title: Дело C-428/12: Жалба, подадена на 20 септември 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/15

         Жалба, подадена на 20 септември 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-428/12)
   2012/C 379/26
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: I. Galindo Martin и G. Wilms)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се установи, че като в Наредба FOM/734/2007 от 20 март, с която се определят редът и условията за прилагане на Закона за сухопътния транспорт по отношение на разрешенията за превоз на стоки по шосе, е предвидило задължението да не са изминали повече от пет месеца от регистрацията на първото превозно средство от автомобилния парк на предприятието, за да бъде получено „разрешение за допълнителен частен превоз на стоки“, и като не е обосновало това задължение, Кралство Испания е нарушило задълженията си по член 34 и член 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Задължението да не са изминали повече от пет месеца от регистрацията на първото превозно средство от автомобилния парк на предприятието, за да бъде получено „разрешение за допълнителен частен превоз на стоки“ представлява мярка с равностоен ефект на количествено ограничение върху вноса в противоречие с член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Това ограничение не е обосновано нито от някое от съображенията от общ интерес, изброени в член 36 от ДФЕС, нито от императивно изискване.
   Що се отнася до съществуването на ограничение върху свободното движение на стоки, въпросната норма на практика ограничава вноса на превозни средства, регистрирани в други държави членки, в по-голяма степен в сравнение с придобиването на превозни средства, регистрирани в Испания. От друга страна, предвид факта, че превозните средства, регистрирани в други държави членки, вече отговарят на европейските и/или националните технически изисквания за движение в държавата членка на произхода, нормата нарушава принципа за взаимно признаване, тъй като превозно средство, което е годно за движение в друга държава членка, трябва да е годно за движение и в Испания. Освен това мярката представлява ограничение за използване като разгледаните от Съда на Европейския съюз в Решение му от 10 февруари 2009 г. по дело Комисия/Италия (C-110/05, Сборник 2009 г., стр. I-519) и Решение от 4 юни 2009 г. по дело Mickelsson и Roos (C-142/05, Сборник 2009 г., стр. I-4273).
   Що се отнася до основанията, изтъкнати от Кралство Испания, а именно безопасността на движението по пътищата и защитата на околната среда, Комисията счита, че спорната мярка не е пропорционална на преследваните цели и не допринася за тяхното осъществяване по последователен и систематичен начин.
   Обстоятелството, че дадено превозно средство е регистрирано за първи път преди повече от пет месеца, не е указание нито за техническа неизправност за осъществяване на търговска дейност, нито за въздействието на използването му върху околната среда. За сметка на това един технически преглед би позволил, поне в известна степен, да се установи техническото състояние на превозното средство и би бил по-малко ограничителна мярка. По същия начин прегледът на техническите характеристики на превозното средство, наред с евентуален технически преглед, би трябвало да позволи да се установи нивото на замърсяване, причинявано от въпросното превозно средство.
   От друга страна, не става ясно защо Кралство Испания установява ограничение от пет месеца за първото превозно средство, но допуска други превозни средства да бъдат прибавяни към автомобилния парк без ограничения, при условие че средната възраст на този парк не надвишава шест години.


title: Дело T-687/15: Решение на Общия съд от 2 февруари 2017 г. — Marcas Costa Brava/EUIPO — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Cremcaffé by Julius Meinl“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „café crem“ — Относително основание за отказ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/27

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2017 г. — Marcas Costa Brava/EUIPO — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Дело T-687/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Cremcaffé by Julius Meinl“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „café crem“ - Относително основание за отказ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 078/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marcas Costa Brava, SL (Силс, Испания) (представители: E. Manresa Medina и J. Manresa Medina, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Excellent Brands JMI Ltd (Баар, Швейцария) (представител: D. Majer, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 29 септември 2015 г. (преписка R 2757/2014-5) относно производство по възражение между Marcas Costa Brava и Excellent Brands JMI

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Marcas Costa Brava, SL да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело C-219/08: Иск, предявен на 22 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/15

         Иск, предявен на 22 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-219/08)
   (2008/C 183/30)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н E. Traversa и г-н J.-P. Keppenne)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като изисква при командироване на работници, които са граждани на трети страни, от общностни предприятия във връзка с предоставяне на услуги:

                           а)

                           предварително разрешение за упражняването на стопанската дейност;

                           б)

                           разрешението за пребиваване, издадено в държавата по установяване на работодателя, да е валидно до края на срока за предоставяне на услугата плюс три месеца;

                           в)

                           работникът да е нает от същия работодател, който предоставя услугата, от поне шест месеца;

                     Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 49 ЕО.

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията изтъква по същество, че изискванията, които ответната страна налага при командироване на работници, които са граждани на трети страни, от доставчици на услуги, които са установени в държава-членка, различна от Белгия, ограничава свободното предоставяне на услуги и същевременно дискриминира тези доставчици на услуги спрямо техните конкуренти, установени на белгийска територия.
   С първото си твърдение за нарушение Комисията поддържа, че системата за предварително даване на разрешение за упражняването на стопанска дейност представлява несъразмерна пречка за свободното предоставяне на услуги. От друга страна, тази пречка не би могла да бъде обоснована от каквото и да е съображение от общ интерес, нито чрез позоваване на нормите, включени в достиженията на правото от Шенген.
   С второто си твърдение за нарушение ищецът оспорва несъразмерния характер на изискването, според което разрешението за пребиваване, издадено в държавата по установяване на работодателя, трябва да е валидно до края на срока за предоставяне на услугата плюс три месеца.
   С третото си твърдение за нарушение Комисията подчертава, че независимо от положителните законодателни промени, извършени от ответната страна, условието, според което даден работник трябва да е нает от същия работодател, който предоставя услугата, от поне шест месеца, представлява пречка за свободното предоставяне на услуги, която не би могла да бъде обоснована.


title: Дело C-325/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 6 юли 2010 г. — Doux Geflügel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/6

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 6 юли 2010 г. — Doux Geflügel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Дело C-325/10)
   ()
   2010/C 274/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Doux Geflügel GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли кокошките от подпозиция 0207 12 10 (1) на Комбинираната номенклатура да бъдат напълно оскубвани или е допустимо след машинното оскубване по кланичния труп да има останали все още някои малки части от едри птичи пера, пера, крайчета пера и влакна?

      (1)  ОВ L 338, 30.12.1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 30, стр. 129.


title: Дело C-422/11 P: Жалба, подадена на 10 август 2011 г. от Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 23 май 2011 г. по дело T-226/10, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Комисия

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/21

         Жалба, подадена на 10 август 2011 г. от Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 23 май 2011 г. по дело T-226/10, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Комисия
   (Дело C-422/11 P)
   2011/C 311/37
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (представители: D. Dziedzic-Chojnacka и D. Pawłowska)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

   Искания на жалбоподателя:

               —

               да се отмени определението на Общия съд и делото да се върне на Общия съд на Европейския Съюз за ново разглеждане,

               —

               Европейската Комисия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Общият съд отхвърля подадената пред него жалба по съображението, че адвокатите (radcowie prawni), представляващи Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (председателят на службата за електронни съобщения), работят по трудово правоотношение с тази служба, което изключва възможността те да представляват жалбоподателя пред Общия съд.
   Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej излага следните твърдения във връзка с обжалваното определение:

               На първо място, Общият съд е нарушил член 19, трета и четвърта алинея във връзка с член 53, първа алинея от Статута на Съда, както и във връзка с член 254, шеста алинея ДФЕС и член 113 от Процедурния правилник на Общия съд (наричан по-нататък „Правилникът“), като е тълкувал неправилно първата посочена разпоредба и е приел, че тя не се отнася до адвокатите, които работят по трудов договор със съответната страна в производството пред Общия съд.

               На второ място, Общият съд е нарушил член 67, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 113 от Правилника, като не е зачел различната правна система и традиции на съответната държава членка и е отхвърлил жалбата, приемайки, че адвокатите, които се намират в трудови правоотношения, са в по-малка степен независими от адвокатите, работещи за правна кантора, която не е свързана с клиента.

               На трето място, Общият съд е нарушил член 5, параграфи 1 и 2 ДЕС във връзка с член 4, параграф 1 ДЕС и член 113 от Правилника, като е приел, че разпоредбите на Договорите допускат различия в обема на правомощията на адвокатите с оглед представителството пред Общия съд, въпреки че правото на съответната държава членка не предвижда подобни различия, а Договорите не предоставят на Съюза компетентност в тази област.

               На четвърто място, Общият съд е нарушил член 5, параграф 4 ДЕС във връзка с член 113 от Правилника, като е приел, че с оглед на целите на Договорите е необходимо адвокатите, работещи по трудово правоотношение, да не бъдат допускани да представляват страна в производството пред Общия съд.

               На пето място, Общият съд е допуснал процесуално нарушение, тъй като не е мотивирал в достатъчна степен обжалваното определение.


title: Дело F-72/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 21 септември 2015 г. — Anagnostu и др./Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедури по повишаване за 2010 г. и 2011 г. — Коефициенти за еквивалентност — Член 6, параграф 2 от Правилника — Преходни мерки за периода от 1 май 2004 г. до 30 април 2011 г. — Член 9 от приложение XIII към Правилника — Общи разпоредби за прилагане на член 45 от Правилника — Определяне на праговете за повишаване — Невключване в списъка на повишените длъжностни лица — Правен интерес)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/46

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 21 септември 2015 г. — Anagnostu и др./Комисия
   (Дело F-72/11) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедури по повишаване за 2010 г. и 2011 г. - Коефициенти за еквивалентност - Член 6, параграф 2 от Правилника - Преходни мерки за периода от 1 май 2004 г. до 30 април 2011 г. - Член 9 от приложение XIII към Правилника - Общи разпоредби за прилагане на член 45 от Правилника - Определяне на праговете за повишаване - Невключване в списъка на повишените длъжностни лица - Правен интерес))
   (2015/C 363/54)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Anastasios Anagnostu (Woluwe-Saint-Pierre, Белгия) и 24 други жалбоподатели (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представител: J. Currall)

      Предмет

   Искане, целящо от една страна отмяна на решенията за определяне на праговете за повишаване в степени AD13 и AD14 в процедурите за повишаване за 2010 и 2011 г. и, от друга страна, отмяна на списъка на длъжностните лица, повишени в степени AD13 и AD14 в процедурата за повишаване за 2010 г. и отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да повиши по-голям брой други длъжностни лица в степени AD12 или AD13.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на Европейската комисия от 26 ноември 2010 г. да не бъдат повишени г-н Antoulas, г-жа Bruni, г-жа Nicolaidou-Kallergis и г-н Xanthopoulos.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3)

               Европейската комисия поема една осемдесет и пета част от направените от нея съдебни разноски и се осъжда да поеме една осемдесет и пета част от съдебните разноски на жалбоподателите.

               4)

               Освен г-н Antoulas, г-жа Bruni, г-жа Nicolaidou-Kallergis и г-н Xanthopoulos, останалите жалбоподатели поемат двадесет и една двадесет и пети от направените от тях съдебни разноски и се осъждат да поемат двадесет и една двадесет и пети от съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г., стр. 20.


title: Дело T-350/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия (Обезпечително производство — Директива 91/414/ЕИО — Искане за спиране на изпълнение — Допустимост — Липса на неотложност)

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/23

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия
   (Дело T-350/07 R)
   (Обезпечително производство - Директива 91/414/ЕИО - Искане за спиране на изпълнение - Допустимост - Липса на неотложност)
   (2008/C 37/36)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: FMC Chemical (Брюксел, Белгия); Arysta Lifescience SAS (Noguères, Франция); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Белгия); FMC Foret, SA (Sant Cugat de Valles, Испания); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Братислава, Словакия); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o. (Прага, Чешка република); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша); и FMC Corp. (Филаделфия, Пенсилвания, Съединени американски щати) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)
   Предмет
   Искане за спиране на изпълнението на Решение 2007/416/ЕО на Комисията от 13 юни 2007 г. относно невключване на карбофуран в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за оттегляне на разрешенията за продуктите за растителна защита, съдържащи това вещество (ОВ L 156, стр. 30) до постановяване на съдебното решение по главното искане.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски


title: Дело T-550/11: Жалба, подадена на 19 октомври 2011 г. — Assaad/Съвет

text:
               17.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 370/27

         Жалба, подадена на 19 октомври 2011 г. — Assaad/Съвет
   (Дело T-550/11)
   2011/C 370/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nizar Assaad (Дамаск, Сирия) (представители: G. Martin, Solicitor, M. Lester и A. Sutton, Barristers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 843/2011 на Съвета относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 218, 2011 г., стр. 1) и Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта в която името на жалбоподателя е добавено в Приложението към Решение 2011/273/ОВППС от 9 май 2011 година (1) и в Приложение II към Регламент (ЕС) № 442/2011 от 9 май 2011 година (2);

               —

               при условията на евентуалност и успоредно с направеното по-горе искане, да заличи думите „финансира милицията „Shabiha“ в област Латакия“ добавени в Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 843/2011 на Съвета и Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета; и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение от страна на ответника на основните човешки права на жалбоподателя, каквито са правото на защита и правото на ефективна съдебна защита, тъй като:

                           —

                           жалбоподателят не бил предварително уведомен за включването му в списъка на лицата, по отношение на които се прилагат оспорваните мерки и дори не бил уведомен, когато оспорваните мерки били публикувани,

                           —

                           жалбоподателят не бил информиран за обвиненията срещу него или за предвижданото включване в списъка на лицата, по отношение на които се прилагат тези мерки и не му било дадено право да бъде изслушан в процес, в който твърденията срещу него биха могли да бъдат изложени както следва, да им бъде отговорено и да бъдат сериозно проверени, и

                           —

                           в оспорваните мерки не била предвидена процедура за уведомяване на жалбоподателя за доказателствата, на които се основава решението за замразяване на неговите активи, или в която да му бъде дадена възможност да вземе смислено становище по тези доказателства, преди какъвто и да е съд да може да оцени и провери неговите възражения и доказателствата срещу него.

               2.

               Второто правно основание е изведено от факта, че ответникът не посочил на жалбоподателя достатъчно основания за неговото включване в списъка, тъй като:

                           —

                           преди публикуването на оспорваните мерки на жалбоподателя не били посочени причини,

                           —

                           „основанията за включване в списъка“ не давали на жалбоподателя достатъчно информация, за да може да разбере защо ответникът смята, че той трябва да бъде включен в списъка и

                           —

                           по нищо не личало защо се смята, че жалбоподателят е отговорен за репресията на цивилни лица в Сирия.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушението от страна на ответника, без никакво основание и без никакво спазване на изискването за пропорционалност, на основните права на жалбоподателя, по-конкретно правото ма на собственост, правото му да управлява стопанската си дейност, правото му на добро име и на личен и семеен живот, тъй като:

                           —

                           оспорваните мерки имат съществено и дълготрайно отражение върху неговите основни права и

                           —

                           прилагането на оспорваните мерки по отношение на жалбоподателя е необосновано и ответникът не е доказал, че пълното замразяване на активите и забраната за пътуване е най-малко струващото средство за гарантиране на която и да е законосъобразна цел, нито че нанесените на жалбоподателя и семейството му вреди са оправдани и пропорционални.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от допусната от страна на ответника явна грешка при преценката, когато решил да приложи тези ограничителни мерки по отношение на жалбоподателя, тъй като:

                           —

                           не личало ответникът да е направил преценка на жалбоподателя, за да установи дали той действително може да се смята „отговорен“ за жестоките репресии срещу цивилното население в Сирия,

                           —

                           при условията на евентуалност, ако такава преценка е била направена, доколкото жалбоподателят не е имал изобщо възможност да вземе становище по нея, ответникът е допуснал грешка, правейки заключението, че има основание за включването на жалбоподателя в списъка на лицата, спрямо които са прилагат ограничителните мерки.

      (1)  Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 121, 2011 г., стр. 11)

      (2)  Регламент (ЕО) № 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 121, 2011 г., стр. 1).


title: Дело T-21/10: Жалба, подадена на 25 януари 2010 г. — Германия/Комисия

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/42

         Жалба, подадена на 25 януари 2010 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-21/10)
   2010/C 100/65
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: J. Möller и C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени Решение C(2009) 9049 на Комисията от 13 ноември 2009 г., съобщено на жалбоподателя с писмо от 16 ноември 2009 г., за намаляване на финансовата помощ, предоставена по Единния документ за програмиране (ЕДП) (1997—1999), Цел-2-Регион Саарланд, Федерална република Германия, от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), съгласно Решение на Комисията С(97) 1123 от 7 май 1997 г. и С(1999) 4928 от 28 декември 1999 г.;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С обжалваното решение Комисията намалява финансовата помощ, предоставена от ЕФРР в съответствие с Единния документ за програмиране (1997/1999), Цел-2-Регион Саарланд, Федерална република Германия.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
   На първо място, жалбоподателят изтъква, че няма правно основание за единната ставка и за екстраполацията на финансовите корекции за периода 1994—1999, за който се отнася Единният документ за програмиране.
   Второ, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 24, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 (1), тъй като условията за намаляване не са изпълнени. Той твърди по-специално, че Комисията не се е съобразила с понятието за нередност. Освен това Комисията е приела наличието на систематични грешки, без обаче да е установила, че националните органи, отговарящи за ръководството на Структурните фондове, са нарушили задълженията си по член 23 от Регламент № 4253/88. Според жалбоподателя Комисията приела наличието на систематични грешки в ръководството и контрола на фондовете, като се основавала на погрешно установени факти. Важни елементи от фактическата обстановка били неправилно установени и преценени.
   При условията на евентуалност, жалбоподателят изтъква като трето правно основание, че постановеното с решението намаляване е несъразмерно. Комисията не била упражнила правото си на преценка, предоставено ѝ от член 24, параграф 2 от Регламент № 4253/88. Приложените по отношение на корекциите единни ставки надвишавали (евентуално) нанесената на общностния бюджет вреда. Жалбоподателят счита също, че извършената от Комисията екстраполация на грешките е несъразмерна, тъй като някои специфични грешки не могат да бъдат отнесени към хетерогенна група.
   Жалбоподателят извежда четвъртото си правно основание от съществено процесуално нарушение. Комисията не била мотивирала в достатъчна степен приетото от нея решение и не била следвала правилната процедура за края на периода. Жалбоподателят твърди, че от обжалваното решение не е видно как и защо Комисията е определила размера на приложените от нея единни ставки. Освен това Комисията била променила заключенията на изпратените на място проверители, без да извършва нова проверка, и не била взела предвид или не била взела достатъчно предвид изложеното от германските власти.
   Накрая, жалбоподателят изтъква като пето правно основание, че ответникът е нарушил принципа на сътрудничество, тъй като първоначално е потвърдил, че системите за ръководство и контрол функционират правилно, а впоследствие е основал обжалваното решение върху систематични пропуски в тези системи.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година относно разпоредби по прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88 относно координирането на помощите от различните структурни фондове, от една страна, и между тях и помощите от Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, 1988 г., стр. 1).


title: Дело T-413/14: Иск, предявен на 30 май 2014 г.  — Grigoriadis и др./Европейски парламент

text:
               8.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 439/29

         Иск, предявен на 30 май 2014 г. — Grigoriadis и др./Европейски парламент
   (Дело T-413/14)
   (2014/C 439/39)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищци: Grigoris Grigoriadis (Атина, Гърция), Faidra Grigoriadou (Атина), Ioannis Tsolias (Tessalonicco, Гърция), Dimitrios Alexopoulos (Tessalonicco), Nikolaos Papageorgiou (Атина) и Ioannis Marinopoulos (Атина) (представител: адв. Ch. Papadimitriou)

      Ответници: Европейски парламент, Европейски съвет, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Европейска централна банка, Еврогрупа

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да установи, че ответниците не са приели необходимите нормативни разпоредби за изричното освобождаване на притежателите на издадени от гръцката държава и закупени от ищците облигации от задължителното участие в плана P.S.I. [участие на частния сектор в програмата за финансиране на дълга];

               —

               да даде възможност на ищците чрез правен акт на Съюза — директива, регламент или друг източник на правото на Съюза с директно приложение, да им бъде възстановена изцяло стойността на облигациите, включени в плана P.S.I., без искане или съгласие от тяхна страна; и

               —

               да разпореди, чрез правен акт на Съюза — директива, регламент или друг източник на правото на Съюза с директно приложение, обезщетение в размер на 5 00  000 EUR за всеки от ищците за претърпените неудобства, вреди и сериозното нарушаване на основните права.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си, ищците излагат пет правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нормативните и други разпоредби, поради които Гърция трябвало да задължи притежателите на издадените от гръцката държава облигации да участват в плана P.S.I., всъщност са актове на Съюза.

               2.

               Второ правно основание: приетите от гръцкото правителство разпоредби за справяне с гръцкия държавен дълг по същество са наложени от институциите на Европейския съюз и по-конкретно от Европейската централна банка и от Европейската комисия.

               3.

               Трето правно основание: ответниците не приели необходимите нормативни разпоредби, за да изключат изрично гръцките държавни облигации, на ищците с актове на министерския съвет, с които са определени условията за прилагане на P.S.I. в Гърция.

               4.

               Четвъртото правно основание: липсата на изрично освобождаване от участие в P.S.I. е причинило на ищците лични и сериозни вреди и ги е лишило от възможността да се ползват от основните си права.

               5.

               Петото правно основание: всички законодателни актове на гръцкото правителство са приети по указание или по-точно въз основа на решение на Еврогрупата, на Съвета по икономически и финансови въпроси, на Европейската централна банка и на Европейската комисия.


title: Дело C-335/13: Преюдициално запитване, отправено от Scottish Land Court (Обединено кралство) на 18 юни 2013 г. — Robin John Feakins/The Scottish Ministers

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/24

         Преюдициално запитване, отправено от Scottish Land Court (Обединено кралство) на 18 юни 2013 г. — Robin John Feakins/The Scottish Ministers
   (Дело C-335/13)
   2013/C 260/42
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Scottish Land Court

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Robin John Feakins

      Ответник: The Scottish Ministers

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията (1) да се тълкува в смисъл, че се прилага:

                           а)

                           когато земеделски производител отговаря на условията за прилагане на две или повече от следните разпоредби: член 19, член 20, член 21 член 22, член 23, член 23а от същия регламент и член 37, параграф 2, член 40 и член 42, параграфи 3 и 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (2) или единствено

                           б)

                           когато земеделски производител отговаря на условията за прилагане на две или повече от следните разпоредби: членове 19, 20, 21, 22, 23 и 23а […] от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията или отделно на две или повече от следните разпоредби: член 37, параграф 2, член 40 и член 42, параграфи 3 и 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета?

               2.

               Ако се тълкува по начина, посочен в точка 1) a) по-горе, член 18, параграф 2 недействителен ли е изцяло или частично на едно от двете или и на двете следни основания, посочени от жалбоподателя:

                           а)

                           при приемането на Регламент (ЕО) № 795/2004 Комисията не е имала правомощия за приемане на член 18, параграф 2 в този смисъл или

                           б)

                           при приемането на Регламент (ЕО) № 795/2004 Комисията не е посочила мотиви за член 18, параграф 2?

               3.

               Ако член 18, параграф 2 се тълкува по начина, посочен в точка 1) a) по-горе, и ако отговорът на въпроса в точка 2) е отрицателен, прилага ли се член 18, параграф 2, когато земеделски производител е получил временно одобрение за разпределение на права за плащане за стопанство от националния резерв по член 22 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията през 2005 г., но не ги е декларирал във формуляра по Интегрираната система за администриране и контрол (ИСАК) до 2007 г., когато е встъпил във владение на стопанството?

      (1)  Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (OB L 141, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 193).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (OB L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).


title: Дело F-70/15: Жалба, подадена на 28 април 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/49

         Жалба, подадена на 28 април 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-70/15)
   (2015/C 245/61)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на окончателното решение за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което са приложени приетите на 3 март 2011 г. нови общи разпоредби за прилагане (ОРП) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се обяви за незаконосъобразен член 9 от общите разпоредби за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се отмени решението от 28 юли 2014 г., с което се потвърждава прехвърлянето на пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди встъпването в длъжност, в съответствие с приетите на 3 март 2011 г. общи разпоредби за прилагане на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-190/10: Решение на Съда (първи състав) от 22 март 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo — Испания) — Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS)/Boys Toys SA, Administración del Estado (Марка на Общността — Определение и придобиване — По-ранна марка — Правила за подаване — Електронно подаване на заявката — Средство, чрез което може точно да се установят датата, часът и минутата на подаване на заявката)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/4

         Решение на Съда (първи състав) от 22 март 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo — Испания) — Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS)/Boys Toys SA, Administración del Estado
   (Дело C-190/10) (1)

   (Марка на Общността - Определение и придобиване - По-ранна марка - Правила за подаване - Електронно подаване на заявката - Средство, чрез което може точно да се установят датата, часът и минутата на подаване на заявката)
   2012/C 133/06
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Ищец: Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS)

      Ответници: Boys Toys SA, Administración del Estado

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 27 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146) — Определение и придобиване на марка на Общността — Право на приоритет — Правила за подаване — Средство (електронна поща), чрез което може точно да се установят датата, часът и минутата на подаване на заявката за регистрация

      Диспозитив

   Член 27 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2003 от 27 октомври 2003 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска да се взимат предвид не само денят, но също и часът и минутата на подаване на заявката за регистрация на марка на Общността в Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), за да се определи дали тази марка е по-ранна спрямо национална марка, заявка за която е подадена същия ден, независимо че по силата на националната правна уредба, въз основа на която се регистрира тази национална марка, часът и минутата на подаване на заявката имат значение в това отношение.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело F-71/15: Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — ZZ/ECDC

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/50

         Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — ZZ/ECDC
   (Дело F-71/15)
   (2015/C 245/62)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейски център за профилактика и контрол на заболяванията

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на апелативния оценяващ за окончателно приемане на атестационния доклад на жалбоподателя за 2013 година.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на апелативния оценяващ за окончателно приемане на атестационния доклад на жалбоподателя за 2013 година,

               —

               да се осъди Европейският център за профилактика и контрол на заболяванията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-15/13: Решение на Съда (пети състав) от 8 май 2014 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH/Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Обществени поръчки за доставки — Директива 2004/18/ЕО — Възлагане на поръчката без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка — „Вътрешно“ възлагане — Изпълнител, който е юридически самостоятелен спрямо възлагащия орган — Условие за „аналогичен контрол“  — Възлагащ орган и изпълнител, които нямат отношения на контрол помежду си — Друг публичен орган, който упражнява частичен контрол върху възлагащия орган и контрол върху изпълнителя, който може да се квалифицира като „аналогичен“  — „Хоризонтална вътрешна сделка“ )

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/7

         Решение на Съда (пети състав) от 8 май 2014 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH/Datenlotsen Informationssysteme GmbH
   (Дело C-15/13) (1)

   ((Обществени поръчки за доставки - Директива 2004/18/ЕО - Възлагане на поръчката без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка - „Вътрешно“ възлагане - Изпълнител, който е юридически самостоятелен спрямо възлагащия орган - Условие за „аналогичен контрол“ - Възлагащ орган и изпълнител, които нямат отношения на контрол помежду си - Друг публичен орган, който упражнява частичен контрол върху възлагащия орган и контрол върху изпълнителя, който може да се квалифицира като „аналогичен“ - „Хоризонтална вътрешна сделка“))
   2014/C 202/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH

      Ответник: Datenlotsen Informationssysteme GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Тълкуване на понятието „обществена поръчка“ по член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282) — Евентуално включване на договор между дружество и университет, намиращи се под контрола на един и същ публичноправен субект, който е възлагащ орган по смисъла на Директивата (хоризонтална вътрешна сделка) — Обхват на контрола на този публичноправен субект

      Диспозитив

   Член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че договор с предмет доставка на стоки, сключен между университет, който е възлагащ орган и се намира под контрола на германска федерална провинция по отношение на снабдяването си със стоки и доставките на услуги, от една страна, и частноправно дружество, притежавано от федералната държава и от някои германски федерални провинции, сред които и разглежданата провинция, от друга, представлява обществена поръчка по смисъла на тази разпоредба и съответно спрямо него трябва да се прилагат предвидените в тази директива правила за възлагането на обществени поръчки.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело C-444/07: Решение на Съда (първи състав) от 21 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Gdańsk-Północ, Република Полша) — MG Probud Gdynia sp. z o.o./Główny Urząd Celny w Saarbrücken ( Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 1346/2000 — Производство по несъстоятелност — Отказ на държава членка да признае решението за образуване на производство по несъстоятелност, взето от компетентната юрисдикция на друга държава членка, както и решения за провеждането и приключването на това производство по несъстоятелност )

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/2

         Решение на Съда (първи състав) от 21 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Gdańsk-Północ, Република Полша) — MG Probud Gdynia sp. z o.o./Główny Urząd Celny w Saarbrücken
   (Дело C-444/07) (1)

   („Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 1346/2000 - Производство по несъстоятелност - Отказ на държава членка да признае решението за образуване на производство по несъстоятелност, взето от компетентната юрисдикция на друга държава членка, както и решения за провеждането и приключването на това производство по несъстоятелност“)
   2010/C 63/02
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy Gdańsk-Północ

      Страни в главното производство

      Ищец: MG Probud Gdynia sp. z o.o.

      Ответник: Główny Urząd Celny w Saarbrücken

      Предмет

   Преюдициално запитване — Sąd Rejonowy Gdańsk Północ w Gdańsku — Тълкуване на членове 3, 4, 16, 17 и 25 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (ОВ L 160, стр. 1) — Запор от органите на държава членка, в противоречие с националните правни разпоредби на държавата, в която е образувано производството, на сума, намираща се в банковата сметка на предприятие, след като спрямо него е образувано производство по несъстоятелност в друга държава членка — Отказ на държава членка да признае, когато в тази държава не е образувано вторично производство по несъстоятелност, на образуваното от юрисдикция в друга държава членка производство по несъстоятелност

      Диспозитив

   Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност, и по-специално членове 3, 4, 16, 17 и 25 от него трябва да се тълкуват в смисъл, че в случай като този в главното производство след образуването на главно производство по несъстоятелност в държава членка, компетентните органи на друга държава членка, в която не е образувано вторично производство по несъстоятелност, са длъжни — освен ако са налице основанията за отказ, изведени от член 25, параграф 3 и член 26 от Регламента — да признаят и изпълнят всички решения във връзка с това главно производство по несъстоятелност и следователно нямат право да разпоредят в приложение на законодателството на тази друга държава членка изпълнителни мерки по отношение на имуществото на обявен в несъстоятелност длъжник, намиращо се на територията на посочената друга държава членка, когато законодателството на държавата на образуване на производството не го позволява и когато условията, от които зависи прилагането на членове 5 и 10 от Регламента, не са изпълнени.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело C-16/11: Иск, предявен на 11 януари 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/24

         Иск, предявен на 11 януари 2011 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-16/11)
   2011/C 63/43
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и E. Randvere)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Република Естония не е изпълнила задълженията си по Директива 2007/2/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 година за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE), пропускайки да приеме всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за транспониране на директивата или да съобщи посочените разпоредби на Комисията,

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата във вътрешния правен ред е изтекъл на 15 май 2009 г.

      (1)  ОВ L 108, стр. 1.


title: Дело F-22/08: Определение на Съда на публичната служба от 27 ноември 2008 г.  — Miguelez Herreras/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/78

         Определение на Съда на публичната служба от 27 ноември 2008 г. — Miguelez Herreras/Комисия
   (Дело F-22/08) (1)

   (2009/C 44/142)

      Език на производството: френски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г., стр. 33.


title: Решение на Съда от 19 декември 2008 година по съединени дела E-11/07 и Е-1/08 между Olga Rindal (Дело E-11/07); Therese Slinning, представлявана от законния си настойник Olav Slinning (Дело E-1/08) и Норвегия, представлявана от Отдела за освобождавания и искания за лечение в чужбина; (социално осигуряване — свобода на предоставяне на услуги — национални здравноосигурителни системи — разходи за болнично лечение в друга държава от ЕИП — експериментално и пробно лечение)

text:
               4.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 124/17

      РЕШЕНИЕ НА СЪДА

   от 19 декември 2008 година
   по съединени дела E-11/07 и Е-1/08 между Olga Rindal (Дело E-11/07); Therese Slinning, представлявана от законния си настойник Olav Slinning (Дело E-1/08) и Норвегия, представлявана от Отдела за освобождавания и искания за лечение в чужбина;

      (социално осигуряване — свобода на предоставяне на услуги — национални здравноосигурителни системи — разходи за болнично лечение в друга държава от ЕИП — експериментално и пробно лечение)

   2009/C 124/07
   По Съединени дела Е-11/07 и Е-1/08 между Olga Rindal (Дело E-11/07) и Therese Slinning (Дело E-1/08), от една страна, и Норвегия, представлявана от Отдела за освобождавания и искания за лечение в чужбина, от друга страна, по ИСКАНЕ до Съда от Borgarting lagmannsrett (Апелативен съд на Borgarting) и Oslo tingrett (Районен съд на Осло) относно тълкуването на правилата, отнасящи се до свободното движение на услуги в Европейското икономическо пространство, и по-специално тълкуването на членове 36 и 37 от Споразумението за ЕИП и на член 22 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Henrik Bull и Thorgeir Örlygsson, съдии, излезе с решение на 19 декември 2008 г., чийто диспозитив постановява:

               1.

               Отказът за възстановяването на разходите за лечение в чужбина, което съгласно международната медицина трябва да се счита за експериментално или пробно, в случаите когато лицето няма право на ползване на такова лечение в собствената си държава, може да се счита за съвместим с членове 36 и 37 от Споразумението за ЕИП. На първо място, такъв е случаят, ако системата за възстановяване на разходи за лечение в чужбина не изисква по-големи вноски от лицата, които получават лечение в чужбина, в сравнение с тези, получаващи болнично лечение в рамките на социалноосигурителната система на собствената им държава. На второ място, това ще е така, ако подобни по-високи вноски са резултат единствено от необходими и умерени средства, използвани за постигането на цели, които могат основателно да оправдаят ограничения върху свободното движение на болнични услуги.

               2.

               Без значение е, че самият метод на лечение е международно признат и документирано използван за медицински симптоми, различни от тези на въпросния пациент.
               Без значение за отговора на първия въпрос е, че въпросният метод на лечение трябва да се счита за използван в държавата, която го прилага само под формата на изследователски проекти или по изключение в зависимост от всеки отделен случай. Нито е от значение, че собствената държава на пациента смята да използва този метод в бъдеще.

               3.

               Отказът за възстановяване на разходите за болнично лечение в чужбина може да се счита за съвместим с членове 36 и 37 от Споразумението за ЕИП, ако пациентът може да получи в собствената си държава оферта за адекватно медицинско обслужване, оценено съгласно приети международни стандарти в рамките на оправдан от медицинска гледна точка срок.
               Без значение за отговора на третия въпрос е, че пациентът, който е решил да се подложи на лечение в чужбина, вместо на адекватно лечение в собствената си държава, не получава възстановяване на разходите на лечението в чужбина в същата степен, в която би струвало лечението в собствената държава.

               4.

               Без значение за отговорите на първия въпрос и на първия абзац от третия въпрос е, че:

                           —

                           собствената държава в действителност не предлага лечението, предоставено в чужбина;

                           —

                           на пациента в действителност не му е било предложено въпросното лечение в собствената му държава, защото не му е бил направен преглед за това лечение, въпреки че самото лечение се предлага в държавата;

                           —

                           на пациента е направен преглед в собствената му държава, но не му е направена оферта за по-нататъшно хирургично лечение, тъй като не се е счело, че той ще получи документирана полза от лечението;

                           —

                           лечението, на което е бил подложен пациентът в чужбина, е имало за резултат действително подобрение на здравословното състояние на пациента.

                     За отговора на първия абзац от третия въпрос обаче може да е от значение, че в действителност на въпросния пациент не е било предложено адекватно лечение в собствената му държава в рамките на оправдан от медицинска гледна точка срок. Това е така, когато собствената държава на пациента откаже да възстанови разходите за лечение в чужбина, когато не е могла в приемлив от медицинска гледна точка срок, да изпълни задължение по собственото си социалноосигурително законодателство да предложи лечение на пациента в една от собствените си болници.


title: Дело C-411/07: Решение на Съда (пети състав) от 2 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Нидерландия) — X B.V./Staatssecretaris van Financiën (Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Позиции 8541, 8542 и 8543 — Оптрони)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/11

         Решение на Съда (пети състав) от 2 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Нидерландия) — X B.V./Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-411/07) (1)

   (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Позиции 8541, 8542 и 8543 - Оптрони)
   (2008/C 301/21)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
   Страни в главното производство

      Ищец: X B.V.

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Предмет
   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на Регламент (ЕО) № 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 290, стр. 1) — Оптическа електронна схема, която е съставна част от машина, има пластмасово покритие и съдържа светодиод (DEL), многослоен лист, детектор на светлина и усилвателна схема, като схемата е предназначена да бъде внедрена в съобщителни устройства, компютърно оборудване, битова електроника и промишлени машини — Позиции 8541, 8542 и 8543 от КН
   Диспозитив
   Комбинираната номенклатура, намираща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕО) № 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 г., трябва да се тълкува в смисъл, че оптронът попада в обхвата на позиция 8541 от нея, независимо от това дали включва или не усилвателна схема.

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело T-478/13: Жалба, подадена на 3 септември 2013 г. — NumberFour/СХВП — Inaer Helicópteros (ENFORE)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/58

         Жалба, подадена на 3 септември 2013 г. — NumberFour/СХВП — Inaer Helicópteros (ENFORE)
   (Дело T-478/13)
   2013/C 344/106
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: NumberFour AG (Берлин, Германия) (представител: C. Götz, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Inaer Helicópteros, SA (Mutxamel, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 май 2013 г. по преписка R 1000/2012-5,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ENFORE“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 36, 42 и 45 — заявка за марка на Общността № 10 059 624.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „EINFOREX“ за стоки и услуги от класове 9, 42 и 45 — заявка за марка на Общността № 6 530 927.

      Решение на отдела по споровете: уважава изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-706/15: Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/35

         Определение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-706/15) (1)

   (2016/C 410/59)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело T-57/16: Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Chanel/EUIPO — Jing Zhou и Golden Rose 999 (Украса) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ украса — По-ранен промишлен дизайн — Основание за недействителност — Липса на оригиналност — Разглеждан продукт — Степен на свобода на автора — Липса на различно цялостно впечатление — Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/37

         Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Chanel/EUIPO — Jing Zhou и Golden Rose 999 (Украса)
   (Дело T-57/16) (1)

   ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ украса - По-ранен промишлен дизайн - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Разглеждан продукт - Степен на свобода на автора - Липса на различно цялостно впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002))
   (2017/C 283/56)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Chanel SAS (Ньой сюр Сен, France) (представител: C. Sueiras Villalobos, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)

      Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO: Li Jing Zhou (Фуенлабрада, Испания) и Golden Rose 999 Srl (Рим, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на трети апелативен на EUIPO от 18 ноември 2015 г. (преписка R 2346/2014-3) във връзка с производство за обявяване на недействителност между Chanel, от една страна, и Li Jing Zhou и Golden Rose 999, от друга страна

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на трети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 18 ноември 2015 г. (преписка R 2346/2014-3).

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 118, 4.4.2016 г.


title: Дело C-477/11 P: Жалба, подадена на 19 септември 2011 г. от Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 4 юли 2011 г. по дело T-275/09, Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd/Европейска комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/13

         Жалба, подадена на 19 септември 2011 г. от Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 4 юли 2011 г. по дело T-275/09, Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-477/11 P)
   2011/C 347/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (представители: I. Dodds-Smith, Solicitor, D. Anderson QC, J. Stratford, Barrister)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли:

               —

               да се отмени определението на Общия съд;

               —

               да се обяви жалбата за отмяна на Sepracor за допустима и спорът да се реши в негова полза (по въпроса за същественото процесуално изискване) и/или делото да бъде върнато на Общия съд, който да разгледа по същество жалбата за отмяна;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство и тези, направени в първа инстанция във връзка с възражението за недопустимост, и

               —

               Съдът да не се произнесе по въпроса за останалите разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното определение, с което неговата жалба е отхвърлена като недопустима, трябва да бъде отменено на следните две правни основания:

               а)

               Нарушение на правото на жалбоподателя на достъп до правосъдие и на правото на ефективни правни средства за защита

               б)

               Нарушение на съществено процесуално изискване, произтичащо от това, че били взети предвид на становищата на трети лица, като това твърдение за нарушение било изтъкнато пред Общия съд, но не било разгледано от същия.

      Нарушение на правото на достъп до правосъдие и на правото на ефективни правни средства за защита

   През юли 2007 г. жалбоподателят подава заявление по реда на централизираната процедура за издаване на разрешение за неговия продукт Lunivia, подкрепено от изчерпателно и скъпо изследване, в основата на което стоял аргументът, че Lunivia отговаря на изискванията за централизирано оценяване като нова активна съставка („НАС“) в съответствие с член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 726/2004 (1). Налице били няколко съществени основания в полза на това продуктът на жалбоподателя представлява нова активна съставка и като такава той бил приет за централизирана оценка от EMA.
   В оспорваното решение залегнало окончателното становище на Комисията, че Lunivia не следва да се разглежда като НАС (което на практика представлява отрицателен отговор по въпроса дали то отговаря на изискванията). Това решение имало правни последици, по-конкретно то довело до премахване на защитата срещу кръстосани референции от страна последващи заявители на генерични лекарствени продукти и срещу използването на копия на разрешителни през период от 10 години.
   При тези обстоятелства жалбоподателят нямал друг избор освен да оттегли своята жалба. Издаването на централизирано разрешително за пускане на пазара без научните данни от досието на жалбоподателя да бъдат защитени посредством предоставянето на статуса на НАС, давало възможност на заявителите на генерични лекарствени продукти в целия ЕС да се ползват незабавно от ценните предклинични и клинични данни, съдържащи се в това досие. Нито една новаторска фармацевтична компания не би позволила това да се случи. „Правните средства за защита“ на жалбата за отмяна, заедно с обезпечителните мерки се оказали неефективни, тъй като те не могли да предотвратят тези необратими обстоятелства.
   Ето защо единствената възможност да се намери практическо и ефективно решение (а не теоретично и илюзорно такова) се изразява във възможността за отмяна на оспорваното решение.
   В тази връзка жалбоподателят се основава, inter alia, на:

               а)

               правото на достъп до правосъдие и правото на ефективни правни средства за защита, защитени с членове 6 и 13 от Европейската конвенция за правата на човека и с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз

               б)

               изискването процесуалните правила относно жалбите, подавани до съдилищата на Съюза, да бъдат тълкувани в съответствие с тези принципи

               в)

               съдебната практика на Европейския съд по правата на човека и тази на националните съдилища

               г)

               политическите съображения, свързани с взаимодействието между централизираната процедура и националните процедури

               д)

               Съдебната практика на Съда относно:

                           1.

                           разделението на властите

                           2.

                           допустимостта на жалбите срещу актове, с които се слага край на особени и отделни производства

                           3.

                           наличието на адекватна правна защита

                           4.

                           разкриването на поверителна информация.

      Нарушение на съществено процесуално изискване

   Общият съд дори не разгледал твърдението на Sepracor относно нарушението на съществено процесуално изискване, произтичащо от това, че били взети предвид становищата на трети лица. Обстоятелството, че Sepracor не било информирано за становищата, които са били получени и взети предвид, до приемането на решение довел до нарушение на правото на изслушване, което е основен принцип на правото на ЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).


title: Дело T-327/14: Жалба, подадена на 13 май 2014 г.  — Compagnie des fromages & Richesmonts/СХВП — Grupo Lactalis Iberia (изображение на червено-бяло шахматно поле)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/28

         Жалба, подадена на 13 май 2014 г. — Compagnie des fromages & Richesmonts/СХВП — Grupo Lactalis Iberia (изображение на червено-бяло шахматно поле)
   (Дело T-327/14)
   2014/C 235/38
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Франция) (представители: T. Mollet-Vieville и T. Cuche, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Grupo Lactalis Iberia, SA (Мадрид, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме валидността на марката на Общността № 6 059 687 за обозначаването на сирена,

               —

               вследствие на това да отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 3 март 2014 г., с което се обявява недействителността на марката на Общността № 6 059 687,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 3 март 2014 г., с което се обявява недействителността на марката на Общността № 6 059 687 за обозначаването на сирена;

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, представляваща червено-бяло шахматно поле, за стоки и услуги от клас 29 — заявка за регистрация на марка на Общността № 6 059 687.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Grupo Lactalis Iberia, SA.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: абсолютни основания за недействителност по член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент № 207/2009.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и обявявя недействителността на разглежданата марка.

      Изложени правни основания: апелативният състав е допуснал грешки по отношение на фактите и при прилагане на правото (нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009; нарушение на член 52, параграф 1, точка a) от Регламент № 207/2009).


title: Дело T-309/10: Иск, предявен на 15 септември 2011 г. — Klein/Комисия

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/35

         Иск, предявен на 15 септември 2011 г. — Klein/Комисия
   (Дело T-309/10)
   2011/C 347/65
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Christoph Klein (Гросгмайн, Австрия) (представител: D. Schneider-Addae-Mensah)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да установи, че поради неправомерното си бездействие по образуваната през 1997 г. защитна процедура за инхалатора „Broncho Air®“ и „effecto®“, както и поради отказа да образува защитна процедура на основание член 8 от Директива 93/42/ЕИО след решението на Германия да забрани дистрибуцията на „effecto®“, Европейският съюз, представляван от Комисията, не е изпълнил задълженията си по Директива 93/42/ЕИО и общностноправните си задължения като цяло и с това косвено е причинил вреди за ищеца,

               —

               да присъди на ищеца обезщетение (чийто размер ще бъде определен по-нататък) за вредите, причинени от Европейския съюз, представляван от Комисията,

               —

               да осъди Европейския съюз, представляван от Комисията, да заплати съдебните разноски на ищеца.

      Правни основания и основни доводи

   Ищецът иска обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял поради бездействие на Комисията в защитната процедура по член 8 от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (1). Ищецът е разработил инхалатор за астматици и страдащи от хронична обструктивна белодробна болест (ХОББ), който според германските органи не отговаря на съществените изисквания по Директива 93/42/ЕИО, в частност доколкото ищецът не е представил достатъчно клинични данни за безопасността на инхалатора. Ищецът твърди, че защитната процедура по член 8 от Директива 93/42/ЕИО, която Комисията образува през 1997 г. след първата забрана на инхалатора с цел изясняването на този въпрос, изобщо не е била приключена. След втората забрана през 2005 г. Комисията приела, че е налице хипотезата по член 18 от Директива 93/42/ЕИО, и съответно не образувала нова защитна процедура.
   В подкрепа на иска си ищецът посочва три правни основания:

               1.

               Първо правно основание: неправомерно бездействие на Комисията, доколкото тя не приключва образуваната през 1997 г. защитна процедура за инхалатора „Broncho Air®“ и не образува необходимата защитна процедура след забраната на „effecto®“ през 2005 г.
               Поради неясното правно положение, дължащо се на липсата на решение от Комисията, ищецът и дружеството atmed AG, на което ищецът е председател на съвета на директорите, направили ненужни инвестиции за процесуални разходи и за патенти.

               2.

               Второ правно основание: липса на положителен изход от защитната процедура, доколкото Комисията не издава решение, с което да констатира неоправдаността на наложените от германските органи забрани.
               Инхалаторът „Broncho Air®“ и „effecto®“ били безопасни, а предвид презумпцията за съответствие на обозначените със знака „CE“ продукти в тежест на държавата членка било да докаже, че спорното медицинско изделие е опасно. Ползата от инхалатора „Broncho Air®“ и от „effecto®“ освен това била надлежно доказана с достатъчно клинични данни. Поради липсата на положително решение от страна на Комисията дружеството atmed AG и съответно ищецът претърпели тежък спад в оборота, което довело до несъстоятелност и до загуба на патентите и изключителните дистрибуторски права.

               3.

               Трето правно основание: недостатъчно информиране на ищеца за документите, които евентуално е трябвало да представи, доколкото изобщо не е било посочено еднозначно какви клинични данни се изискват.

      (1)  Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244), изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г. (ОВ L 284, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 213).


title: Дело T-235/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — ArcelorMittal Hamburg и др./Комисия (Държавни помощи — Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия — Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура — Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/58

         Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — ArcelorMittal Hamburg и др./Комисия
   (Дело T-235/14) (1)

   ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 294/70)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Хамбург, Германия); ArcelorMittal Bremen GmbH, правоприемник на Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Бремен, Германия); ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Дуисбург, Германия) и ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Дуисбург) (представители: H. Janssen и G.-R. Engel, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3)

               ArcelorMittal Hamburg GmbH, ArcelorMittal Bremen GmbH, ArcelorMittal Hochfeld GmbH и ArcelorMittal Ruhrort GmbH понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4)

               Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 223, 14.7.2014 г.


title: Дело C-280/05: Решение на Съда (трети състав) от 6 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Държавни помощи — Несъвместимост с общия пазар — Задължение за възстановяване — Неизпълнение)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/2

         Решение на Съда (трети състав) от 6 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-280/05) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Държавни помощи - Несъвместимост с общия пазар - Задължение за възстановяване - Неизпълнение)
   (2008/C 22/03)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: V. Di Bucci и E. Righini]

      Ответник: Италианска република [представители: I.M. Braguglia и D. Del Gaizo, avocat]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 2, 3 и 4 от Решение 2004/800/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г., с което се обявява за несъвместим с общия пазар режимът на помощи, въведен в Италия във връзка с неотложни мерки в полза на заетостта в предприятия в затруднено положение, спрямо които е открито производство за обявяване на неплатежоспособност и в които са наети на работа повече от хиляда души (помощ № CR 62/2003, ex NN 7/2003 — Италия) (ОВ L 352, стр. 10) — Неприемане в предвидения срок на мерките, необходими за възстановяване на помощите, които са обявени за несъвместими с общия пазар
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидените срокове мерките, които са необходими за възстановяване от страна на бенефициерите на помощите, обявени за незаконни и несъвместими с общия пазар с Решение 2004/800/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно режима на държавни помощи, въведен в Италия във връзка с неотложните мерки в областта на заетостта, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 3 от това решение.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 229, 17.9.2005 г.


title: Дело C-358/07: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichts Stuttgart (Германия) на 2 август 2007 г. — Kulpa Automatenservice Asperg GmbH/Land Baden-Württemberg

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/19

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichts Stuttgart (Германия) на 2 август 2007 г. — Kulpa Automatenservice Asperg GmbH/Land Baden-Württemberg
   (Дело C-358/07)
   (2007/C 269/38)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Страни в главното производство

      Ищец: Kulpa Automatenservice Asperg GmbH

      Ответник: Land Baden-Württemberg
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли членове 43 и 49 ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат държавен монопол върху определени хазартни игри, като например залагания върху резултати от спортни състезания и лотарии, когато в съответната държава-членка като цяло няма последователна и системна политика в областта на ограничаване на хазартните игри, тъй като националните оператори, на които е предоставена концесия, поощряват към участие в други хазартни игри — като държавни залагания върху резултатите от спортни състезания и лотарии — и ги рекламират, и освен това други игри със същата или дори по-висока степен на потенциална опасност от пристрастяване — като залагания върху резултатите от определени спортни събития (конни надбягвания), игрални автомати и казина — могат да се предлагат от частни доставчици на услуги?

               2)

               Следва ли членове 43 и 49 ЕО да се тълкуват в смисъл, че издадените от компетентните национални органи на държавите-членки разрешения за организиране на залагания върху резултатите от спортни състезания, които не са ограничени върху съответната национална територия, дават право на притежателя на разрешението, както и на оправомощени от него трети лица, да правят и изпълняват съответни предложения за сключване на договори на територията на други държави-членки без допълнителни национални разрешения?


title: Дело T-407/06: Иск, предявен на 21 декември 2006 г. — Zhejiang Aokang Shoes с/у Съвет

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/38

         Иск, предявен на 21 декември 2006 г. — Zhejiang Aokang Shoes с/у Съвет
   (Дело T-407/06)
   (2007/C 42/67)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (Oubei, Китай) [представители: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC и K. Beal, barrister]

      Ответник: Съвет на Европейския съюз
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени оспорвания регламент в частта, която се отнася до ищеца;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на ищеца по това производство.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, китайски производител и износител на обувни артикули от кожа, иска отмяната на Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателното събиране на временно мито, наложено върху вноса на определени видове обувки с кожена горна част на обувката, с произход от Китайската народна република и Виетнам (1).
   В подкрепа на своето искане ищецът се позовава на девет правни основания, първите пет от които са свързани с некомпетентност, нарушение на съществени процесуални изисквания, предвидени в Базовия регламент (2) и нарушение на принципите на оправданите правни очаквания, правото на защита и равно третиране.
   Ищецът твърди по-нататък, че е допусната грешка и изчислението на приложения към него дъмпингов марж е направено по дискриминационен начин, както и че оспорваният регламент е опорочен от явна грешка в оценката на размера и продължителността на вредата, послужила като мотив за облагането на ищеца с мита.
   Освен това ищецът поддържа, че Комисията е нарушила член 20 от Базовия регламент, тъй като не е извършила надлежно разгласяване по отношение на ищеца за значителното изменение на окончателните мерки, предложени от нея между 7 юли и 28 юли 2006 г.
   Накрая, ищецът твърди, че оспорваният регламент нарушава член 2, параграф 10 от Базовия регламент във връзка с необходимостта да се направи „обективно сравнение“ между експортната цена и нормалната стойност при установяването на дъмпинговия марж.

      (1)  ОВ L 275, 2006 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 1996 L 56, стр. 1).


title: Дело T-60/14: Жалба, подадена на 27 януари 2014 г. — BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft/СХВП — Delek Europe (GO)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/27

         Жалба, подадена на 27 януари 2014 г. — BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft/СХВП — Delek Europe (GO)
   (Дело T-60/14)
   2014/C 93/48
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH (Берлин, Германия) (представители: M. Von Fuchs и I. Czernik, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Delek Europe BV (Бреда, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 ноември 2013 г., постановено по преписка R 382/2013-4,

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в производството пред апелативния състав,

               —

               при условията на евентуалност, ако встъпилата страна не заяви участието си в производството, да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Delek Europe BV

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „GO“ за стоки и услуги от класове 9, 35 и 36 (заявка за марка на Общността № 9 995 201)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „GO“ за стоки и услуги от класове 4, 19, 35, 39 и 42.

      Решение на отдела по споровете: частично отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-392/06: Решение на Съда (шести състав) от 21 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/15/ЕО — Организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/15

         Решение на Съда (шести състав) от 21 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-392/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/15/ЕО - Организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2007/C 183/25)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: N. Yerrell и R. Vidal Puig]

      Ответник: Кралство Испания [представител: M. A. Sampol Pucurull]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2002/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт (ОВ L 80, стр. 35)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2002/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си съгласно посочената директива.

               2)

               Кралство Испания се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело T-134/08: Жалба, подадена на 4 април 2008 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Lemon Symphony)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/32

         Жалба, подадена на 4 април 2008 г. — Schräder/СОСР — Hansson (Lemon Symphony)
   (Дело T-134/08)
   (2008/C 142/58)
   Език на жалбата: немски
   Страни

      Жалбоподател: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Германия) (представители: T. Leidereiter и W.-A. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Ответник по жалбата: Служба на Общността за сортовете растения

      Друга страна в производството пред отделението по жалбите: Jørn Hansson (Søndersø, Дания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на отделението по жалбите на ответника от 4 декември 2007 г. (преписка A 006/2007)

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Право на закрила на Общността на сортовете растения: на сорта „Lemon Symphony“.

      Титуляр на правото на закрила на Общността на сортовете растения: Jørn Hansson.

      Решение на Службата на Общността за сортовете растения, обжалвано пред отделението по жалбите: Не отнема правото на закрила на Общността на сортовете растения по отношение на сорта „Lemon Symphony“ на основание на член 21 от Регламент (ЕО) № 2100/94 (1).

      Жалбоподател пред отделението по жалбите: жалбоподателят.

      Решение на отделението по жалбите: отхвърля жалбата.
   Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 59, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1239/95 (2), доколкото жалбоподателят не е бил редовно призован за устната фаза на производството,

               —

               нарушение на член 71, параграф 1 във връзка с членове 21, 67 и 68 от Регламент (ЕО) № 2100/94, доколкото основателността на жалбата не е била проверена или не е била изцяло проверена,

               —

               нарушение на член 73 от Регламент (ЕО) № 2100/94 и на член 230 ЕО, доколкото е било нарушено правото на жалбоподателя на съдебен контрол за спазване на принципа на доброто правораздаване,

               —

               нарушение на член 48 от Регламент (ЕО) № 2100/94 поради твърдяна пристрастност на един от членовете на отделението по жалбите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1239/95 на Комисията от 31 май 1995 година относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения (ОВ L 121, стp. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 10).


title: Дело C-570/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Испания) на 24 декември 2007 г. — José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Principado de Asturias, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles и Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/13

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Испания) на 24 декември 2007 г. — José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Principado de Asturias, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles и Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias
   (Дело C-570/07)
   (2008/C 79/23)
   Език на производството: испански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Страни в главното производство

      Ищци: José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez

      Ответници: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Principado de Asturias, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles и Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias
   Преюдициален въпрос
   Следва ли да се счита, че членове 2, 3 и 4 от Указ 72/2001 от 19 юли 2001 г. на автономна област Астурия за регулиране на аптеките и аптечните пунктове, както и раздели 4, 6 и 7 от приложението към този указ, противоречат на член 43 от Договора за ЕО?


title: Дело C-679/11 P: Решение на Съда (девети състав) от 26 септември 2013 г. — Alliance One International, Inc./Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Испански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн — Определяне на цените и разпределяне на пазара — Нарушение на член 81 ЕО — Възможност за възлагане на отговорността за неправомерното поведение на дъщерно дружество на дружеството майка — Задължение за мотивиране — Основни права — Възпиращ ефект — Равно третиране — Смекчаващи обстоятелства — Сътрудничество — Правомощия за пълен съдебен контрол — Ne ultra petita — Право на справедлив процес)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/18

         Решение на Съда (девети състав) от 26 септември 2013 г. — Alliance One International, Inc./Европейска комисия
   (Дело C-679/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картели - Испански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Нарушение на член 81 ЕО - Възможност за възлагане на отговорността за неправомерното поведение на дъщерно дружество на дружеството майка - Задължение за мотивиране - Основни права - Възпиращ ефект - Равно третиране - Смекчаващи обстоятелства - Сътрудничество - Правомощия за пълен съдебен контрол - Ne ultra petita - Право на справедлив процес)
   2013/C 344/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alliance One International, Inc. (представители: M Odriozola и A Vide, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, J. Bourke и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (четвърти състав) от 12 октомври 2011 г. по дело Alliance One International/Комисия (T-41/05), с което е намалена частта от размера на наложената на Agroexpansión глоба, за плащането на която Alliance One International, Inc. отговаря солидарно с Agroexpansión, а в останалата част е отхвърлена жалбата, с която се иска частична отмяна на Решение C(2004)4030 на Комисията от 20 октомври 2004 г. във връзка с производство за прилагане на член 81, параграф. 1 от Договора ЕО (Преписка COMP/C.38.238/B.2 — Сектор на суровия тютюн в Испания) относно картел за определяне на цените, плащани на производителите, и на количествата, изкупувани от тях, на испанския пазар на суровия тютюн.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата и насрещната жалба.

               2.

               Осъжда Alliance One International Inc. Да заплати свързаните с жалбата разноски.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да заплати свързаните с насрещната жалба.

      (1)  ОВ C 73, 10.03.2012 г.