title: Дело C-338/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Quenon K. SPRL/Beobank SA, по-рано Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA, по-рано Citilife SA (Преюдициално запитване — Самостоятелно заети търговски представители — Директива 86/653/ЕИО — Член 17, параграф 2 — Прекратяване на договора за търговско представителство от принципала — Обезщетение на търговския представител — Забрана за кумулиране на системите на обезщетение за клиентела и на обезщетение за вреди — Право на търговския представител на допълнително обезщетение към обезщетението за клиентела — Условия)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/7

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — Quenon K. SPRL/Beobank SA, по-рано Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA, по-рано Citilife SA
   (Дело C-338/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Самостоятелно заети търговски представители - Директива 86/653/ЕИО - Член 17, параграф 2 - Прекратяване на договора за търговско представителство от принципала - Обезщетение на търговския представител - Забрана за кумулиране на системите на обезщетение за клиентела и на обезщетение за вреди - Право на търговския представител на допълнително обезщетение към обезщетението за клиентела - Условия))
   (2016/C 038/09)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour d'appel de Bruxelles

      Страни в главното производство

      Ищец: Quenon K. SPRL

      Ответници: Beobank SA, по-рано Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA, по-рано Citilife SA

      Диспозитив

               1)

               Член 17, параграф 2 от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, предвиждаща, че при прекратяване на договора за търговско представителство търговският представител има право на обезщетение за клиентела с максимален размер до едногодишния размер на неговото възнаграждение, както и — ако това обезщетение не покрива изцяло действително претърпените вреди — на допълнително обезщетение за вреди, стига подобна правна уредба да не води до двойно обезщетяване на търговския представител за загубата на комисиони вследствие на прекратяването на посочения договор.

               2)

               Член 17, параграф 2, буква в) от Директива 86/653/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че не поставя отпускането на обезщетение за вреди в зависимост от доказването на наличието на вина на принципала, която да се намира в причинно-следствена връзка с твърдяната вреда, но изисква твърдяната вреда да е различна от вредата, поправена с обезщетението за клиентела.

      (1)  ОВ C 339, 29.9.2014 г.


title: Дело C-445/17: Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Италия), постъпило на 24 юли 2017 г. — Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/11

         Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Италия), постъпило на 24 юли 2017 г. — Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA
   (Дело C-445/17)
   (2017/C 347/12)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Regionale del Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Ответник: Pilato SpA

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли позиция КН 8704 от Комбинираната номенклатура да се тълкува в смисъл, че в нея трябва да се включват погребалните автомобилни превозни средства. Ако отговорът на този въпрос е отрицателен, в позиция КН 8705 или в позиция КН 8703 трябва да се класират погребалните автомобилни превозни средства?


title: Дело C-345/15 P: Определение на Съда (осми състав) от 9 юни 2016 г. — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Euroalliages (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник — Дъмпинг — Регламент за изпълнение (ЕС) № 60/2012 — Внос на феросилиций с произход, наред с други, от Русия — Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Член 11, параграфи 3 и 9 — Частично междинно преразглеждане)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/3

         Определение на Съда (осми състав) от 9 юни 2016 г. — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Euroalliages
   (Дело C-345/15 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник - Дъмпинг - Регламент за изпълнение (ЕС) № 60/2012 - Внос на феросилиций с произход, наред с други, от Русия - Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Член 11, параграфи 3 и 9 - Частично междинно преразглеждане))
   (2016/C 326/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (представители: Б. Евтимов, адвокат, D. O'Keeffe, Solicitor)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, S. Boelaert и E. McGovern), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França), Euroalliages

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) и Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело C-486/14: Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Наказателно производство срещу Piotr Kossowski (Преюдициално запитване — Конвенция за прилагане на Споразумението от Шенген — Член 54 и член 55, параграф 1, буква a) — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 50 — Принцип ne bis in idem — Допустимост на наказателно преследване срещу обвиняем в една държава членка, след като образуваното срещу него наказателно производство в друга държава членка е прекратено, без да е проведено задълбочено разследване — Липса на преценка по съществото на случая)

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/7

         Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Германия) — Наказателно производство срещу Piotr Kossowski
   (Дело C-486/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Конвенция за прилагане на Споразумението от Шенген - Член 54 и член 55, параграф 1, буква a) - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 50 - Принцип ne bis in idem - Допустимост на наказателно преследване срещу обвиняем в една държава членка, след като образуваното срещу него наказателно производство в друга държава членка е прекратено, без да е проведено задълбочено разследване - Липса на преценка по съществото на случая))
   (2016/C 335/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

      Страна в главното наказателно производство

   Piotr Kossowski

      в присъствието на: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

      Диспозитив

   Принципът ne bis in idem, закрепен в член 54 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници, подписана в Шенген (Люксембург) на 19 юни 1990 г., трябва, в светлината на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл, че постановление на прокуратурата, с което се слага край на наказателното преследване и окончателно — стига да няма възобновяване или отмяна — се прекратява досъдебното производство срещу определено лице, без да бъде наложена санкция, не може да се окачестви като окончателно съдебно решение по смисъла на тези членове, когато от мотивите на постановлението е видно, че посоченото производство е прекратено, без да е проведено задълбочено разследване, за което сочи обстоятелството, че не са разпитани пострадалият и евентуалният свидетел.

      (1)  ОВ C 16, 19.1.2015 г.


title: Дело C-508/11 P: Жалба, подадена на 3 октомври 2011 г. от ENI SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-39/07, ENI/Комисия

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/12

         Жалба, подадена на 3 октомври 2011 г. от ENI SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-39/07, ENI/Комисия
   (Дело C-508/11 P)
   2011/C 340/22
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ENI SpA (представители: G. M. Roberti, D. Durante, R. Arras, E. D’Amico, I. Perego, avvocati)

      Другата страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени изцяло или отчасти обжалваното Решение на Общия съд по дело T-39/07, доколкото с него се отхвърля жалбата на ENI, и в резултат от това:

                           —

                           да се отмени изцяло или отчасти Решението на Комисията от 29 ноември 2006 година (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация),

                           —

                           и/или да се отмени или най-малкото да се намали глобата, наложена на ENI с Решението на Комисията от 29 ноември 2006 година (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация),

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени изцяло или отчасти обжалваното Решение по дело Т-39/07, доколкото с него се отхвърля жалбата на ENI, и да се върне делото за ново разглеждане на Общия съд, който да се произнесе по същество с оглед на указанията, предоставени му от Съда,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство или съдебните разноски по дело Т-39/07.

      Правни основания и основни доводи

   С първото правно основание, което се подразделя на четири части, Eni поддържа, че Общият съд е допуснал различни нарушения на правото, не е изпълнил задължението си за мотивиране и не е спазил основните принципи, установени с Хартата на основните права на ЕС и с ЕКПЧ, в ущърб на правото на защита на жалбоподателя. Eni твърди:

               —

               презумпцията за действително упражняване на решаващо влияние от страна на дружество майка не била обоснована с оглед на принципите, които уреждат възлагането на отговорност за нарушения на правото в областта на конкуренцията, и на принципите, свързани с презумпциите, установени в практиката на ЕСПЧ; при всички случаи Общият съд пропуснал да се произнесе по развитите в жалбата доводи относно обхвата на изискването за действително упражняване на решаващо влияние,

               —

               доказателствата, приведени от ENI с цел да се обори презумпцията за наличие на отговорност, не били анализирани правилно. Всъщност Общият съд се отклонил от правните канони, установени в това отношение от съответната практика на Съда и на самия Общ съд,

               —

               макар въз основа на съдебната практика Общият съд да утвърждава оборимия характер на презумпцията за наличие на отговорност, при прилагането ѝ той изопачава нейния действителен обхват, което прави невъзможно привеждането на поисканите от ENI доказателства за обратното и води до прилагането на режим на обективна отговорност,

               —

               без да излага мотиви, Общият съд приема, че не трябва да разглежда съображенията, изложени от ENI относно значението на принципа на ограничената отговорност на дружествата при възлагането на отговорност на дружеството майка по силата на презумпцията за действително упражняване на решаващо влияние, и прилага неправилно правните критерии, произтичащи от съдебната практика относно правоприемството на предприятия в рамките на правото на конкуренция.

         С второто правно основание, което се подразделя на две части, ENI твърди, че Общият съд е нарушил член 23 от Регламент 1/2003 (1), принципа на пропорционалност и задължението за мотивиране. По-специално ENI изтъква, че Общият съд:

               —

               неправилно преценява тежестта на нарушението с оглед определянето на размера на глобата, като без да излага съображения за това, отрича относимостта на доказателствата, представени в тази връзка от ENI, както и на изложените доводи относно непропорционалността на приложения мултипликационен коефициент,

               —

               основава изключването от кръга на адресатите на обжалваното решение на Syndial в отклонение от критериите, произтичащи от съдебната практика относно правоприемството на предприятия, и като не отчита съответните последици за максималния размер на глобата.

      (1)  ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.


title: Дело T-312/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 26 септември 2008 г. — Ellinikos Niognomon/Комисия (Обезпечително производство — Директива 94/57/EО — Общи правила и стандарти за оправомощените организации за инспектиране и преглед на кораби — Оттегляне на признаването на подобна организация — Искане за спиране на изпълнението — Недопустимост)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/40

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 26 септември 2008 г. — Ellinikos Niognomon/Комисия
   (Дело T-312/08 R)
   (Обезпечително производство - Директива 94/57/EО - Общи правила и стандарти за оправомощените организации за инспектиране и преглед на кораби - Оттегляне на признаването на подобна организация - Искане за спиране на изпълнението - Недопустимост)
   (2008/C 301/68)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Ellinikos Niognomon AE (Pirée, Гърция) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. Krämer и N. Yerrell)
   Предмет
   Искане за спиране на изпълнението на писмо на Комисията, с което се оттегляло признаването на жалбоподателя с Решение 2005/623/EО на Комисията от 3 август 2005 година относно удължаването на ограниченото признаване на Hellenic Register of Shipping (Ellinikos Niognomon AE) (ОВ L 219, стр. 43).
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за допускане на обезпечително производство.

               2.

               Съдът не се произнася по разноските.


title: Дело T-735/16: Жалба, подадена на 22 октомври 2016 г. — CX/Комисия

text:
               19.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 475/20

         Жалба, подадена на 22 октомври 2016 г. — CX/Комисия
   (Дело T-735/16)
   (2016/C 475/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: CX (Бордо, Франция) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че жалбата му е допустима и основателна,

               —

               въз основа на това,

                           —

                           да отмени решение с дата 18 декември 2015 г., заведено под номер Ares(2015)5952489, доколкото с него на жалбоподателя се налага намаляване на възнаграждението му,

                           —

                           да отмени решение от 12 юли 2016 г., заведено под номер HR.E.2/CB/sa/Ares(2016), съобщено на същата дата, с което органът по назначаването отхвърля частта от жалбата по административен ред на жалбоподателя, подадена от него на 17 март 2016 г., заведена под номер R/170/16, относно решението за намаляване на възнаграждението му,

                           —

                           да осъди ответника да заплати неоснователно удържаните суми, ведно с наказателна и законна лихва,

                           —

                           в съответствие с член 87, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на Правилника за длъжностните лица, по-конкретно на член 24, параграф 1 от Приложение IX към него, допуснато от органа по назначаването на Комисията, тъй като той не определил в решението си размера на удръжката, която смятал да наложи върху възнаграждението на жалбоподателя.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране във връзка със самите мотиви за това намаляване на възнаграждението, нарушение, което било в основата на неравно третиране във вреда на жалбоподателя.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушения във връзка с производството и злоупотреба с власт и от превишаване на правомощията, тъй като обжалваното решение било прикрито дисциплинарно наказание.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на принципите за разумен срок, на добросъвестност и на добра администрация, тъй като твърдените от ответника факти срещу жалбоподателя били от 2001 и 2003 г., т.е. повече от 14 и от 12 години преди обжалваното решение.


title: Дело C-159/11: Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 1 април 2011 г. — Azienda Sanitaria Locale di Lecce/Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce e a. — Università del Salento

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/6

         Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 1 април 2011 г. — Azienda Sanitaria Locale di Lecce/Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce e a. — Università del Salento
   (Дело C-159/11)
   2011/C 173/12
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato [Държавен съвет]

      Страни в главното производство

      Ищец: Azienda Sanitaria Locale di Lecce

      Ответници: Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Associazione delle Organizzazioni di Ingegneri, di Architettura e di Consultazione Tecnico-Economica (Oice), Etacons srl, Ing. Vito Prato Engineering srl, Barletti — Del Grosso e Associati srl, Ordine degli Architetti della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori (Cnappc)

      Встъпила страна ad adiuvendum/друга заинтересувана страна: Università del Salento

      Преюдициален въпрос

   Допуска ли Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (1) и по-специално член 1, параграф 2, букви а) и г), член 2, член 28 и приложение II, категории № 8 и № 12, национална правна уредба, която позволява два възлагащи органа да сключат договори в писмена форма за проучване и оценка на сеизмичната уязвимост на болнични заведения, които да се изпълнят в съответствие с националните нормативи за безопасна експлоатация на строежите, и по-специално на сградите от стратегическо значение, срещу насрещна престация, която не превишава разходите за изпълнение на услугата, когато административният орган изпълнител може да има качеството на икономически оператор.

      (1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка в ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282.


title: Дело T-648/14: Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Infusion Brands/СХВП (DUALTOOLS) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „DUALTOOLS“ — Абсолютни основания за отказ — Частичен отказ за регистрация — Описателен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/52

         Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Infusion Brands/СХВП (DUALTOOLS)
   (Дело T-648/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „DUALTOOLS“ - Абсолютни основания за отказ - Частичен отказ за регистрация - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 027/65)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Infusion Brands, Inc. (Миърлейк Съркъл Клиъруотър, Флорида, САЩ) (представител: K. Piepenbrink, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално V. Melgar, впоследствие H. O’Neill и M. Rajh)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 юли 2014 г. (преписка R 398/2014-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „DUALTOOLS“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Infusion Brands, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 380, 27.10.2014 г.


title: Дело C-497/15: Преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 22 септември 2015 г. — Euro-Team Kft./Budapest Rendőrfőkapitánya

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/3

         Преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 22 септември 2015 г. — Euro-Team Kft./Budapest Rendőrfőkapitánya
   (Дело C-497/15)
   (2016/C 027/04)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Euro-Team Kft.

      Ответник: Budapest Rendőrfőkapitánya

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 (1) година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури (наричана по-нататък „Директива за евровинетката“) да се тълкува в смисъл, че не допуска санкционна система като предвидената в приложение 9 към Декрет № 410/2007 от 29 декември 2007 г. относно списъка на нарушенията на правилата за движение по пътищата, за които се налага административна глоба, размера на глобите, които могат да бъдат наложени за нарушения на разпоредбите в тази област, предназначението на глобите и условията за участие в контрола по пътищата [a közigazgatási bírsággal sújtandó közlekedési szabályszegések köréről, az e tevékenységekre vonatkozó rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről, felhasználásának rendjéről és az ellenőrzésben történő közreműködés feltételeiről szóló 410/2007. (XII. 29.) Korm. rendelet] (наричан по-нататък „Правилник за налагане на наказания“), който предвижда фиксирана глоба — независимо от тежестта на нарушението — при неизпълнение на разпоредбите за закупуване на пътен билет?

               2)

               Съвместима ли е административната глоба, установена в приложение 9 към Правилника за налагане на наказания, с изискването на член 9а от Директивата за евровинетката, съгласно което установените в националното право санкции трябва да са ефективни, съразмерни и възпиращи?

               3)

               Трябва ли изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директивата за евровинетката, да се тълкува в смисъл, че не допуска, от една страна, санкционен режим като разглеждания в главното производство, който предвижда обективна отговорност за извършителите на нарушение, и от друга страна, размера на предвиденото в посочения режим наказание?

      (1)  Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури (OB L 187, 20.7.1999 г., стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 88).


title: Дело T-205/11: Определение на Общия съд от 18 декември 2012 г. — Германия/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Срок за обжалване — Просрочие — Недопустимост)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/12

         Определение на Общия съд от 18 декември 2012 г. — Германия/Комисия
   (Дело T-205/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Срок за обжалване - Просрочие - Недопустимост)
   2013/C 55/21
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, T. Maxian Rusche и M. Adam)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение 2011/527/ЕС на Комисията от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10), приведена в действие от Германия — предвидена в закона за корпоративния данък схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („KStG, Sanierungsklausel“) (ОВ L 235, стр. 26)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 186, 25.6.2011 г.


title: Дело C-502/17: Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 18 август 2017 г. — C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/20

         Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 18 август 2017 г. — C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet
   (Дело C-502/17)
   (2017/C 347/27)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Ищец/Жалбоподател: C&D Foods Acquisition ApS

      Ответник: Skatteministeriet

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 168 от Директива 2006/112/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези в главното производство холдингово дружество има право на пълно приспадане на платения ДДС по получени доставки, свързани с анализ на финансово-стопанската дейност, извършен преди планирана, но неосъществена продажба на дялове на дъщерно дружество, на което холдинговото дружество предоставя управленски и информационни услуги, подлежащи на облагане с ДДС?

               2)

               Има ли значение за отговора на първия въпрос обстоятелството, че цената на облагаемите управленски и информационни услуги, които холдинговото дружество доставя за целите на икономическата си дейност, е фиксирана по размер и съответства на разходите на това дружество за заплати на неговите служители плюс „надбавка“ от 10 %?

               3)

               Независимо от отговора на предходните въпроси, съществува ли право на приспадане, в случай че разглежданите в главното производство разходи за консултации се квалифицират като общи разходи, и ако това е така, при какви условия?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в OB L 74, 2011 г., стр. 3, OB L 249, 2012 г., стр. 15 и ОВ L 323, 2015 г., стр. 31).


title: Дело C-380/16: Иск, предявен на 8 юли 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/14

         Иск, предявен на 8 юли 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-380/16)
   (2016/C 314/20)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Owsiany-Hornung и M. Wasmeier)

      Ответник: Федерална република Германия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Съда:

               —

               да установи с оглед на член 258, първа алинея от Договора за функциониране на Европейския съюз, че като изключила от специалния режим за туристически агенти доставките на пътнически услуги за ползващи се от тях за нуждите на стопанската си дейност данъчнозадължени лица и като допуснала туристическите агенти, доколкото този специален режим е приложим по отношение на тях, да определят фиксирана данъчна основа за някои категории доставки на услуги и за всеки данъчен период, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 73, както и по членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО;

               —

               да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Ищецът твърди, че предвиденият от Германия режим за установяване на задължения за данъка върху добавената стойност за пътнически услуги не е в съответствие с Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1). Членове 306—310 от посочената директива предвиждали специален режим, при който предоставяните от туристическите агенти на клиенти туристически услуги се считат за единна услуга. Германското право недопустимо се отклонявало от този режим.
   Първо, било недопустимо да се изключи прилагането на специалния режим по отношение на данъчнозадължени лица, които използват услугите за целите на стопанската си дейност. В решение от 26 септември 2013 г., Комисия/Испания, C-189/11 (2) Съдът е установил, че специалният режим трябва да се прилага не само по отношение на частни крайни потребители, но и по отношение на данъчнозадължени предприемачи. Държавите членки нямали право да ограничават посочения специален режим само до честните крайни потребители.
   Второ, предвиденият в германското право метод на установяване на задълженията за ДДС бил несъвместим с Директива 2006/112/ЕО. Съгласно членове 73 и 306—310 от същата директива данъчната основа трябвало да се определя поотделно за всяко пътуване. Германското право обаче допускало фиксирано изчисляване на маржа на печалба за някои „категории услуги“ или за всички пътувания, осъществени през определен период. Отново в споменатото решение Съдът приел, че такова фиксирано определяне не е в съответствие с общата система на ДДС.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.

      (2)  EU:C:2013:587.


title: Избор на председатели на състави

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/2

         Избор на председатели на състави
   2009/C 267/04
   На събрание от 7 октомври 2009 г. съгласно член 10, параграф 1, първа алинея от Процедурния правилник членовете на Съда избраха г н Tizzano, г н Cunha Rodrigues, г н Lenaerts и г н Bonichot за председатели съответно на първи, втори, трети и четвърти състав от петима съдии за тригодишен период, който изтича на 6 октомври 2012 г.
   На събрание от 8 октомври 2009 г. съгласно член 10, параграф 1, втора алинея от Процедурния правилник членовете на Съда избраха г н Levitz, г жа Lindh, г жа Silva de Lapuerta и г жа Toader за председатели съответно на пети, шести, седми и осми състав от трима съдии за едногодишен период, който изтича на 6 октомври 2010 г.


title: Дело C-282/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Sul (Португалия) на 6 юни 2012 г. — Fazenda Pública/ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda

text:
               18.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 250/10

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Central Administrativo Sul (Португалия) на 6 юни 2012 г. — Fazenda Pública/ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda
   (Дело C-282/12)
   2012/C 250/18
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fazenda Pública, ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda

      Ответник: ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda, Fazenda Pública

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС (членове 56 [ЕО] и 58 [ЕО]) правна уредба на държава членка — като съдържащата се в член 61 от CIRC [Código do imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas — Кодекс за корпоративното подоходно облагане] в редакцията му от [Decreto-ley — Закон-декрет] 198/2001 от [3 юли], изменен с [Ley — Закон] 60-A/2005 от 30 [декември] (за държавния бюджет за 2006 г.) — при задлъжняване на данъчнозадължено лице, което е местно за Португалия, към образувание от трета страна, с което е свързано по смисъла на член 58, параграф 4 от CIRC — изключването като данъчни разходи на съответните лихви върху свръхзадължеността за целите на член 61, параграф 3 от CIRC, които лихви са били начислени и платени от местното данъчнозадължено лице на национална територия при същите обстоятелства, при които това се позволява за лихвите, които са начислени и платени от данъчнозадължено лице, което е местно за Португалия, но чиято свръхзадълженост се оказва към образувание, което е местно за Португалия и с което то е свързано?


title: Дело C-293/10: Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Innsbruck (Австрия) на 14 юни 2010 г. — Gebhard Stark/D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/2

         Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Innsbruck (Австрия) на 14 юни 2010 г. — Gebhard Stark/D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
   (Дело C-293/10)
   ()
   2010/C 274/03
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesgericht Innsbruck

      Страни в главното производство

      Ищец: Gebhard Stark

      Ответник: D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че не са в съответствие с него член 158k, параграф 2 от Versicherungsvertragsgesetz (Закон за застрахователните договори) и основаваща се на този закон клауза, съдържаща се в общите застрахователни условия, прилагани от застраховател на съдебните разноски, според които застрахованото лице може да избере да бъде представлявано само от, оправомощени да представляват страните професионално лица, чиито кантори се намират по местонахождението на съда или административния орган, пред който следва да се проведе първоинстанционното производство?

      (1)  Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски (ОВ L 185, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186).


title: Дело T-498/10: Жалба, подадена на 18 октомври 2010 г. — Mayer Naman/СХВП — Daniel e Mayer (David Mayer)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/51

         Жалба, подадена на 18 октомври 2010 г. — Mayer Naman/СХВП — Daniel e Mayer (David Mayer)
   (Дело T-498/10)
   ()
   2010/C 346/101
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: David Mayer Naman (Рим, Италия) (представители: S. Sutti, avvocato, S. Cazzaniga, avvocato, V. Fedele, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Daniel e Mayer Srl (Милано, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се измени изцяло обжалваното решение.

               —

               Да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „David Mayer“ (заявка за регистрация № 1518950), за отличаване, по-специално, на стоки от класове 18 и 25.

      Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Daniel & Mayer Srl

      Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Италианска словна марка „DANIEL & MAYER MADE IN ITALY“ (№ 472351), за отличаване на стоки от клас 25 и нерегистрирана словна марка „DANIEL & MAYER“, използвана в Италия във връзка с „производство и продажба на облекло и аксесоари“.

      Решение на отдела по отмяна: Частично уважава искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение и неправилно прилагане на член 8 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-52/10 P: Жалба, подадена на 9 февруари 2010 г. от Giorgio Lebedef срещу определение, постановено на 30 ноември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-54/09, Lebedef/Комисия

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/48

         Жалба, подадена на 9 февруари 2010 г. от Giorgio Lebedef срещу определение, постановено на 30 ноември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-54/09, Lebedef/Комисия
   (Дело T-52/10 P)
   2010/C 113/78
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Определение на СПС от 30 ноември 2009 г. по дело F-54/09, Giorgio LEBEDEF, живущ на 4, Neie Wee, L-1670, Senningerberg, Люксембург, длъжностно лице в Европейската комисия, подпомаган и представляван от адв. Frédéric FRABETTI, 5, rue Jean Bertels, L 1230 Люксембург, avocat à la Cour, като адрес за връчване е кантората на последния, срещу Комисията на Европейските общности, за която се явяват представителите ѝ г-н J. Currall и г-н G. Berscheid, със съдебен адрес в Люксембург, ответник, с предмет жалба за отмяна на решенията от 15.2.2008 г., 1.4.2008 г., 10.4.2008 г., 20.5.2008 г. и 14.7.2008 г., свързани с приспадането на 39 дни от отпуска на жалбоподателя за 2008 г.;

               —

               да се уважат исканията на жалбоподателя, направени в първоинстанционното производство;

               —

               при условията на евентуалност, делото да бъде върнато на Съда на публичната служба за ново разглеждане;

               —

               Общият съд да се произнесе по съдебните разноски и да осъди Европейската комисия да заплати тези разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят моли да бъде отменено Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 30 ноември 2009 г., постановено по дело Lebedef/Комисия, F-54/09, с което се отхвърля като явно неоснователна жалбата, с която жалбоподателят е поискал отмяната на няколко решения, свързани с приспадането на 39 дни от годишния му отпуск за 2008 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква девет правни основания, изведени от:

               —

               нарушението на член 1, шеста алинея от приложение II към Правилника за длъжностните лица и на член 1, параграф 2 от Рамковото споразумение, което урежда отношенията между Комисията и синдикалните и професионалните организации;

               —

               неправилното тълкуване и прилагане на понятието „синдикална свобода“;

               —

               несъществуващи през 2008 г. обстоятелства;

               —

               неспазване на Решението на Комисията от 28 април 2004 г. за въвеждане на разпоредби за прилагане по отношение на отсъствия, причинени от болест или злополука;

               —

               неправилното тълкуване и прилагане на понятията „участие в представителството на персонала“, „командироване в синдикална организация“ и „синдикална мисия“;

               —

               изопачаването и изкривяването на фактите и твърденията на жалбоподателя, както и на неправилните фактически констатации на СПС относно регистрирането на „неразрешени отсъствия“ в SysPer2;

               —

               неправилно тълкуване на изявленията на жалбоподателя и грешка при прилагане на правото, допусната от СПС при тълкуването на понятието „отсъствие“, както е определено в членове 57, 59 и 60 от Правилника;

               —

               грешка при прилагане на правото, допусната от СПС при прилагането на член 60 от Правилника; и

               —

               липса на мотиви във връзка с различни съществени въпроси обжалваното дело.


title: Дело T-203/17: Определение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — GY/Комисия

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/41

         Определение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — GY/Комисия
   (Дело T-203/17) (1)

   (2017/C 293/53)
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 195, 19.6.2017 г.


title: Дело C-116/15: Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               4.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 146/30

         Жалба, подадена на 6 март 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-116/15)
   (2015/C 146/37)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola, M. Пенчева)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се съедини настоящото дело с делото, регистрирано под номер C-14/15, за целите на писмената и устната фаза на производство и на съдебното решение,

               —

               да се отмени Решение 2014/911/ЕС на Съвета от 4 декември 2014 година за започване на автоматизиран обмен на данни по отношение на дактилоскопични данни в Латвия (1),

               —

               да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   Европейският парламент изтъква две основания в подкрепа на жалбата си по член 263 ДФЕС.
   С първото основание Парламентът счита, че Съветът е използвал неправилно правно основание за приемането на Решение 2014/911/ЕС. Парламентът разделя посоченото първо основание на две части. Той поддържа по-конкретно, че Съветът е трябвало да намери правно основание за обжалваното решение сред разпоредбите на ДФЕС и че във всички случаи Съветът се основал на невалидна разпоредба за приемането на Решение 2014/911/ЕС. Всъщност, Съветът използвал производна правна уредба, която като такава е невалидна съгласно практиката на Съда. С това основание Парламентът повдига възражение за незаконосъобразност, насочено към член 25, параграф 2 от Решение 2008/615/ПВР (2).
   С второто основание Парламентът упреква Съвета, че е използвал неправилна процедура при приемането на посоченото решение. От това Парламентът прави извод, че е налице нарушение на Договорите, както и съществено процесуално нарушение.

      (1)  ОВ L 360, стр. 28.

      (2)  ОВ L 210, стр. 1.


title: Съединени дела C-381/14 и C-385/14: Решение на Съда (първи състав) от 14 април 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil, Juzgado de lo Mercantil n° 9 de Barcelona — Испания) — Jorge Sales Sinués/Caixabank SA (C-381/14) и Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (C-385/14) (Преюдициално запитване — Директива 93/13/ЕИО — Договори между продавачи или доставчици и потребители — Договори за ипотека — Клауза за долен праг — Преценка на клаузата с оглед на обявяването ѝ за недействителна — Производство по колективен иск — Иск за преустановяване на нарушение — Спиране на производството по индивидуален иск със същия предмет)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/11

      Решение на Съда (първи състав) от 14 април 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil, Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona — Испания) — Jorge Sales Sinués/Caixabank SA (C-381/14) и Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (C-385/14)
      (Съединени дела C-381/14 и C-385/14) (1)

      ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Договори между продавачи или доставчици и потребители - Договори за ипотека - Клауза за долен праг - Преценка на клаузата с оглед на обявяването ѝ за недействителна - Производство по колективен иск - Иск за преустановяване на нарушение - Спиране на производството по индивидуален иск със същия предмет))
      (2016/C 211/11)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

         Страни в главното производство

         Ищци: Jorge Sales Sinués (C-381/14), Youssouf Drame Ba (C-385/14)

         Ответници: Caixabank SA (C 381/14), Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (C-385/14)

         Диспозитив

      Член 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, задължаваща националния съд, който е сезиран с предявен от потребител индивидуален иск за обявяване на клауза в договор, който потребителят е сключил с продавач или доставчик, за неравноправна, автоматично да спре производството по този иск до приключване с влязло в сила решение на висящото производство по колективен иск, предявен от сдружение на потребители на основание на втория параграф от този член с цел по-специално да се преустанови употребата в договори от същия вид на клаузи, аналогични на тази, във връзка с която е предявен индивидуалният иск, без националният съд да може да прецени уместността на такова спиране от гледна точка на потребителя, който го е сезирал с индивидуален иск, и без този потребител да може да реши да се разграничи от колективния иск.

         (1)  ОВ C 388, 3.11.2014 г.


title: Дело C-402/11 P: Решение на Съда (втори състав) от 18 октомври 2012 г. — Jager & Polacek GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Възражение — Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 18, параграф 1 — Правен характер на съобщението на СХВП, че възражението е прието за допустимо — Право на ефективни правни средства за защита)

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/10

         Решение на Съда (втори състав) от 18 октомври 2012 г. — Jager & Polacek GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-402/11 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Възражение - Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правило 18, параграф 1 - Правен характер на съобщението на СХВП, че възражението е прието за допустимо - Право на ефективни правни средства за защита)
   2012/C 379/17
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Jager & Polacek GmbH (представител: A. Renck, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 12 май 2011 г. по дело Jager & Polacek/СХВП (REDTUBE) (T-488/09), с което се отхвърля жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 29 септември 2009 г. (преписка R 442/2009-4), постановено в производство по възражение със страни Jager & Polacek GmbH и RT Mediasolution s.r.o. — Нарушение на член 80, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Право на ефективни правни средства за защита

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 12 май 2011 г. по дело Jager & Polacek/СХВП (REDTUBE) (T-488/09).

               2.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 29 септември 2009 г. (преписка R 442/2009-4), постановено в производство по възражение със страни Jager & Polacek GmbH и RT Mediasolutions s. r. o.

               3.

               Осъжда Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г.


title: Дело T-588/15: Жалба, подадена на 9 октомври 2015 г. — GABO:mi/Комисия

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/60

         Жалба, подадена на 9 октомври 2015 г. — GABO:mi/Комисия
   (Дело T-588/15)
   (2016/C 027/77)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Ahlhaus и C. Mayer, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви обжалваните решения за недействителни, и

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително тези на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят обжалва решенията на Комисията, съдържащи се в електронното съобщение от 29 юли 2015 г. и в писмата от 19 август 2015 г. (Референтен № Ares(2015)3466903) и от 28 август 2015 г. (Референтен № Ares(2015)3557576), да спре всички плащания за жалбоподателя, свързани с безвъзмездното финансиране по Седма рамкова програма (7РП), управлявано от дирекция E на ответника, тоест Споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ по 7РП № 602299 във връзка с проект EU-CERT-ICD и Споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ по 7РП № 260777 във връзка с проект HIP-Trial, и от дирекция F, тоест Споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ по 7РП № 312117 във връзка с проект BIOFECTOR.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че обжалваните решения не попадат в обхвата на член II.5, параграф 3, буква г) от Приложение II към Споразумението за отпускане на безвъзмездна финансова помощ по 7РП.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че обжалваните решения не отговарят на формалните изисквания и процесуалните правила и са опорочени от нарушение на принципите на добро управление.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че действителното намерение на ответника е да изиска незаконосъобразно прихващане, а не да наложи предпазни мерки.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че обжалваните решения се основават на незаконосъобразни решения на ответника при упражняване на оперативната му самостоятелност.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че обжалваните решения са опорочени от нарушения на принципа на пропорционалност.


title: Дело C-102/08: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 5 март 2008 г. — SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG/Finanzamt Düsseldorf-Süd

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/12

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 5 март 2008 г. — SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG/Finanzamt Düsseldorf-Süd
   (Дело C-102/08)
   (2008/C 142/19)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesfinanzhof
   Страни в главното производство

      Ищец: SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG

      Ответник: Finanzamt Düsseldorf-Süd
   Преюдициални въпроси

               1)

               Държавите-членки могат ли да „третират“ дейностите на държави, федерални провинции, общини, както и на други публичноправни субекти, освободени от данък съгласно член 13 от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота, в съответствие с член 4, параграф 5, алинея 4 от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота (Директива 77/388/EИО) (1) като дейности, които са им възложени да извършват в рамките на упражняване на публичната власт, само тогава когато държавите-членки предвиждат изрична правна уредба в тази връзка?

               2)

               Може ли да съществува „значително нарушаване на конкуренцията“ по смисъла на член 4, параграф 5, алинея 4 във връзка с член 4, параграф 5, алинея 2 от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота, когато третирането на даден публичноправен субект като данъчно незадължено лице би довело до значително нарушаване на конкуренцията във вреда на конкурентни частноправни данъчнозадължени лица, или и когато третирането на даден публичноправен субект като данъчно незадължено лице би довело до значително нарушаване на конкуренцията в негова собствена вреда?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-195/14: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 18 април 2014 г.  — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/3

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 18 април 2014 г. — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG
   (Дело C-195/14)
   2014/C 245/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Ответник: Teekanne GmbH & Co. KG

      Преюдициален въпрос

   Могат ли етикетирането, представянето и рекламата на храните чрез външния вид, описанието или картинното изображение да създават впечатление за наличието на определена съставка, въпреки че тази съставка липсва и това се установява единствено от списъка на съставките съгласно член 3, параграф 1, точка 2 от Директива 2000/13/ЕО (1)?

      (1)  Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (ОВ L 109, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 9), последно изменена с Директива 2013/20/ЕС на Съвета от 13 май 2013 година за адаптиране на някои директиви в областта на безопасността на храните, ветеринарната и фитосанитарната политика поради присъединяването на Хърватия (ОВ L 158, стр. 234).


title: Дело T-454/14: Решение на Общия съд от 31 май 2016 г. — Warimex/EUIPO (STONE) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „STONE“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/22

         Решение на Общия съд от 31 май 2016 г. — Warimex/EUIPO (STONE)
   (Дело T-454/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „STONE“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 251/23)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Warimex Waren-Import Export Handels-GmbH (Нойрийд, Германия) (представители: E. Keller и J. Voogd, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: G. Schneider и D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 27 март 2014 г. (дело R 1599/2013-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „STONE“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Warimex Waren-Import Export Handels-GmbH да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело T-201/09: Решение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Rügen Fisch/СХВП — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността SCOMBER MIX — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))

text:
               29.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/15

         Решение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Rügen Fisch/СХВП — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)
   (Дело T-201/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността SCOMBER MIX - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2011/C 319/29
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Rügen Fisch AG (Sassnitz, Германия) (представители: O. Spuhler и M. Geitz, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Schwaaner Fischwaren GmbH (Schwaan, Германия) (представител: A. Jaeger-Lenz, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 март 2009 г. (преписка R 230/2007-4) относно производство за обявяване на недействителност между Rügen Fisch AG и Schwaaner Fischwaren GmbH.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Rügen Fisch AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело C-417/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/3M Italia SpA (Пряко данъчно облагане — Прекратяване на производства, които са висящи пред юрисдикция, действаща като последна инстанция по данъчни дела — Злоупотреба с право — Член 4, параграф 3 ДЕС — Свободи, гарантирани от Договора — Принцип на недопускане на дискриминация — Държавни помощи — Задължение за гарантиране на ефективното прилагане на правото на Съюза)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 март 2012 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/3M Italia SpA
   (Дело C-417/10) (1)

   (Пряко данъчно облагане - Прекратяване на производства, които са висящи пред юрисдикция, действаща като последна инстанция по данъчни дела - Злоупотреба с право - Член 4, параграф 3 ДЕС - Свободи, гарантирани от Договора - Принцип на недопускане на дискриминация - Държавни помощи - Задължение за гарантиране на ефективното прилагане на правото на Съюза)
   2012/C 151/09
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Ответник: 3M Italia SpA

      Предмет

   Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Корпоративен данък — Национално законодателство, предвиждащо различна данъчна ставка за облагане на дивидентите на дружествата в зависимост от мястото на седалището им — Търговска операция, обхващаща участието на местни за Италия дружества и на дружества, чието седалище е в чужбина — Решение на администрацията да приеме за приложими данъците, дължими в случая на чуждестранни дружества — Понятие за злоупотреба с право, определено по дело C-255/02, Halifax и др. — Приложимост към нехармонизираните национални данъци, каквито са преките данъци

      Диспозитив

   Правото на Съюза, и по-специално принципът за забрана на злоупотребата с право, член 4, параграф 3 ДЕС, свободите, гарантирани от Договора за функционирането на Европейския съюз, принципът на недопускане на дискриминация, правилата в областта на държавните помощи и задължението за гарантиране на ефективното прилагане на правото на Съюза, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в дело като това в главното производство, което се отнася до прякото данъчно облагане, да се приложи национална разпоредба, предвиждаща прекратяване на производства, които са висящи пред юрисдикция, действаща като последна инстанция по данъчни дела, чрез заплащането на сума, равняваща се на 5 % от цената на иска, когато първоинстанционната жалба по производството е била подадена повече от десет години преди датата на влизане в сила на тази разпоредба и данъчната администрация е загубила делото пред първите две съдебни инстанции.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело C-202/15: Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Milano (Италия), постъпило на 29 април 2015 г. — Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso/H3 g SpA

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/2

         Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Milano (Италия), постъпило на 29 април 2015 г. — Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso/H3 g SpA
   (Дело C-202/15)
   (2015/C 262/03)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Regionale di Milano

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

      Ответник: H3 g SpA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Предвид това че италианският законодател упражнява възможността, предвидена в член 90, параграф 2, алинея 2 и член 185, параграф 2, алинея втора от Директива 2006/112/ЕО (1) (а преди приемането ѝ — в член 11, част В, параграф 1 и член 20, параграф 1, буква б), второ изречение от Директива 77/388/ЕИО (2)), които се отнасят съответно до намаляване на данъчната основа и корекция на ДДС, начислен върху облагаеми сделки в случай на пълно или частично неплащане на насрещната престация, договорена между страните, съответства ли на принципите на пропорционалност и ефективност, гарантирани от ДФЕС, и на принципа на неутралност, който урежда прилагането на ДДС, налагането на ограничения, които правят невъзможно или прекалено трудно за данъчнозадълженото лице възстановяването на данъка за напълно или частично неплатена насрещна престация?

               2)

               В случай на утвърдителен отговор на първия въпрос, съвместима ли е с горепосочените принципи разпоредба като предвидената в член 26, алинея 2 от DPR № 633/1972, която в практиката на данъчния орган на държавата членка на Съюза обуславя правото на възстановяване на данъка от доказването на предшестващото безуспешно предприемане на производства по несъстоятелност или изпълнителни производства, дори когато в разумна степен се предполага, че последните са икономически неизгодни поради размера на предявените вземания, поради перспективите за тяхното събиране и поради разходите за изпълнителните действия или за производствата по несъстоятелност?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).

      (2)  Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело T-235/12: Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — CEDC International/СХВП — Underberg (Форма на стръкче трева в бутилка)

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/23

         Жалба, подадена на 29 май 2012 г. — CEDC International/СХВП — Underberg (Форма на стръкче трева в бутилка)
   (Дело T-235/12)
   2012/C 243/41
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CEDC International sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: M. Siciarek, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Underberg AG (Dietlikon, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 март 2012 г. по преписка R 2506/2010-4;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка с описанието „предмет на марката е зелено-кафяво стръкче трева в бутилка, а дължината на стръкчето трева е приблизително три-четвърти от височината на бутилката“, за стоки от клас 33 — заявка за марка на Общността № 33266

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: френска регистрация № 95588457 на триизмерна марка, изобрамяваща бутилка със стръкче трева, за стоки от клас 33; германска регистрация № 39848553 на марка; полска регистрация № 62018 на марка; полска регистрация № 62081 на марка за стоки от клас 33; полска регистрация № 85811 на стоки от клас 33; японска регистрация № 2092826 на марка за стоки от клас 28; френска регистрация № 98746752 на триизмерна марка, представляваща бутилка със стрък трева, за стоки от клас 33; нерегистрирана марка, използвана в търговията в Германия във връзка с „vodka“

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на принципа на законосъобразност;

               —

               нарушение на член 15, параграф 1, буква a) от Регламент № 207/2009 на Съвета и на правило 22, параграф 3 от Регламент № 2868/95 на Комисията и следователно, нарушение и на член 8, параграф 1, буква a), на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-18/07: Определение на Първоинстанционния съд от 21 май 2008 г. — Kronberger/Парламент (Жалба за отмяна — Акт за избирането на членове на Европейския парламент — Срок за подаване на жалба — Липса на компетентност на Първоинстанционния съд — Недопустимост)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/35

         Определение на Първоинстанционния съд от 21 май 2008 г. — Kronberger/Парламент
   (Дело T-18/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Акт за избирането на членове на Европейския парламент - Срок за подаване на жалба - Липса на компетентност на Първоинстанционния съд - Недопустимост)
   (2008/C 171/64)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Hans Kronberger (Виена, Австрия) (представител: W. Weh, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, N. Lorenz и M. Windisch)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението на Европейския парламент от 28 април 2005 г. за отхвърляне като неоснователна на жалбата на жалбоподателя във връзка с избора на г-н Andreas Mölzer за член на Европейския парламент, подадена съгласно разпоредбите на член 12 от Акта от 20 септември 1976 г. за избирането на членове на Парламента чрез всеобщи преки избори.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда г-н Hans Kronberger да заплати съдебните разноски, включително тези във връзка с производството по допускане на обезпечение.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-220/09: Иск, предявен на 16 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/15

         Иск, предявен на 16 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Малта
   (Дело C-220/09)
   2009/C 193/20
   Език на производството: малтийски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Aquilina, W. Wils)

      Ответник: Република Малта

      Искания на ищеца

               —

               да се постанови, че като не е транспонирала правилно в националното право приложението, посочено в член 3, параграф 3, както и третото изречение от член 5 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, Република Малта не е изпълнила задълженията си по Директива 93/13/ЕИО,

               —

               да се осъди Република Малта да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията на Европейските общности поддържа, че Република Малта не е транспонирала правилно в националното право приложението, посочено в член 3, параграф 3, както и третото изречение от член 5 от Директива 93/13/ЕИО (наричана по-нататък „директивата“), и поради това не е изпълнила задълженията си по тази директива.
   Комисията твърди, че докато не е задължително необходимо законодателно действие от страна на всяка държава-членка за прилагане на директивата, то съществено за националното право е да гарантира, че националните власти ще прилагат ефективно и изцяло директивата, че правното положение, произтичащо от националното право, ще бъде достатъчно точно и ясно, и че ползващите се лица ще имат възможност да се запознаят с правата си в тяхната пълнота и при необходимост да се позовават на тях пред националните съдилища.
   Що се отнася по-специално до приложението, посочено в член 3, параграф 3 от директивата, Комисията поддържа, че транспонирането на това приложение в малтийското право е както необходимо, така и важно. Комисията твърди, че тъй като списъкът, съдържащ се в приложението към директивата, има указателна и пояснителна стойност, той представлява източник на информация както за националните власти, отговорни за изпълнението на мерките по прилагане, така и за частноправните субекти, за които тези мерки се отнасят. Ето защо, за да постигнат желания от директивата резултат, държавите-членки трябва да изберат форма и метод за прилагане, които в достатъчна степен гарантират, че обществото може да узнае за него.
   Комисията твърди, че Република Малта не е приела мерки, които в достатъчна степен гарантират, че обществото ще бъде информирано за целия списък, съдържащ се в приложението към директивата, по-специално за точка 1, букви а), е), ж), з) и р) в тяхната цялост. Освен това Република Малта не е посочила, че приложението към директивата е възпроизведено в неговата цялост в подготвителните работи по закона за прилагане на директивата, подготвителни работи, които съгласно малтийската правна традиция, представляват важна помощ при тълкуването. В допълнение, не е дадено никакво друго указание, че тази информация ще бъде предоставена на обществото по някакъв друг начин.
   Що се отнася до транспонирането в малтийското право на третото изречение от член 5 от Директивата, Комисията твърди, че транспонирането на това изречение в малтийското право е както необходимо, така и важно, доколкото разпоредбата, съдържаща се във въпросното изречение, е обвързваща правна разпоредба, която предоставя по-широки права и по-голяма защита на потребителите и помага при определянето на резултата, който директивата иска да постигне.

      (1)  ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело C-167/08: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 21 април 2008 г. — Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV и Parc Healthcare International Limited/Omnipol Ltd

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/12

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 21 април 2008 г. — Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV и Parc Healthcare International Limited/Omnipol Ltd
   (Дело C-167/08)
   (2008/C 183/22)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hof van Cassatie van België (Касационен съд (Белгия)
   Страни в главното производство

      Ищец: Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik International, VO Sembodja BV и Parc Healthcare International Limited

      Ответник: Omnipol Ltd.
   Преюдициални въпроси
   Трябва ли кредиторът, който предявява иск от името и за сметка на длъжника си, да се смята за страна по смисъла на член 43, параграф 1 от Регламент № 44/2001 (1), т.е. за страна, която може да обжалва решение по молба за декларация за изпълняемост, дори ако формално не е встъпил като страна в процеса по този спор, в рамките на който друг кредитор на този длъжник е поискал тази декларация за изпълняемост.

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-250/04: Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Combescot/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Заемане на длъжността ръководител на представителството в Колумбия — Отхвърляне на кандидатура — Иск за отмяна — Липса на правен интерес — Иск за обезщетение)

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Combescot/Комисия
   (Дело T-250/04) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Заемане на длъжността ръководител на представителството в Колумбия - Отхвърляне на кандидатура - Иск за отмяна - Липса на правен интерес - Иск за обезщетение)
   (2007/C 247/41)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Philippe Combescot (Popayan, Колумбия) (представители: A. Maritati и V. Messa, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и M. Velardo, agents, подпомагани от S. Corongiu, адвокат)
   Предмет
   От една страна, обявяване за незаконосъобразно на решението, с което ищецът се изключва от конкурса за заемане на длъжността ръководител на представителството в Колумбия, отмяна на споменатата конкурсна процедура и отмяна на решението за възлагане на съответната длъжност и, от друга страна, плащане на обезщетение за поправяне на вредите, които ищецът твърди, че е претърпял.
   Диспозитив

               1)

               Осъжда Комисията да плати на ищеца г-н Philippe Combescot обезщетение в размер от 3 000 EUR.

               2)

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3)

               Комисията понася, освен своите собствени съдебни разноски, половината от направените такива от ищеца.

               4)

               Ищецът понася половината от своите собствени съдебни разноски

      (1)  ОВ C 217, 28.8.2004 г.


title: Дело T-174/08: Иск, предявен на 15 май 2008 г. — Комисия/Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/25

         Иск, предявен на 15 май 2008 г. — Комисия/Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA
   (Дело T-174/08)
   (2008/C 183/48)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. Afonso)

      Ответник: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA
   Искания на ищеца

               —

               Да се осъди ответникът да възстанови на Комисията главница в размер на 63 349,27 EUR и лихви за забава в размер на 28 940,70 EUR, считано от 5 май 2008 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати лихви, считано от 6 май 2008 г., в размер на 10,91 EUR на ден, до окончателното изплащане на дължимата сума.

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Настоящият иск е предявен на основание член 238 ЕО.
   В рамките на проект„European Network of Centres for the Advancement of Telematics in Urban and Rural Áreas“ (ENCA TA) Европейската общност, представлявана от Комисията, сключва договор № SU 1001 (SU) ENCATA с дванадесет съдоговорителя, сред които и ответникът.
   По силата на разпоредбите на този договор Комисията се задължава да предостави за изпълнението на посочения проект финансова помощ на групата от съдоговорители, сред които е и ответникът.
   Предвиденият срок на проекта е 18 месеца.
   Изпълнението на проекта започва на 1 януари 1996 г.
   Комисията се задължава да поеме до 50 % от стойността на проекта.
   На 25 септември 1997 г. страните се споразумяват за първо изменение на договора.
   Срокът на проекта се увеличава от 18 на 36 месеца, считано от 1 януари 1996 г.
   На 29 юни 1998 г. страните се споразумяват за второ изменение на договора, като променят срока на проекта от 36 на 30 месеца, запазвайки 1 януари 1996 г. като начална дата.
   Крайните разходи във връзка с проекта, одобрени от Комисията, са по-ниски от предварително изплатената сума по договор № SU 1001 (SU) ENCATA.
   Ето защо Комисията иска възстановяване на разликата до предварително изплатената сума.
   Дължимата от ответника сума възлиза на 63 349,27 EUR, заедно с лихви за забава.
   В продължение на години Комисията не престава да напомня на ответника за съществуването на този дълг и му отправя множество покани за плащане. От своя страна ответникът неколкократно признава дълга и заявява намерението си да извърши съответното плащане във възможно най-кратък срок, но до настоящия момент не е изплатил на Комисията никаква част от дължимата сума и лихвите за забава върху изплатената предварително в повече сума по проект ENCATA.


title: Дело T-229/11: Жалба, подадена на 20 април 2011 г. — Inglewood и др./Европейски парламент

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/26

         Жалба, подадена на 20 април 2011 г. — Inglewood и др./Европейски парламент
   (Дело T-229/11)
   2011/C 211/57
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: лорд Inglewood (Пенрит, Обединено кралство), Georges Berthu (Лонгре, Франция), Guy Bono (Сен-Мартен-дьо-Кро, Франция), David Robert Bowe (Лийдс, Обединено кралство), Brendan Donnelly (Лондон, Обединено кралство), Catherine Guy-Quint (Курнон д’Оверн, Франция), Christine Margaret Oddy (Ковънтри, Обединено кралство), Nicole Thomas-Mauro (Еперне, Франция), Gary Titley (Болтън, Обединено кралство), Vincenzo Viola (Палермо, Италия), и Maartje van Putten (Амстердам, Нидерландия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да установи, че решението на Бюрото на Парламента от 1 април 2009 г. за изменение на допълнителната доброволна пенсионноосигурителна схема на членовете на Европейския парламент е незаконосъобразно,

               —

               да отмени обжалваните решения,

               —

               да осъди Парламента да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите оспорват решението на Бюрото на Парламента от 1 април 2009 г. за изменение на допълнителната доброволна пенсионноосигурителна схема на членовете на Европейския парламент.
   В подкрепа на жалбата си те излагат четири правни основания, изведени от:

               —

               нарушение на придобитите въз основа на нормативен акт права и нарушение на принципа на правната сигурност,

               —

               нарушение на принципите на равно третиране и пропорционалност, доколкото с обжалваните решения възрастта за пенсиониране е повишена с три години, без да се предвидят преходни мерки,

               —

               нарушение на член 29 от Правилника за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент, който предвижда квесторите и генералният секретар да следят за тълкуването и стриктното прилагане на този правилник,

               —

               явна грешка в преценката, допусната при вземането на решението на Бюрото от 1 април 2009 г. за изменение на правилника, на основание на който са приети обжалваните решения.


title: Дело F-78/08: Определение на Съда на публичната служба от 4 юни 2009 г. — Locchi/Комисия

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/22

         Определение на Съда на публичната служба от 4 юни 2009 г. — Locchi/Комисия
   (Дело F-78/08) (1)

   2009/C 233/45

      Език на производството: френски

   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра вследствие на разрешаването на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 301, 22.11.2008 г., стр. 66.


title: Дело C-67/12: Иск, предявен на 9 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/15

         Иск, предявен на 9 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-67/12)
   2012/C 118/24
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и I. Galindo Martin)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               Да се обяви, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с членове 3, 7 и 8 от Директива 2002/91/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно енергийните характеристики на сградите и при всички случаи, като не е информирало Комисията за това Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по силата на тези членове във връзка с член 29 от Директива 2010/31/ЕС (2) на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно енергийните характеристики на сградите;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               В член 15 от Директива 2002/91/ЕО е предвидено, че държавите членки приемат необходимите разпоредби, за да се съобразят с тази директива най-късно до 4 януари 2006 г.

               2.

               Комисията трябва да отбележи, че до този момент Кралство Испания не е приело необходимите разпоредби относно членове 3, 7 и 8 от Директива 2002/91/ЕО и че при всички случаи не е информирало Комисията за това.

      (1)  ОВ L 1, стр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 44.

      (2)  ОВ L 153, стр. 13.


title: Дело T-659/13: Жалба, подадена на 12 декември 2013 г. — Чешка република/Комисия

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/40

         Жалба, подадена на 12 декември 2013 г. — Чешка република/Комисия
   (Дело T-659/13)
   2014/C 45/70
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Делегиран регламент (ЕС) № 885/2013 на Комисията от 15 май 2013 година за допълване на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (Директивата за ИТС) по отношение на предоставянето на информационни услуги за места за безопасно и сигурно паркиране за камиони и търговски превозни средства (ОВ L 247, стp. 1), и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати разноските в производството.

         При условията на евентуалност жалбоподателят иска от Общия съд да:

               —

               отмени член 3, параграф 1, член 8 и член 9, параграф 1, буква a) от обжалвания регламент, и

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 7, параграф 1 от Директива 2010/40/ЕС (1) във връзка с член 5, параграф 1 и член 6 от нея.

                           —

                           Във връзка с това жалбоподателят твърди, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е превишила правомощието си по член 7, параграф 1 от Директива 2010/40 във връзка с член 5, параграф 1 и член 6 от нея.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 290 ДФЕС.

                           —

                           По това основание жалбоподателят твърди, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е превишила делегираното си правомощие за приемане на незаконодателни актове съгласно член 290 ДФЕС.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС.

                           —

                           В това отношение жалбоподателят излага, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е превишила предоставените ѝ от Договорите правомощия.

      (1)  Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 година относно рамката за внедряване на интелигентните транспортни системи в областта на автомобилния транспорт и за интерфейси с останалите видове транспорт (ОВ L 207, стр. 1).


title: Дело F-113/07: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 април 2011 г. — Irmantas Šimonis/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Прехвърляне в друга институция — Юрист лингвист — Замяна на мотиви — Изискване за минимален трудов стаж)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/47

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 април 2011 г. — Irmantas Šimonis/Комисия
   (Дело F-113/07) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Прехвърляне в друга институция - Юрист лингвист - Замяна на мотиви - Изискване за минимален трудов стаж)
   2011/C 252/100
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: Irmantas Šimonis (Luxembourg, Luxembourg) (представител: V. Vilkas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и K. Herrmann)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и E. Matulionytė)

      Предмет

   Отмяна на решението на Комисията, с което тя, в хода на процедурата за подбор за заемане на длъжност, предмет на обявление за свободно място № COM/2007/142, се е отказала да иска преместването на жалбоподателя в Комисията и го е отстранила от процедурата за подбор.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението, с което Европейската комисия отстранява г-н Šimonis от процедурата за подбор, предвидена в обявление за свободно място COM/2007/142, като се отказва да иска от Съда на Европейския съюз преместването му.

               2.

               Европейската комисия понася наред със собствените си съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

               3.

               Република Литва понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г, стр. 36.


title: Дело C-97/08 P: Жалба, подадена на 3 март 2008 г. от Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV срещу Решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 декември 2007 г. по дело T-112/05, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV/Комисия на Европейските общности

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/22

         Жалба, подадена на 3 март 2008 г. от Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV срещу Решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 декември 2007 г. по дело T-112/05, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-97/08 P)
   (2008/C 128/38)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV (представители: г-н C. Swaak, advocaat, г-н M. van der Woude, avocat, г-жа M. Mollica, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателите
   Жалбоподателите молят съда:

               —

               да отмени Решението на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. по дело T-112/05 в частта му, с която се отхвърля правното основание, че е вменена погрешно солидарна отговорност на Akzo Nobel NV,

               —

               да отмени обжалваното решение в частта му, с която се вменява отговорност на Akzo Nobel NV,

               —

               да осъди Комисията да заплати разноските по настоящата жалба и производството пред Първоинстанционния съд, доколкото те се отнасят до повдигнатото в настоящата жалба правно основание.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателите считат, че Първоинстанционният съд неправилно е приложил понятието „предприятие“ по смисъла на член 81 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 (1), както Съдът го тълкува в практиката си, свързана с вменяването на отговорност за незаконосъобразно поведение на дъщерно дружество към неговото дружество-майка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата на конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело C-394/13: Решение на Съда (девети състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Ministerstvo práce a sociálních věcí/B. (Преюдициално запитване — Социална сигурност на работниците мигранти — Регламент (ЕИО) № 1408/71 и Регламент (ЕО) № 883/2004 — Приложимо национално законодателство — Определяне на държавата членка, компетентна да предостави семейно обезщетение — Положение, в което работникът мигрант и семейството му живеят в държава членка, в която са съсредоточени интересите им и е отпуснато семейно обезщетение — Молба за отпускане на семейно обезщетение в държавата членка по произход след изтичане на срока за получаване на обезщетение в държавата членка по пребиваване — Правна уредба на държавата членка по произход, съгласно която такива обезщетения се предоставят на лицата с регистриран в тази държава постоянен адрес)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/16

         Решение на Съда (девети състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Ministerstvo práce a sociálních věcí/B.
   (Дело C-394/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална сигурност на работниците мигранти - Регламент (ЕИО) № 1408/71 и Регламент (ЕО) № 883/2004 - Приложимо национално законодателство - Определяне на държавата членка, компетентна да предостави семейно обезщетение - Положение, в което работникът мигрант и семейството му живеят в държава членка, в която са съсредоточени интересите им и е отпуснато семейно обезщетение - Молба за отпускане на семейно обезщетение в държавата членка по произход след изтичане на срока за получаване на обезщетение в държавата членка по пребиваване - Правна уредба на държавата членка по произход, съгласно която такива обезщетения се предоставят на лицата с регистриран в тази държава постоянен адрес))
   2014/C 409/22
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministerstvo práce a sociálních věcí

      Ответник: B.

      Диспозитив

               1)

               Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената и актуализираната му редакция с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) № 592/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година, и по-специално член 13 от него, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да се приема за компетентна да отпуска семейно обезщетение на дадено лице само защото то има регистриран постоянен адрес на територията ѝ, без то и членовете на семейството му да работят или да пребивават обичайно в тази държава членка. Член 13 от този регламент трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска също държава членка да предоставя семейни обезщетения на дадено лице, когато тя не е компетентната по отношение на него държава, освен ако не е налице точна и особено тясна привръзка между разглежданото положение и територията на първата държава членка.

               2)

               Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕО) № 988/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година, и по-специално член 11 от него, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да се приема за компетентна да отпуска семейно обезщетение на дадено лице само защото то има регистриран постоянен адрес на територията ѝ, без то и членовете на семейството му да работят или да пребивават обичайно в тази държава членка.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.