] буква б) от Регламент № 211/2011 (1), тъй като, според жалбоподателя, започването на предвиденото в член 7 ДЕС производство (подобно на производството за установяване на неизпълнение на задължения) не може да се счита за юридически акт на Съюза, необходим за целите на прилагането на Договорите. От друга страна, жалбоподателят смята, че гражданската инициатива трябва да бъде насочена към поемането на инициатива от Комисията за приемането на юридически акт на Съюза под формата на нов законодателен акт от позитивното право на Съюза.

               2.

               С второто си основание жалбоподателят поддържа, че с решението си Комисията е нарушила правото на добра администрация, както и принципите на правна сигурност и на равно третиране, и че не е изпълнила задължението си за мотивиране. С това основание жалбоподателят твърди по същество, че тъй като с това решение Комисията напълно се отклонява от по-ранната си практика във връзка с регистрацията на граждански инициативи, вследствие на тази липса на предвидимост и на това противоречие по-ранните инициативи и евентуалните бъдещите инициативи няма да бъдат третирани еднакво.

               3.

               С третото си основание жалбоподателят поддържа, че решението на Комисията нарушава принципа на лоялното сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС. От една страна, Комисията вече е изразила становище, че не са налице условията за започване на производство срещу Унгария на основание член 7 ДЕС, докато решението за регистрация на гражданската инициатива може да прокара посланието, че все пак Комисията не изключва възможността посочената инициатива да има своето основание. От друга страна, съгласно посочения принцип Комисията е трябвало да уведоми Унгария за гражданската инициатива, от която е пряко засегната, и да ѝ даде възможност да изрази своето становище.

      (1)  Регламент (ЕС) № 211/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно гражданската инициатива (OB L 65, стр. 1, поправка в ОВ L 94, 2012 г., стр. 49).


title: Дело T-720/15: Определение на Общия съд от 16 септември 2016 г. — Комисия/CINAR

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/56

         Определение на Общия съд от 16 септември 2016 г. — Комисия/CINAR
   (Дело T-720/15) (1)

   (2017/C 006/70)
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело C-591/13: Иск, предявен на 20 ноември 2013 г. — Европейска комисия/Германия

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/11

         Иск, предявен на 20 ноември 2013 г. — Европейска комисия/Германия
   (Дело C-591/13)
   2014/C 24/20
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и W. Roels)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 49 ДФЕС и член 31 от Споразумението за ЕИП (1), като е приела и оставила в сила разпоредби, съгласно които облагането на скрити резерви, които се реализират при възмездно прехвърляне на определени дълготрайни активи, се отлага чрез „пренасяне“ върху придобитите или произведени нови дълготрайни активи до тяхната продажба, ако последно посочените активи се числят към дълготрайните активи на място на стопанска дейност на данъчнозадълженото лице в страната, докато такова отлагане не е възможно, ако същите активи принадлежат към дълготрайните активи на място на стопанска дейност на данъчнозадълженото лице в друга държава членка или държава от Европейското икономическо пространство.

               —

               Федерална република Германия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Съгласно германското законодателство при продажба на определени производствени дълготрайни активи реализираната печалба не се облага веднага, ако в рамките на даден период от време данъчнозадълженото лице отново придобие или произведе определени нови производствени дълготрайни активи. В този случай облагането на посочената печалба от продажбата на първоначалните активи се отлага чрез „пренасяне“ на съответните скрити резерви до продажбата на придобитите или произведени нови активи. Това отлагане обаче може да се ползва само, ако придобитите или произведени нови активи принадлежат към дълготрайните активи на място на стопанска дейност в страната, но не и когато съответното място на стопанска дейност се намира в друга държава членка или държава от Европейското икономическо пространство. Според Комисията това законодателство противоречи на свободата на установяване.

      (1)  Споразумение от 2 май 1992 година за Европейското икономическо пространство, ОВ L 1, 1994 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 53, стр. 4.


title: Дело C-305/06: Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Комбиниран транспорт на товари между държавите-членки — Директива 92/106/ЕИО — Краен етап от автомобилния превоз, неразделна част от комбинирания транспорт — Най-близка подходяща гара)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/5

         Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-305/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Комбиниран транспорт на товари между държавите-членки - Директива 92/106/ЕИО - Краен етап от автомобилния превоз, неразделна част от комбинирания транспорт - Най-близка подходяща гара)
   (2008/C 285/06)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Zavvos и K. Simonsson

      Ответник: Република Гърция (представител: S. Chala)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 2 и 4 от Директива 92/106/ЕИО на Съвета от 7 декември 1992 г. относно създаването на общи правила за някои видове комбиниран транспорт на товари между държавите-членки (ОВ L 368, стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 183) — Краен етап от автомобилния превоз, неразделна част от комбинирания транспорт — Изискване за притежаване на гръцко разрешително за автомобилен транспорт
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-105/14: Преюдициално запитване от Tribunale di Cuneo (Италия), постъпило на 5 март 2014 г.  — Наказателно производство срещу Ivo Taricco и др.

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/10

         Преюдициално запитване от Tribunale di Cuneo (Италия), постъпило на 5 март 2014 г. — Наказателно производство срещу Ivo Taricco и др.
   (Дело C-105/14)
   2014/C 194/12
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Cuneo

      Страни в главното производство

   Ivo Taricco,
   Ezio Filippi,
   Isabella Leonetti,
   Nicola Spagnolo,
   Davide Salvoni,
   Flavio Spaccavento,
   Goranco Anakiev

      Преюдициални въпроси

               a)

               [Д]али въведеното със Закон № 251 от 2005 г. изменение на член 160, последна алинея от италианския наказателен кодекс — в частта, в която предвижда продължаване на давностния срок само с една четвърт след прекъсване на давността и така допуска погасяване на наказателното преследване независимо от своевременно му извършване и следователно води до ненаказуемост — противоречи на нормата за защита на конкуренцията, установена в член 101 ДФЕС;

               b)

               дали чрез въведеното със Закон № 251 от 2005 г. изменение на член 160, последна алинея от италианския наказателен кодекс — в частта, в която предвижда продължаване на давностния срок само с една четвърт след прекъсване на давността и така лишава от наказателноправни последици деянията, извършени от безскрупулни икономически оператори — италианската държава е установила форма на държавна помощ, която е забранена съгласно член 107 от ДФЕС;

               c)

               дали чрез въведеното със Закон № 251 от 2005 г. изменение на член 160, последна алинея от италианския наказателен кодекс — в частта, в която предвижда продължаване на давностния срок само с една четвърт след прекъсване на давността и така създава положение на ненаказуемост на лицата, които злоупотребяват с общностната директива — италианската държава е добавила неправомерно допълнителен случай на освобождаване от данък по отношение на тези, които са изчерпателно уредени в член 158 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. (1);

               d)

               дали чрез въведеното със Закон № 251 от 2005 г. изменение на член 160, последна алинея от италианския наказателен кодекс — в частта, в която предвижда продължаване на давностния срок само с една четвърт след прекъсване на давността, водещо до отказ от преследване на деяния, които лишават държавата от необходимите ресурси, включително с оглед на изпълнението на задълженията към Европейския съюз — е допуснато нарушение на принципа на стабилни публични финанси, закрепен в член 119 ДФЕС?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-165/11: Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam/СХВП — Investimust (COLLEGE)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/25

         Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam/СХВП — Investimust (COLLEGE)
   (Дело T-165/11)
   2011/C 152/46
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam (Амстердам, Нидерландия) (представител: R.M.R. van Leeuwen, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Investimust, S.A. (Женева, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (Марки, дизайни и модели) от 12 януари 2011 г. по преписка R 508/2010-4 и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „COLLEGE“, за услуги от класове 39 и 43 — марка на Общността, регистрирана под № 2645489

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основания на искането за обявяване на недействителност: страната, която иска обявяване на недействителността на марката, основава искането си на абсолютни основания за недействителност съгласно член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7 от Регламент на Съвета (ЕО) № 207/2009.

      Решение на отдела по заличаване: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1, буква в) и във връзка с член 7, параграф 1, буква б) от Регламент на Съвета № 207/2009, както и че апелативният състав погрешно не разгледал представеното в производството пред него доказателство.


title: Дело T-22/08: Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г. — Quest Diagnostics/СХВП — ALK-Abelló (DIAQUEST)

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/36

         Определение на Първоинстанционния съд от 16 юни 2008 г. — Quest Diagnostics/СХВП — ALK-Abelló (DIAQUEST)
   (Дело T-22/08) (1)

   (2008/C 197/70)

      Език на производството: английски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело T-539/11: Решение на Общия съд от 25 март 2014 г.  — Deutsche Bank/СХВП (Leistung aus Leidenschaft) (Марка на Общността  — Заявка за словна марка на Общността „Leistung aus Leidenschaft“   — Марка, състояща се от рекламен лозунг  — Абсолютни основания за отказ  — Липса на отличителен характер  — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009  — Равно третиране  — Задължение за мотивиране  — Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/32

         Решение на Общия съд от 25 март 2014 г. — Deutsche Bank/СХВП (Leistung aus Leidenschaft)
   (Дело T-539/11) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Leistung aus Leidenschaft“ - Марка, състояща се от рекламен лозунг - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Равно третиране - Задължение за мотивиране - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд))
   2014/C 142/40
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Bank AG (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: R. Lange, T. Götting и G. Hild, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 август 2011 г. (преписка R 188/2011-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Leistung aus Leidenschaft“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Deutsche Bank AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 13, 14.1.2012 г.


title: Дело F-108/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 юли 2011 г. — Filice и др./Съд на ЕС (Публична служба — Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/30

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 юли 2011 г. — Filice и др./Съд на ЕС
   (Дело F-108/10) (1)

   (Публична служба - Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 138/67
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Filice и други (Люксембург, Люксембург) (представители: адв. B. Cortese, адв. C. Cortese и адв. F. Spitaleri)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. V. Placco)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията на ответника, възпроизведени във фишовете за възнаграждение на жалбоподателите, за ограничаване на адаптирането на възнагражденията им, считано от месец юли 2009 г. до увеличение от 1,85 % в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители въз основа на Регламент на Съвета (ЕС, Евратом) № 1296/2009 от 23 декември 2009 г.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на решение по същество по дело F-108/10, Filice и др./Съд на ЕС.

               2.

               Всяка страна понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г., стр. 65.


title: Дело C-590/15 P: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Alain Laurent Brouillard срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-420/13, Brouillard/Съд на Европейския съюз

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/11

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Alain Laurent Brouillard срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-420/13, Brouillard/Съд на Европейския съюз
   (Дело C-590/15 P)
   (2016/C 048/19)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Alain Laurent Brouillard (представител: P. Vande Casteele, адвокат)

      Друга страна в производството: Съд на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви жалбата за основателна и да се отмени решението от 14 септември 2015 г. (T-420/13);

               —

               да се отменят писмата от 5 юни 2013 г., с които Съдът на Европейския съюз е поканил IDEST Communication SA, от една страна, да представи оферти в процедура за възлагане на обществена поръчка чрез договаряне с цел сключване на рамкови договори за превод на юридически текстове от някои официални езици на Европейския съюз на френски език (OВ S 47-075037, 2013 г.), и от друга страна, да потвърди, че жалбоподателят няма да бъде нает в предоставянето на услугите, за които се отнася поръчката.

      Основания и основни доводи

               1.

               В рамките на предоставянето на услугите за превод Съдът на Европейския съюз е приел, че жалбоподателят не може да бъде приет като подизпълнител на основание, че „[…] дипломата [която той е] получил от университета в Поатие (магистър по право, икономика, управление, с професионална насоченост, оценка по частно право, специалност юрист лингвист), макар и да представлява диплома за магистратура от ниво 2, не отговаря на пълно обучение по право“ и че „тази преценка съответства на постоянна практика на отдела за преводи на френски език, който счита, че обучението за „juriste-linguiste“, предлагано в университета в Поатие (master 2) не е обучение по право, отговарящо на изискванията в точка III.2.1 от обявлението за обществена поръчка“, като е уточнено, че „[н]ачинът на получаване на дипломата („VAE“, тоест валидиране на придобития професионален опит) няма никакво отражение върху преценката“.

               2.

               Жалбоподателят изтъква неспазване на общите принципи за равенство, свобода на установяване, свободно движение на работниците, свободно предоставяне на услуги, на принципа на пропорционалност, на членове 14, 15, 16, 20, 21, 51 и 52 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на членове 45, 49, 51, 56 и 57 от Договора за функционирането на Европейския съюз, на правото на образование и обучение, както и грешка при прилагането на правото и злоупотреба с право.

               3.

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е счел, че няма „нарушение“ на горепосочените права и свободи. Грешката при прилагането на правото е доказана в още по-голяма степен, доколкото жалбоподателят е притежател на дипломи, които го насочват по естеството си, дори по същността си, към предоставянето на услуги за правен превод. Съдът също е „нарушил“ най-малкото правото на жалбоподателя да се ползва от университетското обучение като юрист и преводач.

               4.

               Общият съд е допуснал също грешка при прилагане на правото и е нарушил правото на Съюза, като е приел, че възложителят не бил задължен да прави сравнение с мотив, че Директива 2005/36 (1) не е приложима и че следователно „жалбоподателят не можел да се основе на съдебната практика относно признаването на дипломи, за да изтъкне, че в случая Съдът е трябвало да отчете другите квалификации и опит, с които той разполагал“.

               5.

               Общият съд е допуснал друга грешка при прилагане на правото, като е приел, че възложителят правилно не е взел предвид дипломата „master en droit“ (Bac + 5), издадена във Франция, при това „отчитайки различните дипломи, съществуващи в Белгия и Франция преди и след реформата от 2004 г. за хармонизиране на дипломите за висше образование в Европа“.

               6.

               Нарушаването на горепосочените основни свободи и общи принципи на правото на Съюза, взети поотделно или в комбинация с принципа на пропорционалност, е резултат и от това, че изключването на жалбоподателя е било решено без да се вземат предвид всички негови дипломи, удостоверения и други звания, и неговия релевантен професионален опит и без да се сравнят университетските и професионални квалификации, за които той представил документи, с изискваните в спецификацията.

      (1)  Директива 2005/36/EО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3).


title: Дело C-31/14 P: Решение на Съда (девети състав) от 11 декември 2014 г.  — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)/Kessel medintim GmbH, правоприемник на Kessel Marketing & Vertriebs GmbH, Janssen-Cilag GmbH (Обжалване — Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка Premeno — Възражение на притежателя на по-ранната национална словна марка Pramino — Ограничаване на стоките, посочени в заявката за регистрация на марка на Общността — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 43, параграф 1)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/16

         Решение на Съда (девети състав) от 11 декември 2014 г. — Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)/Kessel medintim GmbH, правоприемник на Kessel Marketing & Vertriebs GmbH, Janssen-Cilag GmbH
   (Дело C-31/14 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка Premeno - Възражение на притежателя на по-ранната национална словна марка Pramino - Ограничаване на стоките, посочени в заявката за регистрация на марка на Общността - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 43, параграф 1))
   (2015/C 046/21)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Walicka)

      Други страни в производството: Kessel medintim GmbH, правоприемник на Kessel Marketing & Vertriebs GmbH, (представител: A. Jacob, Rechtsanwalt), Janssen-Cilag GmbH (представител: M. Wenz, Rechtsanwältin)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) заплаща съдебните разноски.

               3)

               Janssen-Cilag GmbH понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 102, 7.4.2014 г.


title: Дело C-499/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Tivoli (Италия) на 7 ноември 2012 г. — Elisabetta Gentile/Ufficio Finanziario della Direzione Ufficio Territoriale di Tivoli и др.

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/26

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Tivoli (Италия) на 7 ноември 2012 г. — Elisabetta Gentile/Ufficio Finanziario della Direzione Ufficio Territoriale di Tivoli и др.
   (Дело C-499/12)
   2013/C 26/51
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Tivoli

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Elisabetta Gentile

      Ответници: Ufficio Finanziario della Direzione — Ufficio Territoriale di Tivoli, Fabrizio Penna, Gianfranco Di Nicola

      Преюдициален въпрос

   Съответства ли член 130 от Президентски указ № 115 от 30.5.2002 г. относно уредбата на правната помощ в италианското законодателство — в частта му, в която се посочва, че хонорарите, които следва да се заплащат на защитника, на съдебния помощник и на вещото лице, посочено от страната, трябва да се намалят наполовина — на член 47, алинея 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, който предвижда, че на лицата, които не разполагат с достатъчно средства, се предоставя правна помощ, доколкото тази помощ е необходима, за да се осигури реален достъп до правосъдие?


title: Дело T-210/10: Определение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Condé/Съвет

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/28

         Определение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Condé/Съвет
   (Дело T-210/10) (1)

   2011/C 331/54
   Език на производството: френски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело C-182/09: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division (Обединено кралство) на 19 май 2009 г. — Seaport (NI) Limited/Department of the Environment for Northern Ireland

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/5

         Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division (Обединено кралство) на 19 май 2009 г. — Seaport (NI) Limited/Department of the Environment for Northern Ireland
   (Дело C-182/09)
   2009/C 193/05
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Seaport (NI) Limited

      Ответник: Department of the Environment for Northern Ireland

      Преюдициални въпроси

               1)

               Какъв е обхватът на предоставеното на държавите-членки съгласно член 13, параграф 3 от Директива 2001/42/ЕО (1) относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда правомощие да решат, че не е възможно да се изисква оценка на околната среда на план или на програма, за които първият формален подготвителен акт е осъществен преди 21 юли 2004 г. и какви са факторите, които националните органи могат да вземат предвид във всеки отделен случай, за да достигнат до такова решение?

               2)

               Дали националният орган на държава-членка, който е взел решение през 2004 г., че е възможно планът да отговаря на изискванията на директивата (и е поддържал тази позиция впоследствие и пред националния съд), може да преразгледа това решение и да реши през ноември 2007 г., че не е възможно посоченият план да отговаря на изискванията на директивата?

               3)

               Дали процесът на вземане на решение, описан във втория въпрос, е равнозначен на вземане на решение с обратно действие, установяващо невъзможността и ако това е така, позволява ли член 13, параграф 3 от директивата такива решения с обратно действие и ако да — при какви условия?

               4)

               Дали взетите предвид от националния орган фактори по настоящото дело при вземането на решение на 6 ноември 2007 г., че не е възможно да се извърши оценка на околната среда по проекта за план на Северната зона (Draft North Area Plan) са фактори, които му е позволено да вземе предвид при вземането на такова решение съгласно член 13, параграф 3 от директивата?

      (1)  ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135.


title: Дело C-73/12: Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Revere (Италия) на 13 февруари 2012 г. — Наказателно производство срещу Ahmed Ettaghi

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/16

         Преюдициално запитване, отправено от Giudice di Pace di Revere (Италия) на 13 февруари 2012 г. — Наказателно производство срещу Ahmed Ettaghi
   (Дело C-73/12)
   2012/C 118/26
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Giudice di Pace di Revere

      Страна в главното производство

   Ahmed Ettaghi

      Преюдициални въпроси

               1.

               С оглед на принципите на лоялно сътрудничество и на полезно действие на директивите, допускат ли членове 2, 4, 6, 7 и 8 от Директива 2008/115/ЕО (1) възможността гражданин на трета страна, незаконно пребиваващ на територията на държава членка, да бъде наказан с имуществена санкция, заменена с домашен арест като наказателноправна санкция, единствено поради незаконното му влизане и престой, още преди да е налице неизпълнение на заповед за извеждане, издадена от административния орган?

               2.

               С оглед на принципите на лоялно сътрудничество и на полезно действие на директивите, допускат ли членове 2, 15 и 16 от Директива 2008/115/ЕО възможността, след приемането на директивата, държава членка да приеме норма, която предвижда възможността гражданин на трета страна, незаконно пребиваващ на територията на държавата членка, да бъде наказан с имуществена санкция, заменена с подлежащо на незабавно изпълнение експулсиране като наказателноправна санкция, без да се спазват предвидената в директивата процедура и правата на чужденеца?

               3.

               Допуска ли принципът на лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС прилагането на национална правна норма, приета в срока за транспониране на дадена директива, която има за цел да заобиколи или във всички случаи да ограничи приложното поле на директивата и какви мерки трябва да предприеме съдът ако установи наличието на подобна цел?

      (1)  ОВ L 348, стр. 98.


title: Дело T-105/16: Жалба, подадена на 17 март 2016 г. — Philip Morris Brands/EUIPO — Explosal („Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel“)

text:
               17.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 175/17

         Жалба, подадена на 17 март 2016 г. — Philip Morris Brands/EUIPO — Explosal („Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel“)
   (Дело T-105/16)
   (2016/C 175/20)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Philip Morris Brands Sàrl (Ньошател, Швейцария) (представител: L. Alonso Domingo, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Explosal Ltd (Ларнака, Кипър)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз в черно и бяло, със словните елементи „Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel“ — марка на ЕС № 10 008 084

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 4.1.2016 г. по преписка R 2775/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение и да отхвърли заявка за марка на ЕС № 10008084 за всички стоки или, при условията на евентуалност, да върне преписката на апелативния състав за по-нататъшно разглеждане на забраните, установени в член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 oт Регламент № 207/2009 в светлината на представените доказателства за известност и засилен отличителен характер на по-ранната марка;

               —

               да осъди EUIPO и другата страна да заплатят собствените си съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 76, параграф 2 oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 76, параграф 1 oт Регламент № 207/2009;

               —

               нарушение на член 8, параграф 5 oт Регламент № 207/2009.