title: Дело C-457/18: Решение на Съда (голям състав) от 31 януари 2020 г. —Република Словения/Република Хърватия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 259 ДФЕС — Компетентност на Съда — Определяне на общата граница между две държави членки — Пограничен спор между Република Хърватия и Република Словения — Арбитражно споразумение — Арбитражно производство — Съобщение от Република Хърватия за решението ѝ да прекрати споразумението поради нередовност, за допускането на която тя упреква член на арбитражния съд — Арбитражно решение, постановено от арбитражния съд — Твърдяно неспазване от страна на Република Хърватия на арбитражното споразумение и на определената от арбитражното решение граница — Принцип на лоялно сътрудничество — Искане за изключване на документ от преписката — Защита на правните становища)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/13

      Решение на Съда (голям състав) от 31 януари 2020 г. —Република Словения/Република Хърватия
      (Дело C-457/18) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 259 ДФЕС - Компетентност на Съда - Определяне на общата граница между две държави членки - Пограничен спор между Република Хърватия и Република Словения - Арбитражно споразумение - Арбитражно производство - Съобщение от Република Хърватия за решението ѝ да прекрати споразумението поради нередовност, за допускането на която тя упреква член на арбитражния съд - Арбитражно решение, постановено от арбитражния съд - Твърдяно неспазване от страна на Република Хърватия на арбитражното споразумение и на определената от арбитражното решение граница - Принцип на лоялно сътрудничество - Искане за изключване на документ от преписката - Защита на правните становища)
      (2020/C 137/16)
      Език на производството: хърватски

         Страни

         Ищец: Република Словения (представители: M. Menard, J.-M. Thouvenin, адвокат)

         Ответник: Република Хърватия (представители: G. Vidović Mesarek, подпомагана от J. Stratford QC)

         Диспозитив

                  1)

                  Изключва от преписката по дело C-457/18 вътрешния работен документ на Европейската комисия относно становището на правната ѝ служба, който се намира на страници 38—45 от приложение C.2 към отговора на Република Словения на възражението за недопустимост.

                  2)

                  Съдът на Европейския съюз не е компетентен да се произнесе по иска на Република Словения, предявен на основание член 259 ДФЕС по дело C-457/18.

                  3)

                  Осъжда Република Словения да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 5.11.2018 г.


title: Дело C-482/18: Решение на Съда (голям състав) от 3 март 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága (Преюдициално запитване — Свободно предоставяне на услуги — Член 56 ДФЕС — Ограничения — Данъчни разпоредби — Базиран на оборота данък върху рекламните дейности — Задължения, свързани с данъчната регистрация — Принцип за недопускане на дискриминация — Глоби — Принцип на пропорционалност)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/14

      Решение на Съда (голям състав) от 3 март 2020 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága
      (Дело C-482/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно предоставяне на услуги - Член 56 ДФЕС - Ограничения - Данъчни разпоредби - Базиран на оборота данък върху рекламните дейности - Задължения, свързани с данъчната регистрация - Принцип за недопускане на дискриминация - Глоби - Принцип на пропорционалност)
      (2020/C 137/17)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Google Ireland Limited

         Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

         Диспозитив

                  1)

                  Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, която налага на установените в друга държава членка доставчици на рекламни услуги задължение за регистрация за целите на облагането им с данък върху рекламата, докато доставчиците на такива услуги, установени в държавата членка на облагане, са освободени от това задължение с мотива, че имат задължения за деклариране или регистрация за целите на облагането им с какъвто и да било друг данък, приложим на територията на посочената държава членка.

                  2)

                  Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, с която на установените в друга държава членка доставчици на услуги, които не са изпълнили задължение за регистрация за целите на облагането им с данък върху рекламата, се налага, в рамките на няколко дни, поредица от глоби, чийто размер, считано от втората глоба, се утроява спрямо размера на предходната глоба при всяко ново констатиране на неизпълнението на това задължение и достига до сборен размер от няколко милиона евро, без компетентният орган, преди приемането на решението, определящо окончателно сборния размер на тези глоби, да е предоставил на тези доставчици необходимото време, за да изпълнят задълженията си, да им е дал възможност да изразят своето становище и самият той да е разгледал тежестта на нарушението, докато размерът на глобата, която се налага на доставчик, установен в държавата членка на облагане, пропуснал да изпълни подобно задължение за регистрация или деклариране в нарушение на общите разпоредби на националното данъчно законодателство, е значително по-нисък и не се увеличава в случай на продължено неспазване на такова задължение нито в същите пропорции, нито непременно в толкова кратки срокове.

         (1)  ОВ C 352, 1.10.2018 г.


title: Дело C-513/18: Решение на Съда (втори състав) от 30 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Palermo — Италия) — Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli — Ufficio di Palermo (Преюдициално запитване — Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията — Директива 2003/96/ЕО — Член 7, параграфи 2 и 3 — Понятието „търговски газьол, използван като гориво“ — Национална правна уредба, която предвижда намалена акцизна ставка за търговския газьол, използван като гориво за редовен превоз на пътници, но не и за случаен превоз на пътници — Принцип на равно третиране)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/15

      Решение на Съда (втори състав) от 30 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Provinciale di Palermo — Италия) — Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli — Ufficio di Palermo
      (Дело C-513/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията - Директива 2003/96/ЕО - Член 7, параграфи 2 и 3 - Понятието „търговски газьол, използван като гориво“ - Национална правна уредба, която предвижда намалена акцизна ставка за търговския газьол, използван като гориво за редовен превоз на пътници, но не и за случаен превоз на пътници - Принцип на равно третиране)
      (2020/C 137/18)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Autoservizi Giordano società cooperativa

         Ответник: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli — Ufficio di Palermo

         Диспозитив

      Член 7, параграфи 2 и 3 от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията трябва да се тълкува в смисъл, от една страна, че в приложното му поле попада частно предприятие, което извършва дейност по превоз на пътници като предлага услуги за отдаване под наем на автобуси с водач, стига превозните средства, отдавани под наем от това предприятие, да са от категория M2 или M3 по смисъла на Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета, и от друга страна, че посочената разпоредба допуска национална правна уредба, която предвижда намалена акцизна ставка за търговския газьол, използван като гориво за редовен превоз на пътници, без обаче да предвижда такава ставка за газьола, използван за случаен превоз на пътници, при условие че тази правна уредба спазва принципа на равно третиране, което запитващата юрисдикция следва да провери.

         (1)  ОВ C 436, 3.12.2018 г.


title: Дело C-524/18: Решение на Съда (втори състав) от 30 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG (Преюдициално запитване — Обществено здраве — Информация и защита на потребителите — Регламент (ЕО) № 1924/2006 — Решение за изпълнение 2013/63/ЕС — Хранителни и здравни претенции за храните — Член 10, параграф 3 — Позоваване на общите, неспецифични ползи — Понятие за съпровождане от специфична здравна претенция — Задължение за представяне на научни доказателства — Обхват)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/15

      Решение на Съда (втори състав) от 30 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG
      (Дело C-524/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Обществено здраве - Информация и защита на потребителите - Регламент (ЕО) № 1924/2006 - Решение за изпълнение 2013/63/ЕС - Хранителни и здравни претенции за храните - Член 10, параграф 3 - Позоваване на общите, неспецифични ползи - Понятие за съпровождане от специфична здравна претенция - Задължение за представяне на научни доказателства - Обхват)
      (2020/C 137/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG

         Ответник: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

         Диспозитив

                  1)

                  Член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕО) № 107/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него изискване — съгласно което всяко позоваване на общите, неспецифични ползи от хранително вещество или храна трябва да е съпроводено от специфична здравна претенция, включена в списъците по членове 13 и 14 от същия регламент — не е изпълнено, когато върху лицевата страна на опаковката на хранителна добавка е направено позоваване на общите, неспецифични ползи за здравето от хранително вещество или храна, а специфичната здравна претенция, която трябва да съпровожда това позоваване, е на обратната страна на опаковката и няма какъвто и да било знак, като например звездичка, който изрично да препраща към нея.

                  2)

                  Член 10, параграф 3 от Регламент № 1924/2006, изменен с Регламент № 107/2008, трябва да се тълкува в смисъл, че позоваванията на общите, неспецифични ползи от хранително вещество или храна за цялостното добро здраве или здравно благополучие трябва да бъдат обосновани с научни доказателства по смисъла на член 5, параграф 1, буква а) и член 6, параграф 1 от същия регламент. За целта е достатъчно тези позовавания да са съпроводени от специфични здравни претенции, включени в списъците по член 13 или член 14 от този регламент.

         (1)  ОВ C 392, 29.10.2018 г.


title: Съединени дела C-538/18 Р и С-539/18 P: Решение на Съда (осми състав) от 30 януари 2020 г. — České dráhy a.s./Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 20, параграф 4 — Решения за проверка — Задължение за мотивиране — Достатъчно сериозни улики за наличието на нарушение на правилата на конкуренцията — Законно събрани доказателства — Проверка, назначена въз основа на доказателства, събрани при предходна проверка)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/16

      Решение на Съда (осми състав) от 30 януари 2020 г. — České dráhy a.s./Европейска комисия
      (Съединени дела C-538/18 Р и С-539/18 P) (1)

      (Обжалване - Конкуренция - Регламент (ЕО) № 1/2003 - Член 20, параграф 4 - Решения за проверка - Задължение за мотивиране - Достатъчно сериозни улики за наличието на нарушение на правилата на конкуренцията - Законно събрани доказателства - Проверка, назначена въз основа на доказателства, събрани при предходна проверка)
      (2020/C 137/20)
      Език на производството: чешки

         Страни

         Жалбоподател: České dráhy a.s. (представители: K. Muzikář, advokát, J. Kindl, advokáti)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Rossi, G. Meessen, P. Němečková и M. Šimerdová)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите.

                  2)

                  Осъжда České dráhy a.s. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 392, 29.10.2018 г.


title: Дело C-679/18: Решение на Съда (втори състав) от 5 март 2020 г. (преюдициално запитване от Okresní soud v Ostravě — Чешка република) — OPR-Finance s.r.o./GK (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2008/48/ЕО — Договори за потребителски кредити — Член 8 — Задължение за проверка от кредитора на кредитоспособността на потребителя — Национална правна уредба — Възможност на повдигнатото от потребителя възражение за недействителност на договора да се противопостави изтичането на давностния срок — Член 23 — Санкции — Ефективен, пропорционален и възпиращ характер — Национален съд — Служебна проверка дали това задължение е изпълнено)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/17

      Решение на Съда (втори състав) от 5 март 2020 г. (преюдициално запитване от Okresní soud v Ostravě — Чешка република) — OPR-Finance s.r.o./GK
      (Дело C-679/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 2008/48/ЕО - Договори за потребителски кредити - Член 8 - Задължение за проверка от кредитора на кредитоспособността на потребителя - Национална правна уредба - Възможност на повдигнатото от потребителя възражение за недействителност на договора да се противопостави изтичането на давностния срок - Член 23 - Санкции - Ефективен, пропорционален и възпиращ характер - Национален съд - Служебна проверка дали това задължение е изпълнено)
      (2020/C 137/21)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Okresní soud v Ostravě

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: OPR-Finance s.r.o.

         Ответник: GK

         Диспозитив

      Членове 8 и 23 от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета трябва да се тълкуват в смисъл, че изискват националният съд да проверява служебно дали е налице неизпълнение на преддоговорното задължение на кредитора да оцени кредитоспособността на потребителя, предвидено в член 8 от тази директива, и да приложи правните последици, произтичащи от националното право в случай на неизпълнение на това задължение, стига санкциите да отговарят на изискванията на посочения член 23. Членове 8 и 23 от Директива 2008/48 трябва да се тълкуват и в смисъл, че не допускат национален режим, по силата на който неизпълнението от страна на кредитора на неговото преддоговорно задължение да оцени кредитоспособността на потребителя се санкционира с недействителността на договора за кредит, съчетана със задължението на този потребител да върне на кредитора главницата в съответстващ на неговите финансови възможности срок, само при условие че този потребител се позове на недействителността, и то в тригодишен давностен срок.

         (1)  ОВ C 25, 21.1.2019 г.


title: Дело C-725/18: Решение на Съда (седми състав) от 30 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad (Преюдициално запитване — Член 56 ДФЕС — Член 36 от Споразумението за Европейско икономическо пространство — Свободно предоставяне на услуги — Данък върху борсовите сделки, сключени или изпълнени в държава членка — Различно третиране в ущърб на получателите на услуги, които използват чуждестранни професионални посредници — Ограничаване — Обосноваване)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/18

      Решение на Съда (седми състав) от 30 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof — Белгия) — Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad
      (Дело C-725/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 56 ДФЕС - Член 36 от Споразумението за Европейско икономическо пространство - Свободно предоставяне на услуги - Данък върху борсовите сделки, сключени или изпълнени в държава членка - Различно третиране в ущърб на получателите на услуги, които използват чуждестранни професионални посредници - Ограничаване - Обосноваване)
      (2020/C 137/23)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Grondwettelijk Hof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Anton van Zantbeek VOF

         Ответник: Ministerraad

         Диспозитив

      Член 56 ДФЕС и член 36 от Споразумението за Европейско икономическо пространство от 2 май 1992 г. трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка, която въвежда данък върху борсовите сделки, сключени или изпълнени по нареждане на местно за тази държава членка лице от чуждестранен професионален посредник, и която води до ограничаване на свободното предоставяне на услугите, доставяни от такива професионални посредници, доколкото тази правна уредба предоставя на такова лице, подало нареждане, и на посочените професионални посредници улеснения — както по отношение на задълженията за деклариране, свързани с този данък, така и по отношение на плащането му — които налагат предели на това ограничение до необходимото за постигането на легитимните цели, преследвани от посочената правна уредба.

         (1)  ОВ C 44, 4.2.2019 г.


title: Съединени дела C-773/18—C-775/18: Решение на Съда (седми състав) от 27 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Halle — Германия) — TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)/Land Sachsen-Anhalt (Преюдициално запитване — Социална политика — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/ЕО — Членове 2 и 6 — Забрана на всяка дискриминация въз основа на възрастта — Възнаграждения на държавни служители — Дискриминационна система на заплащане — Доплащане към възнаграждение, изчислено въз основа на предходно дискриминационно класиране — Нова дискриминация — Член 9 — Обезщетение поради дискриминационна правна уредба — Преклузивен срок за искане за обезщетение — Принципи на равностойност и ефективност)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/19

      Решение на Съда (седми състав) от 27 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Halle — Германия) — TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)/Land Sachsen-Anhalt
      (Съединени дела C-773/18—C-775/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Членове 2 и 6 - Забрана на всяка дискриминация въз основа на възрастта - Възнаграждения на държавни служители - Дискриминационна система на заплащане - Доплащане към възнаграждение, изчислено въз основа на предходно дискриминационно класиране - Нова дискриминация - Член 9 - Обезщетение поради дискриминационна правна уредба - Преклузивен срок за искане за обезщетение - Принципи на равностойност и ефективност)
      (2020/C 137/24)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Halle

         Страни в главното производство

         Ищци: TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)

         Ответник: Land Sachsen-Anhalt

         Диспозитив

                  1)

                  Членове 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че доколкото отговаря на необходимостта да се осигури защита на придобитите права в контекст, който се характеризира по-специално както с голям брой засегнати държавни служители и съдии, така и с липсата на валидна референтна система и доколкото не води до трайно запазване на основана на възрастта разлика в третирането, е допустима мярка, с която, за да се осигури подходящо възнаграждение, на държавните служители и съдиите се предоставя доплащане към възнаграждението в размер на процент от основната заплата, която преди това са получавали по-специално въз основа на стъпка на основната заплата, определена за всяка степен при назначаването им в зависимост от тяхната възраст.

                  2)

                  Принципът на ефективност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да определи, че началният момент на двумесечен преклузивен срок за подаване на искане за обезщетение за вредите, произтичащи от мярка, представляваща основана на възраст дискриминация, е датата на обявяване на решение на Съда, с което се установява дискриминационният характер на подобна мярка, когато има опасност съответните лица да не са можели да узнаят в посочения срок за наличието или значимостта на дискриминацията, на която са станали жертва. Това може да е така по-специално когато в посочената държава членка съществува спор относно възможността към съответната мярка да се приложат изводите, произтичащи от това решение.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-785/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances (Преюдициално запитване — Земеделие — Защита на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни — Защитено наименование за произход „Comté“ — Несъществено изменение в спецификацията на продукт — Заявление за изменение, обжалвано пред националните юрисдикции — Национална съдебна практика, според която предметът на жалбата отпада, когато Европейската комисия одобри изменението — Ефективна съдебна защита — Задължение за произнасяне по жалбата)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/20

      Решение на Съда (четвърти състав) от 29 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Дело C-785/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Земеделие - Защита на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни - Защитено наименование за произход „Comté“ - Несъществено изменение в спецификацията на продукт - Заявление за изменение, обжалвано пред националните юрисдикции - Национална съдебна практика, според която предметът на жалбата отпада, когато Европейската комисия одобри изменението - Ефективна съдебна защита - Задължение за произнасяне по жалбата)
      (2020/C 137/25)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: GAEC Jeanningros

         Ответници: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

         В присъствието на: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

         Диспозитив

      Член 53, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни, член 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 664/2014 на Комисията от 18 декември 2013 година за допълване на Регламент № 1151/2012 и член 10 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2014 на Комисията от 13 юни 2014 година за определяне на правила за прилагането на Регламент № 1151/2012, във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че когато Европейската комисия е уважила заявлението на органите на държава членка за извършване на несъществено изменение в спецификацията на защитено наименование за произход, националните юрисдикции, сезирани с жалба относно законосъобразността на решението, взето от тези органи по това заявление с оглед на неговото предаване на Комисията в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент № 1151/2012, не могат само поради този мотив да решат, че основанието за постановяване на решение по висящия пред тях спор е отпаднало.

         (1)  ОВ C 72, 22.5.2019 г.


title: Дело C-788/18: Решение на Съда (първи състав) от 26 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Parma — Италия) — Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna — SOT Parma (Преюдициално запитване — Свободно предоставяне на услуги — Член 56 ДФЕС — Хазартни игри — Данъчни въпроси — Принцип на недопускане на дискриминация — Единен данък върху залаганията)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/20

      Решение на Съда (първи състав) от 26 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Parma — Италия) — Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna — SOT Parma
      (Дело C-788/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно предоставяне на услуги - Член 56 ДФЕС - Хазартни игри - Данъчни въпроси - Принцип на недопускане на дискриминация - Единен данък върху залаганията)
      (2020/C 137/26)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Commissione tributaria provinciale di Parma (Данъчна комисия на провинция Парма, Италия)

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd

         Ответник: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna — SOT Parma (Агенция „Митници и монополи“, бюро „Монополи“ — Емилия Романя, оперативно териториално звено Парма)

         Диспозитив

      Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, която предвижда с данък върху залаганията да се облагат установените в нея центрове за предаване на данни, както и солидарно с тях и субсидиарно, организаторите на залагания, техни доверители, установени в друга държава членка, независимо къде се намира седалището на тези организатори и от липсата на концесия за организиране на залагания.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-25/19: Решение на Съда (осми състав) от 27 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Poznaniu — Полша) — Corporis sp. z o.o./Gefion Insurance A/S (Преюдициално запитване — Директива 2009/138/ЕО — Представителство на общо застрахователно предприятие — Представител, установен на територията на страната — Връчване на документи — Получаване на документа за образуване на съдебното производство — Регламент (ЕО) № 1393/2007 — Неприложимост)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/22

      Решение на Съда (осми състав) от 27 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Poznaniu — Полша) — Corporis sp. z o.o./Gefion Insurance A/S
      (Дело C-25/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Директива 2009/138/ЕО - Представителство на общо застрахователно предприятие - Представител, установен на територията на страната - Връчване на документи - Получаване на документа за образуване на съдебното производство - Регламент (ЕО) № 1393/2007 - Неприложимост)
      (2020/C 137/29)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Poznaniu (Окръжен съд Познан)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Corporis sp. z o.o.

         Ответник: Gefion Insurance A/S

         Диспозитив

      Член 152, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) във връзка с член 151 от нея и със съображение 8 от Регламент (ЕО) № 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че назначаването на представител в приемащата държава членка от общо застрахователно предприятие включва и овластяването на този представител да получи документ за започване на съдебно производство относно обезщетение за вреди от пътнотранспортно произшествие.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-100/19: Решение на Съда (втори състав) от 5 март 2020 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Сектор на далекосъобщенията — Хармонизиране на използването на радиочестотния спектър в честотния обхват от 2 GHz за въвеждането на системи, предоставящи мобилни спътникови услуги — Решение № 626/2008/ЕО — Член 4, параграф 1, буква в), член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 — Допълнителни наземни компоненти — Разрешения, издадени от държавите членки — Задължение за оператора да обслужва определен процент от населението и територията — Неспазване — Последици)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/24

      Решение на Съда (втори състав) от 5 март 2020 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
      (Дело C-100/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Сектор на далекосъобщенията - Хармонизиране на използването на радиочестотния спектър в честотния обхват от 2 GHz за въвеждането на системи, предоставящи мобилни спътникови услуги - Решение № 626/2008/ЕО - Член 4, параграф 1, буква в), член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 - Допълнителни наземни компоненти - Разрешения, издадени от държавите членки - Задължение за оператора да обслужва определен процент от населението и територията - Неспазване - Последици)
      (2020/C 137/31)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour d'appel de Bruxelles

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

         Ответник: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

         в присъствието на: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

         Диспозитив

      Член 8, параграф 1 от Решение № 626/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 2008 година относно подбора и издаването на разрешения за системите, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ), във връзка с член 7, параграф 1 от това решение трябва да се тълкува в смисъл, че когато е установено, че оператор, избран в съответствие с дял II от посоченото решение и получил разрешение да използва радиочестотния спектър по силата на член 7 от същото решение, не е предоставил на компетентните органи мобилни спътникови услуги към крайната дата, предвидена в член 4, параграф 1, буква в), подточка ii) от Решение № 626/2008, компетентните органи на държавите членки не са оправомощени да откажат да издадат необходимите разрешения за доставка на допълнителни наземни компоненти на мобилни спътникови системи на този оператор с мотива, че той не е изпълнил задължението, поето в кандидатурата му

         (1)  ОВ C 131, 8.4.2019 г.


title: Дело C-248/19: Решение на Съда (шести състав) от 5 март 2020 г. — Европейска комисия/Република Кипър (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 258 ДФЕС — Директива 91/271/EИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Членове 3, 4, 10 и 15 — Приложение I, точки А, Б и Г — Липса на канализационни системи за градски отпадъчни води в някои агломерации — Липса на вторично пречистване или на друга равностойна обработка на градските отпадъчни води — Изграждане и експлоатация на пречиствателните станции — Контрол на заустванията, произлизащи от такива станции)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/24

      Решение на Съда (шести състав) от 5 март 2020 г. — Европейска комисия/Република Кипър
      (Дело C-248/19) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 258 ДФЕС - Директива 91/271/EИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Членове 3, 4, 10 и 15 - Приложение I, точки А, Б и Г - Липса на канализационни системи за градски отпадъчни води в някои агломерации - Липса на вторично пречистване или на друга равностойна обработка на градските отпадъчни води - Изграждане и експлоатация на пречиствателните станции - Контрол на заустванията, произлизащи от такива станции)
      (2020/C 137/32)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и E. Manhaeve)

         Ответник: Република Кипър (представители: E. Zachariadou и M. Chatzigeorgiou)

         Диспозитив

                  1)

                  Като не е:

                              —

                              оборудвала с канализационни системи за градски отпадъчни води 31 агломерации (Aradippou, Ypsonas, Dali, Voroklini, Deryneia, Sotira, Xylophagou, Pervolia, Kolossi, Poli Chrysochous, Leivadia, Dromolaxia, Pera Chorio-Nisou, Liopetri, Avgorou, Paliometocho, Kiti, Frenaros, Ormideia, Kokkinotrimithia, Trachoni, Episkopi, Xylotympou, Pano Polemidia, Pyla, Lympia, Parekklisia, Kakopetria, Achna, Meneou и Pyrgos) и

                              —

                              не е осигурила за същите агломерации, градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка,

                        Република Кипър не е изпълнила задълженията, които има по силата на членове 3, 4, 10 и 15 от Директива 91/271/EИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, и на приложение I, точки А, Б и Г към същата директива, изменена с Регламент (ЕО) № 1307/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г.

                  2)

                  Осъжда Република Кипър да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело C-258/18: Определение на Съда (шести състав) от 13 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (Преюдициално запитване — Член 99 от процедурния правилник на Съда — Споразумение за асоцииране ЕИО–Турция — Член 59 от Допълнителния протокол — Решение № 3/80 — Социална сигурност на турските работници мигранти — Отмяна на клаузите за пребиваване — Член 6 — Допълнително обезщетение — Спиране — Отказ от гражданството на приемащата държава членка — Регламент (EО) № 883/2004 — Специални парични обезщетения, независещи от направените осигурителни вноски — Изискване за пребиваване)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/25

      Определение на Съда (шести състав) от 13 февруари 2020 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (Дело C-258/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от процедурния правилник на Съда - Споразумение за асоцииране ЕИО–Турция - Член 59 от Допълнителния протокол - Решение № 3/80 - Социална сигурност на турските работници мигранти - Отмяна на клаузите за пребиваване - Член 6 - Допълнително обезщетение - Спиране - Отказ от гражданството на приемащата държава членка - Регламент (EО) № 883/2004 - Специални парични обезщетения, независещи от направените осигурителни вноски - Изискване за пребиваване)
      (2020/C 137/33)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Centrale Raad van Beroep

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: H. Solak

         Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Диспозитив

      Член 6, параграф 1, първа алинея от Решение № 3/80 Решение № 3/80 на Съвета по асоцииране ЕИО—Турция от 19 септември 1980 година за прилагането на схемите за социално осигуряване на държавите — членки на Европейските общности, към турските работници и членовете на техните семейства, във връзка с член 59 от Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Европейската икономическа общност с Регламент (ЕИО) № 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която изплащането на отпуснато въз основа на тази уредба обезщетение, с което следва да се допълни пенсия за инвалидност, за да бъде гарантиран доход за обезпечаване на жизнения минимум, се спира за получател турски гражданин, принадлежащ към редовния пазар на труда на дадена държава членка, след като той се е отказал от гражданството на тази държава членка, което той придобил по време на пребиваването си в нея, и се е завърнал в държавата си по произход.

         (1)  ОВ C 276, 6.8.2018 г.


title: Дело C-520/19: Определение на Съда (десети състав) от 14 ноември 2019 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Ostravě — Чешка република) — Armostav Místek s.r.o./Odvolací finanční ředitelství (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Липса на достатъчно точни сведения за фактическия контекст на спора в главното производство, както и за причините, поради които е необходим отговор на преюдициалните въпроси — Явна недопустимост)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/26

      Определение на Съда (десети състав) от 14 ноември 2019 г. (преюдициално запитване от Krajský soud v Ostravě — Чешка република) — Armostav Místek s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
      (Дело C-520/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда - Липса на достатъчно точни сведения за фактическия контекст на спора в главното производство, както и за причините, поради които е необходим отговор на преюдициалните въпроси - Явна недопустимост)
      (2020/C 137/35)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Krajský soud v Ostravě

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:
         Armostav Místek s.r.o.

         Ответник: Odvolací finanční ředitelství

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Krajský soud v Ostravě (Областен съд Острава, Чешка република) с акт от 18 юни 2019 г., е явно недопустимо.

         (1)  ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-679/19: Определение на Съда (девети състав) от 19 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Ilfov — Румъния) — NL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Контрол на пари в брой, които се внасят или изнасят от Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 1889/2005 — Приложно поле — Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Пренасяне на значителни суми пари в брой, които се внасят или изнасят от територията на държава членка — Задължение за деклариране — Санкции — Глоба и отнемане в полза на държавата на недекларираната сума над 10 000 EUR — Пропорционалност)

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/27

      Определение на Съда (девети състав) от 19 декември 2019 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Ilfov — Румъния) — NL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
      (Дело C-679/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Контрол на пари в брой, които се внасят или изнасят от Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 1889/2005 - Приложно поле - Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Пренасяне на значителни суми пари в брой, които се внасят или изнасят от територията на държава членка - Задължение за деклариране - Санкции - Глоба и отнемане в полза на държавата на недекларираната сума над 10 000 EUR - Пропорционалност)
      (2020/C 137/36)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Ilfov

         Страни в главното производство

         Въззивник: NL

         Въззиваем: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

         Диспозитив

      Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка, която като санкция за неизпълнение на задължението за деклариране на значителни суми пари в брой, които се внасят или изнасят от територията на тази държава, освен налагане на административно наказание глоба, предвижда и отнемане в полза на държавата на недекларираната сума над 10 000 EUR.

         (1)  ОВ C 423, 17.12.2019 г.


title: Дело C-943/19: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 27 декември 2019 г. — SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/27

      Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 27 декември 2019 г. — SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Дело C-943/19)
      (2020/C 137/37)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в първоинстанционното и в касационното производство: SIA „ONDO“

         Ответник в касационното производство: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Самостоятелно понятие от правото на Европейския съюз ли е понятието „общи разходи по кредита за потребителя“, на което е дадено определение в член 3, буква ж) от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (1)?

                  2)

                  Попадат ли разходите за удължаване на срока на кредита в обхвата на понятието „общи разходи по кредита за потребителя“, на което е дадено определение в член 3, буква ж) от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета, в хипотеза като разглежданата, ако клаузите за удължаване на срока на кредита са част от клаузите и условията на договора за кредит, договорени от кредитополучателя и кредитора?

         (1)  ОВ 2008 г., L 133, стр. 66.


title: Дело C-944/19: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 27 декември 2019 г. — AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/28

      Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 27 декември 2019 г. — AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Дело C-944/19)
      (2020/C 137/38)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в първоинстанционното и в касационното производство: AS „4finance“

         Ответник в касационното производство: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Самостоятелно понятие от правото на Европейския съюз ли е понятието „общи разходи по кредита за потребителя“, на което е дадено определение в член 3, буква ж) от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (1)?

                  2)

                  Попадат ли разходите за удължаване на срока на кредита в обхвата на понятието „общи разходи по кредита за потребителя“, на което е дадено определение в член 3, буква ж) от Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета, в хипотеза като разглежданата, ако клаузите за удължаване на срока на кредита са част от клаузите и условията на договора за кредит, договорени от кредитополучателя и кредитора?

         (1)  ОВ 2008 г., L 133, стр. 66


title: Дело C-945/19: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 27 декември 2019 г. — SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/29

      Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Senāts) (Латвия), постъпило на 27 декември 2019 г. — SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Дело C-945/19)
      (2020/C 137/39)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в първоинстанционното и в касационното производство: SIA „OC Finance“

         Ответник в касационното производство: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Преюдициални въпроси

      Преюдициалните въпроси са идентични с тези по дело (C-944/19).


title: Дело C-1/20: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 3 януари 2020 г. — B

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/29

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 3 януари 2020 г. — B
      (Дело C-1/20)
      (2020/C 137/40)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: B

         Ответник: Finanzamt Wien

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 132, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че доставката на услуги, извършени от адвокат в качеството му на назначен от съда настойник или попечител — доколкото не се касае за типични адвокатски услуги — е освободена от ДДС?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-5/20: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 7 януари 2020 г. — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodafone GmbH

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/30

      Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 7 януари 2020 г. — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodafone GmbH
      (Дело C-5/20)
      (2020/C 137/41)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Ответник: Vodafone GmbH

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Следва ли член 3, параграф 1 от Регламент TSМ (1) да се тълкува в смисъл, че правото на крайните потребители чрез тяхната услуга за достъп до интернет да използват крайни устройства по свой избор — тетъринг (tethering) — включва и правото да се използва услугата за достъп до интернет по непосредствено свързано към интерфейса на обществената далекосъобщителна мрежа крайно устройство (напр. смартфон или таблет) също и чрез други крайни устройства (друг смартфон или друг таблет)?

                  2.

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:
                  Следва ли член 3, параграфи 1 и 2 от този регламент да се тълкува в смисъл, че е налице непозволено ограничаване на избора на крайни устройства от страна на крайния потребител, когато, макар че възможността за тетъринг не е нито договорно забранена, нито е технически ограничена, въз основа на договорно постигнато съгласие относно тетъринг, ползваните обеми данни не са предмет на предложение за нулево таксуване (Zero-Rating), за разлика от ползваните без тетъринг обеми данни, а се отчитат като базови обеми данни и при превишаването им се фактурират отделно?

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г. за определяне на мерки относно достъпа до отворен интернет и за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги и на Регламент (ЕС) № 531/2012 относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза (ОВ L 310, 2015 г., стр. 1).


title: Дело C-7/20: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 9 януари 2020 г. — VS/Hauptzollamt Münster

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/30

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 9 януари 2020 г. — VS/Hauptzollamt Münster
      (Дело C-7/20)
      (2020/C 137/42)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: VS

         Ответник: Hauptzollamt Münster

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 71, параграф 1, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че разпоредбата на член 87, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (2) следва да се приложи по аналогия към възникването на данъка върху добавената стойност (данък върху оборота при внос)?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.

         (2)  ОВ L 269, 2013 г., стр. 1.


title: Дело C-9/20: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 10 януари 2020 г. — Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/31

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 10 януари 2020 г. — Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster
      (Дело C-9/20)
      (2020/C 137/43)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136

         Ответник: Finanzamt Hamburg-Oberalster

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допуска ли член 167 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) национална правна уредба, която предвижда, че правото на приспадане на платен по получени доставки ДДС възниква още в момента на извършване на сделката и в случаите, когато съгласно националното право ДДС става изискуем от доставчика на стоки или услуги едва при получаването на възнаграждението, но възнаграждението все е още не е било платено?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос: допуска ли член 167 от Директива 2006/112 национална правна уредба, която предвижда, че правото на приспадане на платен по получени доставки ДДС не може да бъде упражнено за данъчния период, в който възнаграждението е било платено, при положение че ДДС става изискуем от доставчика на стоки или услуги едва при получаването на възнаграждението, доставката вече е била извършена в по-ранен данъчен период и съгласно националното право вече не е възможно да бъде упражнено правото на приспадане на платения по получени доставки ДДС за този по-ранен данъчен период поради изтекъл давностен срок?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-12/20: Преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия), постъпило на 13 януари 2020 г. — DB Netz AG/Федерална република Германия

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/31

      Преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия), постъпило на 13 януари 2020 г. — DB Netz AG/Федерална република Германия
      (Дело C-12/20)
      (2020/C 137/44)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: DB Netz AG

         Ответник: Федерална република Германия

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли Регламент (ЕС) № 913/2010 (1), особено що се отнася до отговорностите на управителния съвет на коридор за товарен превоз по член 13, параграф 1, член 14, параграф 9 и член 18, буква в) от този регламент, да се тълкува в смисъл, че управителният съвет на коридора за товарен превоз има правомощието сам да определя процедурата за подаване на заявки за разпределяне на инфраструктурен капацитет до единното обслужващо гише по член 13, параграф 1 от Регламента и например да предвиди, както в случая, да се използва единствено определена електронна резервационна платформа, или всъщност тази процедура попада под действието на общите разпоредби на член 27, параграфи 1 и 2 от Директива 2012/34/ЕС (2) във връзка с точка 3, буква a) от приложение IV към нея, така че може да се урежда само от заинтересованите от коридора управители на инфраструктура в съответните им референтни документи за железопътната мрежа?

                  2)

                  Ако на първия въпрос следва да се отговори, че уредбата на посочената в първия въпрос процедура следва да се съдържа само в референтните документи за железопътната мрежа на заинтересованите от коридора за товарен превоз управители на инфраструктура, член 20 от Регламент (ЕС) № 913/2010 ли урежда преразглеждането на референтните документи от националния регулаторен орган в това отношение, или то също се урежда единствено от разпоредбите на Директива 2012/34/ЕС и приетите за транспонирането ѝ национални разпоредби?

                              a)

                              Ако преразглеждането се урежда от член 20 от Регламент (ЕС) № 913/2010, съвместимо ли е с разпоредбите на този член националният регулаторен орган да отхвърли съдържаща се в референтния документ за железопътната мрежа уредба като упоменатата в първия въпрос, без за целта да действа заедно и еднакво в предметно отношение с регулаторните органи на останалите заинтересовани от коридора за товарен превоз държави или най-малкото да се консултира с тях за намиране на единен подход?

                              б)

                              Ако преразглеждането се урежда от разпоредбите на Директива 2012/34/ЕС и приетите за транспонирането ѝ национални разпоредби, съвместимо ли е с тях, и в частност със задължението за координация по член 57, параграф 1, второ изречение от Директивата, националният регулаторен орган да отхвърли подобна уредба, без за целта да действа заедно и еднакво в предметно отношение с регулаторните органи на останалите заинтересовани от коридора за товарен превоз държави или най-малкото да се консултира с тях за намиране на единен подход?

                  3)

                  Ако на първия въпрос следва да се отговори в смисъл, че управителният съвет на коридора за товарен превоз има правомощието сам да определя упоменатата в първия въпрос процедура, овластен ли е националният регулаторен орган съгласно член 20 от Регламент (ЕС) № 913/2010 или съгласно разпоредбите на Директива 2012/34/ЕС и приетите за транспонирането ѝ разпоредби да преразглежда референтния документ за железопътната мрежа на даден управител на инфраструктура свръх проверката за съдържателното му съответствие с определената от управителния съвет процедура и евентуално да отхвърля този документ, когато референтният документ на определен управител на инфраструктура съдържа уредба на тази процедура? Ако отговорът на този въпрос е утвърдителен, как следва да се отговори на букви а) и б) от втория въпрос предвид това правомощие на регулаторния орган?

                  4)

                  Ако, видно от предходните въпроси, националните регулаторни органи разполагат с правомощия за преразглеждане на посочената в първия въпрос процедура, трябва ли член 14, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 913/2010 да се тълкува в смисъл, че рамката, определяна съгласно тази разпоредба от изпълнителния съвет, представлява правна уредба на Съюза със задължителна сила за националните регулаторни органи и за националните съдилища, която има предимство пред националното право и чието крайно обвързващо тълкуване е от компетентността на Съда?

                  5)

                  Ако отговорът на четвъртия въпрос е утвърдителен, разпоредбата на член 8, параграф 2 от съответните рамки, приети от изпълнителните съвети на всички коридори за товарен превоз съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 913/2010, която предвижда, че коридорният капацитет се оповестява и разпределя чрез международна система за заявки, която следва да е във възможно най-голяма степен съгласувана с останалите коридори за товарен превоз, пречка ли е за приемането на решение на националния регулаторен орган, с което на управител на инфраструктура, заинтересован от даден коридор за товарен превоз, се дават указания за уреждането на тази система, които не са съгласувани с националните регулаторни органи на останалите заинтересовани от коридора държави?

         (1)  Регламент (ЕC) № 913/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2010 година относно европейска железопътна мрежа за конкурентоспособен товарен превоз (ОВ L 276, 2010 г., стр. 22).

         (2)  Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година за създаване на единно европейско железопътно пространство (ОВ L 343, 2012 г., стр. 32).


title: Дело C-15/20: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Badajoz (Испания), постъпило на 15 януари 2020 г. — Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/33

      Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz (Испания), постъпило на 15 януари 2020 г. — Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito
      (Дело C-15/20)
      (2020/C 137/45)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz

         Страни в главното производство

         Ищец: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)

         Ответник: Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

         Преюдициални въпроси

      Преюдициалните въпроси са идентични с въпроси 1, 2, 3, 5 и 6 от преюдициалното запитване по дело C-224/19 (1).

         (1)  ОВ C 246, 2019 г., стр. 4.


title: Дело C-16/20: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Badajoz (Испания), постъпило на 15 януари 2020 г. — Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/33

      Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz (Испания), постъпило на 15 януари 2020 г. — Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA
      (Дело C-16/20)
      (2020/C 137/46)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz

         Страни в главното производство

         Ищец: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)

         Ответник: Liberbank SA

         Преюдициални въпроси

      Преюдициалните въпроси са идентични с въпроси 1, 2, 3, 5 и 6 от преюдициалното запитване по дело C-224/19 (1).

         (1)  ОВ C 246, 2019 г., стр. 4.


title: Дело C-34/20: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln (Германия), постъпило на 24 януари 2020 г. — Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/34

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln (Германия), постъпило на 24 януари 2020 г. — Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Дело C-34/20)
      (2020/C 137/47)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Telekom Deutschland GmbH

         Ответник: Bundesrepublik Deutschland

         Преюдициални въпроси

                  1.

                              a)

                              Трябва ли в случаите на тарифен план за мобилна телефония, който включва за мобилния трафик на данни определен месечен обем данни, след чието изчерпване скоростта на преноса се намалява, и който план може да бъде разширен с безплатна тарифна опция, позволяваща да се ползват някои услуги, предоставяни от т.нар. партньори за съдържанието (content partners) на предприятието за съобщителни услуги, без използваният за тези услуги обем данни да се приспада от месечния обем включени данни по тарифния план за мобилна телефония, като обаче крайният потребител дава съгласието си широчината на честотната лента да се ограничи максимално до 1,7 Mbit/s за видеострийминг, независимо дали видеостриймингът се предоставя от партньори за съдържанието или от други доставчици, член 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2015/2120 (1) да се тълкува в смисъл, че споразуменията относно характеристиките на услугите за достъп до интернет по смисъла на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2015/2120 трябва да отговарят на изискванията по член 3, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2015/2120?

                              б)

                              При утвърдителен отговор на първия въпрос, буква а): трябва ли член 3, параграф 3, трета алинея от Регламент (ЕС) 2015/2120 да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия ограничението на широчината на честотната лента следва да се счита за забавяне на категория услуги?

                              в)

                              При утвърдителен отговор на първия въпрос, буква б): трябва ли понятието за предстоящо претоварване на мрежата по смисъла на член 3, параграф 3, трета алинея, буква в) от Регламент (ЕС) 2015/2120 да се тълкува в смисъл, че обхваща само (предстоящо) извънредно или временно претоварване на мрежата?

                              г)

                              При утвърдителен отговор на първия въпрос, буква б): трябва ли член 3, параграф 3, трета алинея, буква в) от Регламент (ЕС) 2015/2120 да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия изискването за еднакво третиране на еквивалентните категории трафик не допуска ограничение на широчината на честотната лента, което се прилага само при допълнителна абонаментна опция, но не и при други тарифни планове за мобилна телефония, и освен това важи само за услугата за видеострийминг?

                              д)

                              При утвърдителен отговор на първия въпрос, буква б): трябва ли член 3, параграф 3, трета алинея от Регламент (ЕС) 2015/2120 да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия ограничение на широчината на честотната лента, прилагано в зависимост от това дали е направен абонамент за допълнителната опция, която освен това крайният потребител може по всяко време да деактивира за време до 24 часа, отговаря на изискването забавянето на дадена категория услуги да е допустимо само докато трае необходимостта от него с цел постигане на целите по член 3, параграф 3, трета алинея, букви а)—в) от Регламент (ЕС) 2015/2120?

                  2.

                              a)

                              При отрицателен отговор на първия въпрос, буква б): трябва ли член 3, параграф 3, втора алинея, второ изречение от Регламент (ЕС) 2015/2120 да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия ограничението на широчината на честотната лента, прилагано единствено при видеострийминг, се основава на обективно различни технически изисквания за качество на услугите на специфични категории трафик на данни?

                              б)

                              При утвърдителен отговор на втория въпрос, буква а): трябва ли член 3, параграф 3, втора алинея, трето изречение от Регламент (ЕС) 2015/2120 да се тълкува в смисъл, че идентифицирането на трафика на данни, падащ се на видеострийминг, чрез IP адреси, протоколи, URL и SNI, както и чрез т.нар. „съвпадение с шаблона“ (pattern matching), при което определена заглавна информация (header information) се съпоставя с типичните за видеострийминга стойности, представлява наблюдение на специфичното съдържание на трафика?

                  3.

                  При отрицателен въпрос на първия въпрос, буква a): трябва ли член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/2120 да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия ограничение на широчината на честотната лента само за видеострийминг ограничава правото на крайния потребител по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/2120?

         (1)  Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година за определяне на мерки относно достъпа до отворен интернет и за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги и на Регламент (ЕС) № 531/2012 относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза (OB L 310, 2015 г., стр. 1).


title: Дело C-36/20: Преюдициално запитване от Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana (Испания), постъпило на 25 януари 2020 г. — Производство срещу VL

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/35

      Преюдициално запитване от Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana (Испания), постъпило на 25 януари 2020 г. — Производство срещу VL
      (Дело C-36/20)
      (2020/C 137/48)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana

         Страни в главното производство

      VL

         Друга страна: Ministerio Fiscal

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Член 6, параграф 1, втора алинея от Директива 2013/32/ЕС (1) урежда хипотезата, при която, ако молбата за международна закрила е подадена до други органи, които не са компетентни да направят регистрацията съгласно националното право, държавите членки се уверяват, че регистрацията се извършва не по-късно от 6 работни дни след подаването на молбата.
                  Следва ли разпоредбата да се тълкува в смисъл, че съдия-следователите, компетентни да се произнесат относно задържането на чужденци в съответствие с националното право, трябва да се считат за един от тези „други органи“, които не са компетентни да направят регистрацията на молбата за международна закрила, но пред които молителите могат да изразят желанието си да подадат такава?

                  2)

                  Ако се считат за един от тези органи, трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 2013/32/ЕС да се тълкува в смисъл, че съдия-следователите трябва да уведомяват молителите за това къде и как могат да се подават молбите за международна закрила, и че в случай на подаване на молба трябва да я предадат на компетентния за регистрация и за разглеждане на молбата за международна закрила орган съгласно националния закон и на компетентния административен орган за предоставяне на молителя на мерките за приемане, предвидени в член 17 от Директива 2013/33/ЕС (2)?

                  3)

                  Следва ли член 26 от Директива 2013/32/ЕС и член 8 от Директива 2013/33/ЕС да се тълкуват в смисъл, че гражданин на трета държава не може да бъде задържан, освен ако са налице условията по член 8, параграф 3 от Директива 2013/33/ЕС, тъй като молителят е защитен от принципа за забрана на връщането от момента, в който е изразил намерението си пред съдия-следователя?

         (1)  Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 60).

         (2)  Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 96).


title: Дело C-38/20: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla (Испания), постъпило на 27 януари 2020 г. — ZP/Delegación del Gobierno en Melilla

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/36

      Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla (Испания), постъпило на 27 януари 2020 г. — ZP/Delegación del Gobierno en Melilla
      (Дело C-38/20)
      (2020/C 137/49)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ZP

         Ответник: Delegación del Gobierno en Melilla

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли членове 18 ДФЕС, 49 ДФЕС, 63 ДФЕС и 65 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като съдържащата се в членове 18, 4 и 29 от Ley 8/1975, de 12 de marzo, de Zonas e Instalaciones de Interés para la Defensa Nacional (Закон 8/1975 от 12 март 1975 г. за районите и обектите от значение за националната отбрана), и в член 37 от RD 689/1978, de 10 de febrero, por el que se aprueba el Reglamento de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional, que desarrolla la Ley 8/1975, de 12 de marzo, de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional (Кралски декрет 689/1978 от 10 февруари 1978 г., с който се одобрява Правилник за районите и обектите от значение за националната отбрана, с който се урежда прилагането на Закон 8/1975 от 12 март 1975 г. за районите и обектите от значение за националната отбрана), доколкото тези разпоредби налагат строги ограничения върху упражняването на правото на собственост от чужди граждани, включително необходимостта от получаване на разрешение от военен орган за пълноценното упражняване на това право, като за непритежаването на такова разрешение се налага административна санкция, каквато във всички случаи не се прилага по отношение на испанските граждани, когато такива ограничения се налагат на граждани на трети държави, осъществяващи подлежащите на ограничение дейности заедно с граждани на Европейския съюз?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва ли членове 18 ДФЕС, 49 ДФЕС, 63 ДФЕС и 65 от ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като съдържащата се в членове 18, 4 и 29 от Ley 8/1975, de 12 de marzo, de Zonas e Instalaciones de Interés para la Defensa Nacional (Закон 8/1975 от 12 март 1975 г. за районите и обектите от значение за националната отбрана), и в член 37 от RD 689/1978, de 10 de febrero, por el que se aprueba el Reglamento de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional, que desarrolla la Ley 8/1975, de 12 de marzo, de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional (Кралски декрет 689/1978 от 10 февруари 1978 г., с който се одобрява Правилник за районите и обектите от значение за националната отбрана, с който се урежда прилагането на Закон 8/1975 от 12 март 1975 г. за районите и обектите от значение за националната отбрана), доколкото тези разпоредби налагат строги ограничения върху упражняването на правото на собственост от чужди граждани, включително необходимостта от получаване на разрешение от военен орган за пълноценното упражняване на това право, като за непритежаването на такова разрешение се налага административна санкция, каквато във всички случаи не се прилага по отношение на испанските граждани, ако тези ограничения са обосновани въз основа на императивни съображения от общ интерес, свързани с националната отбрана, като се вземе предвид изключително значението на обществените интереси във връзка с националната отбрана в охраната на анклави с особено стратегическо значение?


title: Дело C-49/20: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд — Пазарджик (България) на 29 януари 2020 година — SF / Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Пловдив

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/37

      Преюдициално запитване, отправено от Районен съд — Пазарджик (България) на 29 януари 2020 година — SF / Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Пловдив
      (Дело C-49/20)
      (2020/C 137/50)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Районен съд — Пазарджик

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SF

         Ответник: Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Пловдив

         Преюдициални въпроси

      Първи въпрос:
      Следва ли член 2, параграф 1 от Директива /ЕС/ 2015/849 (1), предвид на съображение 6 от нейния преамбюл и член 4 и член 5, да бъде тълкуван в смисъл, че допуска обща национална правна разпоредба, като тази в главното производство — по смисъла на която, плащанията на територията на страната се извършват само чрез превод или внасяне по платежна сметка, когато са на стойност, равна на или надвишаваща 10 000 лв. — която не се интересува от субекта и от основанието за плащане в брой, като същевременно обхваща всички плащания в брой между физически и юридически лица?
      Втори въпрос:
      С оглед постигане на целите на директивата, предвид на съображение 59 от нейния преамбюл, следва ли плащанията да бъдат поставени в зависимост единствено от техния размер, без значение от възмездния или безвъзмезден характер на операцията?
      Трети въпрос:
      Какви са критериите за степен на уязвимост, респ. за висока степен на риск, на сделките?

         (1)  Директива (ЕС) 2015/849 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Директива 2006/70/ЕО на Комисията (Текст от значение за ЕИП) OB 2015, L 141, стр. 73


title: Дело C-71/20: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 12 февруари 2020 г. — Anklagemyndigheden/VAS Shipping ApS

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/37

      Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 12 февруари 2020 г. — Anklagemyndigheden/VAS Shipping ApS
      (Дело C-71/20)
      (2020/C 137/51)
      Език на производството: датски

         Запитваща юрисдикция

      Østre Landsret

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Anklagemyndigheden

         Ответник: VAS Shipping ApS

         Преюдициален въпрос

      Допуска ли член 49 ДФЕС законодателство на държава членка, което изисква лица — граждани на трета страна и членове на екипажа на плавателен съд, който плава под флага на държава членка и е собственост на гражданин на друга държава членка на ЕС — да имат разрешение за работа, освен ако плавателният съд не влиза в пристанищата на държавата членка повече от 25 пъти в рамките на една година?


title: Дело C-75/20: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 13 февруари 2020 г. — „Lifosa“ AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/38

      Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва), постъпило на 13 февруари 2020 г. — „Lifosa“ AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Дело C-75/20)
      (2020/C 137/52)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в първоинстанционното и второинстанционното производство:„Lifosa“ AB

         Ответник в първоинстанционното и второинстанционното производство: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 29, параграф 1 и член 32, параграф 1, буква д), подточка i) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), както и член 70, параграф 1 и член 71, параграф 1, буква д), подточка i) от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (2) да се тълкуват в смисъл, че договорната (митническата) стойност трябва да се коригира, за да се включат всички действително направени от продавача (производителя) разходи за транспортирането на стоките до мястото на въвеждането им на митническата територия на Европейския съюз (Общността), когато — както в настоящия случай — (1) съгласно условията за доставка („Incoterms 2000“ — DAF) задължението за покриване на тези разходи се поема от продавача (производителя), и (2) тези разходи за транспорт надвишават цената, която е договорена и действително платена (подлежи на плащане) от купувача (вносителя), но (3) цената, която е действително платена (подлежи на плащане) от купувача (вносителя), съответства на реалната стойност на стоките, въпреки че тази цена е недостатъчна за покриване на всички направени от продавача (производителя) разходи за транспорт?

         (1)  ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.

         (2)  ОВ L 269, 2013 г., стр. 1.


title: Дело C-77/20: Преюдициално запитване от Court of Appeal (Ирландия), постъпило на 13 февруари 2020 г. — K. M./Director of Public Prosecutions

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/38

      Преюдициално запитване от Court of Appeal (Ирландия), постъпило на 13 февруари 2020 г. — K. M./Director of Public Prosecutions
      (Дело C-77/20)
      (2020/C 137/53)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Appeal

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: K. M.

         Ответник: Director of Public Prosecutions

         Преюдициален въпрос

      Съвместима ли е — при прилагането на общата политика в областта на рибарството и на разпоредбите на член 32 от Регламент (ЕО) № 850/1998 на Съвета (1), както и в контекста на наказателно преследване, осъществено с цел принудително изпълнение на разпоредбите на същите с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (2), и по-специално с членове 89 и 90, както и с принципа на пропорционалност, предвиден в Договорите на Европейския съюз и в член 49, параграф 3 от Хартата на основните права — национална разпоредба, съгласно която при постановяването на осъдителна присъда, освен налагане на глоба, се извършва и задължителна конфискация на цялото количество риба и на всички риболовни съоръжения, намерени на борда на кораба, които са предмет на нарушението?

         (1)  Регламент (ЕС) № 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми (ОВ L 125, 1998 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 4, стр. 60).

         (2)  Регламент (ЕС) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (OВ L 343, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-86/20: Преюдициално запитване от Krajský soud v Brně (Чешка република), постъпило на 18 февруари 2020 г. — Vinařství U Kapličky s.r.o./Státní zemědělská a potravinářská inspekce

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/39

      Преюдициално запитване от Krajský soud v Brně (Чешка република), постъпило на 18 февруари 2020 г. — Vinařství U Kapličky s.r.o./Státní zemědělská a potravinářská inspekce
      (Дело C-86/20)
      (2020/C 137/55)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Krajský soud v Brně

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Vinařství U Kapličky s.r.o.

         Ответник: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли документ V I 1 — издаден въз основа на Регламент (ЕО) № 555/2008 на Комисията от 27 юни 2008 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на програмите за подпомагане, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор (1) — съдържащ сертификат от одобрен национален орган от трета държава, че продуктът е произведен чрез използване на енологични практики, които са препоръчани и публикувани от OIV [Международната организация по лозарство и винарство] или разрешени от Общността, да се счита само за административно изискване за вноса на вина на територията на Европейския съюз?

                  2)

                  Допуска ли правото на Съюза национално правило, съгласно което лицето, търгуващо с внасяно от Молдова вино, може да се освободи от отговорност за административно нарушение, изразяващо се в предлагане на пазара на вино, приготвено чрез използване на неразрешени в Европейския съюз енологични практики, ако националните органи не са оборили по отношение на това лице презумпцията, че виното е било произведено чрез използване на разрешени от Европейския съюз енологични практики, която презумпция лицето е можело да възприеме въз основа на документ V I 1, издаден от молдовските органи в съответствие с Регламент (ЕО) № 555/2008 на Комисията?

         (1)  ОВ L 170, 2008 г., стр. 1.


title: Дело C-98/20: Преюдициално запитване от Obvodní soud pro Prahu 8 (Чешка република), постъпило на 26 февруари 2020 г. — mBank S.A./PA

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/40

      Преюдициално запитване от Obvodní soud pro Prahu 8 (Чешка република), постъпило на 26 февруари 2020 г. — mBank S.A./PA
      (Дело C-98/20)
      (2020/C 137/56)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Страни в главното производство

         Ищец: mBank S.A.

         Ответник: PA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли под понятието „местоживеене на потребителя“ — съдържащо се в член 17, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (преработен текст) (1), приложим от 10 януари 2015 г. — да се разбира местоживеенето на потребителя към момента на предявяване на иска или пък към момента на възникване на обвързващото правоотношение между потребителя и другата страна по договора (а именно, например, към момента на сключване на договора), тоест налице ли е потребителски договор по смисъла на член 17, параграф 1, буква в) от посочения регламент и в хипотеза, при която към момента на предявяване на иска местоживеенето на потребителя е на територията на друга държава членка, различна от държавата, в която другата страна по договора с него извършва своята професионална или търговска дейност?

                  2)

                  Можe ли съгласно член 7 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (преработен текст), приложим от 10 януари 2015 г., срещу потребител с местоживеене в друга държава членка да бъде предявен иск в съда по мястото, където задължението е било изпълнено или е трябвало да бъде изпълнено (независимо от член 18, параграф 2 и член 26, параграф 2 от този регламент), тъй като другата страна по договора с потребителя не извършва професионална или търговска дейност в държавата, в която е местоживеенето на потребителя към момента на предявяване на иска?

         (1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1.


title: Дело C-115/20 P: Жалба, подадена на 29 февруари 2020 г. от Vanda Pharmaceuticals Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 декември 2019 г. по дело T-211/18, Vanda Pharmaceuticals/Комисия

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/41

      Жалба, подадена на 29 февруари 2020 г. от Vanda Pharmaceuticals Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 декември 2019 г. по дело T-211/18, Vanda Pharmaceuticals/Комисия
      (Дело C-115/20 P)
      (2020/C 137/57)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Vanda Pharmaceuticals Ltd (представители: M. Meulenbelt, S. De Knop, B. Natens, advocaten, C. Muttin, avocate)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд по дело T-211/18,

                  —

                  да уважи подадената в първоинстанционното производство жалба и да отмени Решение за изпълнение C(2018) 252 окончателен на Европейската комисия, с което е отказано издаването на разрешение за търговия на основание Регламент (ЕО) № 726/2004 (1) за лекарствения продукт за хуманна употреба „Fanaptum“ — илоперидон,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя и от него самия във връзка с първоинстанционното производство и производството по обжалване.

            При условията на евентуалност, жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд по дело T-211/18,

                  —

                  да върне делото на Общия съд за постановяване на решение,

                  —

                  да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и производството по обжалване, които да бъдат присъдени с окончателното решение на Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Първо основание: неправилно тълкуване и прилагане от Общия съд на приложимия стандарт за съдебен контрол и изопачаване на доказателствата.
      Второ основание: неправилно тълкуване и прилагане от Общия съд на Обяснителните бележки CHMP/ICH/2/04 за клиничната оценка на риска от удължаване на QT/QTc интервала и проаритмичен потенциал на неантиаритмични лекарствени продукти („Обяснителни бележки QT“).
      Трето основание: Общия съд не е преценил изцяло второто основание на жалбоподателя.
      Четвърто основание: Общият съд е изопачил доказателствата и е приложил неправилно принципа на равно третиране.
      Пето основание: неправилно тълкуване от Общия съд на член 5, параграфи 1—3 от Договора за Европейския съюз и член 12 и член 81, параграф 2 от Регламент № 726/2004.

         (1)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).


title: Дело C-682/16: Определение на председателя на Съда от 7 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret — Дания) — BEI ApS/Skatteministeriet

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/42

      Определение на председателя на Съда от 7 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret — Дания) — BEI ApS/Skatteministeriet
      (Дело C-682/16) (1)

      (2020/C 137/58)
      Език на производството: датски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 70, 6.3.2017 г.


title: Дело C-324/18: Определение на председателя на девети състав на Съда от 21 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Sicilville Srl/Comune di Brescia, в присъствието на: Consorzio Stabile A.L.P.I. s.c.a.r.l.

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/42

      Определение на председателя на девети състав на Съда от 21 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Sicilville Srl/Comune di Brescia, в присъствието на: Consorzio Stabile A.L.P.I. s.c.a.r.l.
      (Дело C-324/18) (1)

      (2020/C 137/59)
      Език на производството: италиански
      Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 285, 13.8.2018 г.


title: Дело C-668/18: Определение на председателя на Съда от 3 декември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Najwyższy — Полша) — BP/Uniparts SARL

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/42

      Определение на председателя на Съда от 3 декември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Najwyższy — Полша) — BP/Uniparts SARL
      (Дело C-668/18) (1)

      (2020/C 137/60)
      Език на производството: полски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 44, 4.2.2019 г.


title: Дело C-676/18: Определение на председателя на Съда от 3 декември 2019 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/43

      Определение на председателя на Съда от 3 декември 2019 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
      (Дело C-676/18) (1)

      (2020/C 137/61)
      Език на производството: френски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 16, 14.1.2019 г.


title: Дело C-85/19: Определение на председателя на Съда от 17 декември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Agencia Estatal de la Administración Tributaria/RK

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/43

      Определение на председателя на Съда от 17 декември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Испания) — Agencia Estatal de la Administración Tributaria/RK
      (Дело C-85/19) (1)

      (2020/C 137/62)
      Език на производството: испански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-109/19: Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisternino, в присъствието на: La Scintilla Soc. Coop. Soc.

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/43

      Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisternino, в присъствието на: La Scintilla Soc. Coop. Soc.
      (Дело C-109/19) (1)

      (2020/C 137/63)
      Език на производството: италиански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-110/19: Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisternino, в присъствието на: La Scintilla Soc. Coop. Soc.

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/43

      Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisternino, в присъствието на: La Scintilla Soc. Coop. Soc.
      (Дело C-110/19) (1)

      (2020/C 137/64)
      Език на производството: италиански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-111/19: Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo: в присъствието на: Irisbus Italia SpA

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/44

      Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato — Италия) — Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo: в присъствието на: Irisbus Italia SpA
      (Дело C-111/19) (1)

      (2020/C 137/65)
      Език на производството: италиански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-491/19: Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Kúria — Унгария) — Emberi Erőforrások Minisztériuma/Szent Borbála Kórház

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/44

      Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Kúria — Унгария) — Emberi Erőforrások Minisztériuma/Szent Borbála Kórház
      (Дело C-491/19) (1)

      (2020/C 137/66)
      Език на производството: унгарски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 348, 14.10.2019 г.


title: Дело C-497/19: Определение на председателя на Съда от 6 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Zaragoza — Испания) — Ibercaja Banco, SA/SO, TP

text:
               27.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 137/44

      Определение на председателя на Съда от 6 ноември 2019 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Zaragoza — Испания) — Ibercaja Banco, SA/SO, TP
      (Дело C-497/19) (1)

      (2020/C 137/67)
      Език на производството: испански
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.