title: Дело C-485/17: Решение на Съда (осми състав) от 7 август 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2011/83/ЕС — Член 2, точка 9 — Понятието „търговски обект“ — Критерии — Договор за продажба, сключен на щанда на търговец по време на търговски панаир)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/14

      Решение на Съда (осми състав) от 7 август 2018 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH
      (Дело C-485/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 2011/83/ЕС - Член 2, точка 9 - Понятието „търговски обект“ - Критерии - Договор за продажба, сключен на щанда на търговец по време на търговски панаир))
      (2018/C 352/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Verbraucherzentrale Berlin eV

         Ответник: Unimatic Vertriebs GmbH

         Диспозитив

      Член 2, точка 9 от Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че щанд като разглеждания в главното производство, който търговец наема по време на панаир, за да осъществява на него дейността си няколко дена в годината, е „търговски обект“ по смисъла на посочената разпоредба, ако потребител, който е относително осведомен и в разумни граници е наблюдателен и съобразителен, може — с оглед на всички свързани с дейността на търговеца фактически обстоятелства, и по-специално на външния изглед на щанда и изнесената в помещенията на самия панаир информация — основателно да очаква, че търговецът осъществява там дейността си и че ще го прикани да сключи договор, като националният съд следва да провери дали това е така.

         (1)  ОВ C 392, 20.11.2017 г.


title: Дело T-680/13: Решение на Общия съд от 13 юли 2018 г. — K. Chrysostomides & Co. И др./Съвет и др. (Извъндоговорна отговорност — Икономическа и парична политика — Програма за подпомагане на стабилността в Кипър — Решение на Управителния съвет на ЕЦБ относно спешната помощ за осигуряване на ликвидност във връзка с искане на централната банка на Кипър — Декларации на Еврогрупата от 25 март, 12 април, 13 май и 13 септември 2013 г. относно Кипър — Решение 2013/236/ЕС — Меморандум за разбирателство от 26 април 2013 г. относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Кипър и Европейския механизъм за стабилност — Компетентност на Общия съд — Допустимост — Изисквания за форма — Изчерпване на вътрешноправните средства за защита — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Право на собственост — Оправдани правни очаквания — Равно третиране)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/28

      Решение на Общия съд от 13 юли 2018 г. — K. Chrysostomides & Co. И др./Съвет и др.
      (Дело T-680/13) (1)

      ((Извъндоговорна отговорност - Икономическа и парична политика - Програма за подпомагане на стабилността в Кипър - Решение на Управителния съвет на ЕЦБ относно спешната помощ за осигуряване на ликвидност във връзка с искане на централната банка на Кипър - Декларации на Еврогрупата от 25 март, 12 април, 13 май и 13 септември 2013 г. относно Кипър - Решение 2013/236/ЕС - Меморандум за разбирателство от 26 април 2013 г. относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Кипър и Европейския механизъм за стабилност - Компетентност на Общия съд - Допустимост - Изисквания за форма - Изчерпване на вътрешноправните средства за защита - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Право на собственост - Оправдани правни очаквания - Равно третиране))
      (2018/C 352/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищци: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Никозия, Кипър и 50-те други ищци, чиито имена са посочени в приложение към решението (представител: P. Tridimas, barrister)

         Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou и E. Moro), Европейска комисия (представители: първоначално B. Smulders, J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis, впоследствие J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis и L. Flynn), Европейска централна банка (представители: първоначално N. Lenihan и F. Athanasiou, впоследствие P. Papapaschalis и P. Senkovic и накрая M. Szablewska и K. Laurinavičius, подпомагани от H.-G. Kamann, avocat), Еврогрупа, представлявана от Съвета на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou и E. Moro), Европейски съюз, представляван от Европейската комисия (представители: първоначално B. Smulders, J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis, впоследствие J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis и L. Flynn)

         Предмет

      Искане на основание член 268 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вредите, които ищците твърдят, че са претърпели в резултат на решението на управителния съвет на ЕЦБ от 21 март 2013 г. относно спешната помощ за осигуряване на ликвидност във връзка с искане на централната банка на Кипър, декларациите на Еврогрупата от 25 март, 12 април, 13 май и 13 септември 2013 г. относно Кипър, Решение 2013/236/EС на Съвета от 25 април 2013 година, отправено до Кипър относно конкретни мерки за възстановяване на финансовата стабилност и устойчивия растеж (ОВ L 141, 2013 г., стр. 32), Меморандума за разбирателство от 26 април 2013 г. относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Кипър и Европейския механизъм за стабилност (ЕМС), както и други актове и действия на Комисията, Съвета, ЕЦБ и Еврогрупата, свързани с предоставянето на инструмент за финансова помощ на Република Кипър

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  Осъжда Dr. K. Chrysostomides & co. LLC и другите ищци, чиито имена са посочени в приложение, да понесат, наред със собствените си съдебни разноски, и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз, от Европейската комисия и от Европейската централна банка (ЕЦБ).

         (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело C-521/17: Решение на Съда (трети състав) от 7 август 2018 г. (преюдициално запитване от Tallinna Ringkonnakohus — Естония) — Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Директива 2004/48/ЕО — Член 4 — Процесуална легитимация на организация за колективно представителство на притежатели на марки — Директива 2000/31/ЕО — Членове 12 — 14 — Отговорност на доставчик на услуга за отдаване под наем и регистриране на IP адреси, която позволява анонимното използване на имена на домейни и уебсайтове)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/15

      Решение на Съда (трети състав) от 7 август 2018 г. (преюдициално запитване от Tallinna Ringkonnakohus — Естония) — Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta
      (Дело C-521/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Директива 2004/48/ЕО - Член 4 - Процесуална легитимация на организация за колективно представителство на притежатели на марки - Директива 2000/31/ЕО - Членове 12 — 14 - Отговорност на доставчик на услуга за отдаване под наем и регистриране на IP адреси, която позволява анонимното използване на имена на домейни и уебсайтове))
      (2018/C 352/19)
      Език на производството: естонски

         Запитваща юрисдикция

      Tallinna Ringkonnakohus

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A.

         Ответник: Deepak Mehta

         Диспозитив

                  1)

                  Член 4, буква в) от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост, трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки са длъжни да признаят на организация за колективно представителство на притежатели на марки като тази по главното производство правото от свое име да търси прилагане на средствата за защита, предвидени в тази директива, по отношение на правата на тези притежатели, както и правото от свое име да предявява искове пред съдилищата във връзка с посочените права, при условие че според националното законодателство тази организация има пряк интерес от защитата на подобни права и това законодателство ѝ предоставя активна процесуална легитимация за целта, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

                  2)

                  Членове 12—14 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар („Директива за електронната търговия“), трябва се тълкуват в смисъл, че предвидените с тях ограничения на отговорността са приложими спрямо доставчик на услуга за отдаване под наем и регистриране на IP адреси, която позволява анонимното използване на имената на домейни в интернет, каквато е разглежданата в главното производство, стига тази услуга да спада към някоя от категориите услуги, посочени в тези членове, и да отговаря изцяло на съответните условия, доколкото дейността на такъв доставчик има чисто технически, автоматичен и пасивен характер, което означава, че той няма нито познанията, нито контрола върху пренасяната или съхранявана от клиентите му информация и не изпълнява активна роля, позволявайки им да оптимизират дейността си, свързана с онлайн продажби, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 382, 13.11.2017 г.


title: Дело T-453/18: Жалба, подадена на 24 юли 2018 г. — Biasotto/EUIPO — OOFOS (OOF)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/38

      Жалба, подадена на 24 юли 2018 г. — Biasotto/EUIPO — OOFOS (OOF)
      (Дело T-453/18)
      (2018/C 352/45)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Alessandro Biasotto (Treviso, Италия) (представители: F. le Divelec Lemmi, R. Castiglioni и E. Cammareri, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Съединени американски щати).

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „OOF“ — заявка за регистрация № 14 961 767

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 10 май 2018 г. по преписка R 1270/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба в нейната цялост;

                  —

                  да отхвърли обжалваното решение в цялост и вследствие на това да разреши регистрацията на заявката на марката на ЕС № 14 961 767 във връзка с всички претендирани стоки и услуги от класове 18, 25 и 35 (или, при условията на евентуалност да разпореди на EUIPO да разгледа отново жалбата на жалбоподателя, подадена на 15 юни 2017 г., като при това съпостави спорната заявка с марката, изтъкната от страната, направила възражението с по-ранна международна регистрация № 1 258 728);

                  —

                  да осъди EUIPO или встъпилата страна да понесе всички разноски във връзка не само с настоящото производство пред Общия съд, но и с производствата по възражение и обжалване пред EUIPO.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело C-396/18: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 15 юни 2018 г. — Gennaro Cafaro/DQ

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/15

      Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 15 юни 2018 г. — Gennaro Cafaro/DQ
      (Дело C-396/18)
      (2018/C 352/20)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte suprema di cassazione

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Gennaro Cafaro

         Ответник: DQ

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Противоречи ли националната правна уредба съгласно Указа на председателя на Министерски съвет от 9 септември 2008 г., приет в изпълнение на член 748, трета алинея от Кодекса за корабо- и въздухоплаването, с който се приема Правилник за ограниченията при наемането на работа на летателния персонал на DQ, и която по-специално предвижда автоматичното прекратяване на трудовото правоотношение при навършване на 60 години, на Регламент № 1178/2011 (1), който определя възрастова граница от 65 години за наемането на работа на пилоти в търговския въздушен транспорт и, в случай че специалната национална правна уредба бъде оставена без приложение, приложим ли е последният в настоящия случай?

                  2)

                  При условията на евентуалност, ако се приеме че регламентът е неприложим към разглежданата хипотеза ratione materiae, в противоречие ли е посочената национална правна уредба с принципа на недопускане на дискриминация, основана на възраст, залегнал в Директива 2000/78 (2) и Хартата на основните права на Европейския съюз (член 21, параграф 1), който намира конкретен израз в Директива 2000/78?

         (1)  Регламент (ЕС) № 1178/2011 на Комисията от 3 ноември 2011 година за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 311, 2011 г., стр. 1).

         (2)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело T-454/18: Жалба, подадена на 24 юли 2018 г. — Biasotto/EUIPO — OOFOS (OO)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/39

      Жалба, подадена на 24 юли 2018 г. — Biasotto/EUIPO — OOFOS (OO)
      (Дело T-454/18)
      (2018/C 352/46)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Alessandro Biasotto (Treviso, Италия) (представители: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni и E. Cammareri, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Съединени американски щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за марка на Европейския съюз „OO“ — заявка за регистрация № 14 961 791

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 15 май 2018 г. по преписка R 1281/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да уважи настоящата жалба в нейната цялост;

                  —

                  да отхвърли обжалваното решение в цялост, като по същество потвърди извода на EUIPO в решение от 17 май 2017 г. по производството по възражение № B 2683558 и вследствие на това да разреши регистрацията на заявката на марката на ЕС № 14 961 791 във връзка с всички претендирани стоки и услуги от класове 18, 25 и 35;

                  —

                  да осъди встъпилата страна да понесе всички разноски във връзка не само с настоящото производство пред Общия съд, но и с производствата по възражение и обжалване пред EUIPO.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-417/18: Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 26 юни 2018 г. — AW, BV, CU, DT/Република Литва, представлявана от Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras и Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/16

      Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 26 юни 2018 г. — AW, BV, CU, DT/Република Литва, представлявана от Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras и Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (Дело C-417/18)
      (2018/C 352/21)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Страни в главното производство

         Ищци: AW, BV, CU, DT

         Ответник: Република Литва, представлявана от Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras и Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Въвежда ли се с член 26, параграф 5 от Директива 2002/22/ЕО (1), изменена с Директива 2009/136/ЕО (2), задължение за предоставяне на информация за местоположението, когато повикването е направено от мобилно устройство без SIM карта?

                  2)

                  Трябва ли по силата на член 26, параграф 5 от Директива 2002/22/ЕО, изменена с Директива 2009/136/ЕО, да се дава информация за местоположението на спешното повикване, ако националната правна уредба на държава членка позволява извършване на повиквания до европейския номер за спешни повиквания „112“ без SIM карта?

                  3)

                  Съвместима ли е с член 26, параграф 5 от Директива 2002/22/ЕО, изменена с Директива 2009/136/ЕО — в който се предвижда, че компетентните регулаторни органи трябва да установят критерии за точността и надеждността на предоставената информация за определяне на местоположението на лицето, осъществяващо повикването — националната правна уредба, съдържаща се в точка 4.5.4 от Правилата за достъп на абонати и/или потребители до услугите на службите за спешно реагиране (в редакцията в сила от 11 ноември 2011 г. до 15 април 2016 г.), в която по-специално се предвижда, че операторите на обществени мобилни мрежи трябва да предоставят информация за местоположението с точност до обхвата на базовата станция (сектор) (Cell-ID), но не се уточнява минималната точност (като разстояние), с която базовите станции трябва да определят местоположението на лицето, осъществяващо повикването, нито плътността (като разстояние) на разположение на базовите станции?

                  4)

                  Следва ли — ако отговорите на първия и/или втория въпрос са в смисъл, че по силата на член 26, параграф 5 от Директива 2002/22/ЕО, изменена с Директива 2009/136/ЕО, държавите членки трябва да гарантират установяването на местоположението, и/или отговорът на третия въпрос е в смисъл, че националната правна уредба е несъвместима с член 26, параграф 5 от Директива 2002/22/ЕО, изменена с Директива 2009/136/ЕО, в който се предвижда, че компетентните регулаторни органи трябва да установят критерии за точността и надеждността на предоставената информация за определяне на местоположението на лицето, осъществяващо повикването — националният съд при произнасянето си по обезщетението за вреди да установява наличие на пряка причинно-следствена връзка между нарушението на правото на Съюза и претърпените от частноправните субекти вреди, или е достатъчно да установи косвена причинно-следствена връзка между тях, ако по силата на националната правна уредба и/или съдебна практика, за да се ангажира отговорността, е достатъчно да се установи наличието на косвена причинно-следствена връзка между незаконните действия и претърпените от частноправните субекти вреди?

         (1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, 2002 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213).

         (2)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги, Директива 2002/58/ЕО относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации и Регламент (ЕО) № 2006/2004 за сътрудничество между националните органи, отговорни за прилагане на законодателството за защита на потребителите (ОВ L 337, 2009 г., стр. 11 и поправка ОВ L 241, 2013 г., стр. 9).


title: Дело T-463/18: Жалба, подадена на 30 юли 2018 г. — Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/40

      Жалба, подадена на 30 юли 2018 г. — Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)
      (Дело T-463/18)
      (2018/C 352/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Novartis AG (Базел, Швейцария) (представител: L. Junquera Lara, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз „SMARTSURFACE“ — заявка за регистрация № 16 492 076

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 май 2018 г. по преписка R 1765/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да постанови, че член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 не са пречка за регистрацията на въпросния знак (заявка за регистрация № 16 492 076) по отношение на стоките от клас 9, описани в заявката за регистрация, и

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-430/18: Иск, предявен на 29 юни 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/17

      Иск, предявен на 29 юни 2018 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
      (Дело C-430/18)
      (2018/C 352/22)
      Език на производството: испански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: T. Scharf, J. Rius, G. von Rintelen)

         Ответник: Кралство Испания

         Искания на ищеца

                  —

                  Да се обяви, че като не е приело преди 18 септември 2016 г. всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за изпълнението на Директива 2014/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 година относно съпоставимостта на таксите по платежните сметки, прехвърлянето на платежни сметки и достъпа до платежни сметки за основни операции (1), и при всички случаи като не е нотифицирало всички тези разпоредби на Комисията, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 29, параграф 1 от посочената директива;

                  —

                  да се наложи на Кралство Испания в съответствие с член 260, параграф 3 ДФЕС дневна парична санкция от 48 919,20 EUR, считано от датата на произнасянето на решението, с което се обявява неизпълнението на задължението за приемане или при всички случаи за нотифициране на Комисията на разпоредбите, необходими за изпълнението на Директива 2014/92/ЕС;

                  —

                  да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В съответствие с член 29, параграф 1 от Директива 2014/92/ЕС държавите членки трябва да приемат и публикуват до 18 септември 2016 г. законовите, подзаконовите и административни разпоредби, необходими за изпълнението на предвиденото в тази директива и да информират незабавно за това Комисията.
      Доколкото Кралство Испания не е извършило пълното транспониране на Директива 2014/92/ЕС и не е нотифицирало на Комисията мерките за транспониране, Комисията реши да предяви настоящия иск пред Съда.
      Комисията предлага да се наложи на Кралство Испания заплащането на дневна парична санкция от 48 919,20 EUR, считано от датата на произнасянето на решението, изчислена като се отчита тежестта, продължителността на нарушението и разубеждаващото действие във връзка с капацитета за плащане на посочената държава членка.

         (1)  ОВ L 257, 2014 г., стр. 214.


title: Дело T-473/18: Жалба, подадена на 27 юли 2018 г. — Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/40

      Жалба, подадена на 27 юли 2018 г. — Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter)
      (Дело T-473/18)
      (2018/C 352/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Getsmarter Online Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: I. Silcock, Barrister)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „getsmarter“ — заявка за регистрация № 16 565 939

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 10 май 2018 г. по преписка R 2632/2017-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-474/18: Жалба, подадена на 6 август 2018 г. — Veit/ЕЦБ

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/41

      Жалба, подадена на 6 август 2018 г. — Veit/ЕЦБ
      (Дело T-474/18)
      (2018/C 352/49)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sebastian Veit (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: K. Kujath, Rechtsanwalt)

         Ответник: Европейска централна банка

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 3 януари 2018 г., с което ответникът определя, че възнаграждението на жалбоподателя, считано от 1 януари 2018 г., съответства на степен F/G, стъпка 17,

                  —

                  да отмени решението от 25 май 2018 г., с което ответникът отхвърля искането на жалбоподателя възнаграждението му, считано от 1 януари 2018 г., да съответства на степен F/G, стъпка 83,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:

                  1.

                  Нарушение на принципа на равно третиране
                  Първо основание: ответникът вземал предвид само част от релевантния професионален опит на вътрешните кандидати за разлика от този на намиращите се при такива конкурси в сходно положение външни кандидати.

                  2.

                  Нарушение на принципа за общо задължение за полагане на грижи
                  Второ основание: ответникът неоснователно класирал жалбоподателя по-неблагоприятно от кандидатите, които все още не са в трудово правоотношение с него.


title: Дело T-481/18: Жалба, подадена на 1 август 2018 г. — Electroquímica Onubense/ECHA

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/42

      Жалба, подадена на 1 август 2018 г. — Electroquímica Onubense/ECHA
      (Дело T-481/18)
      (2018/C 352/50)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Electroquímica Onubense, S.L. (Palos de la Frontera, Испания) (представител: D. González Blanco, abogado)

         Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд да постанови ново решение, в което да постанови, че Electroquímica Onubense (EQO) отговаря на изискванията за МСП за целите на прилагане на таксите за регистрация на химикали в ECHA

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от твърдението, че изчислителният доклад за МСП, приложен към обжалваното решение се позовава на връзката на дружеството с ERCROS през годините 2013 и 2014, като авторът на доклада не е взел предвид такова важно обстоятелство като учредяването на дружеството през февруари 2015 г. с капитал от 3 000 EUR, минималният капитал, изискван по закон съгласно испанското търговско законодателство. В това отношение се твърди, че тежестта, дадена на капитала на новото дружество е била определяща за обявяването му за „малко предприятие“, тъй като в действителност EQO отговаря на изискванията на приложимата правна уредба и по всички критерии е участието на ERCROS в това предприятие не може да го превърне в „голямо предприятие“.

                  2.

                  Второто основание е изведено от твърдението, че ERCROS е било единствен съдружник в EQO в периода между учредяването на дружеството (18/02/15) и прехвърлянето на дяловете на SALINAS DEL ODIEL (02/06/15), при това по чисто конюнктурни или инструментални съображения, за да се улесни прехвърлянето на собствеността върху EQO на крайния собственик, SALINAS DEL ODIEL.

                  3.

                  Третото основание е изведено от твърдението, че в края на финансовата 2015 година вече няма участие на ERCROS (считано за „голямо предприятие“) в EQO както пряко, така и косвено, а е налице участие на SALINAS DE ONIEL (считано за „средно предприятие“).

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от твърдението, че релевантно за определяне на размера на предприятието EQO за целите на прилагането на разглежданата правна уредба, може да бъде единствено връзката на EQO с предприятието, което е негово дружество-майка към края на финансовата 2015 година — както е видно от счетоводните отчети за съответната година — а не чисто конюнктурната и инструментална връзка с дадено предприятие през референтната финансова година.

                  5.

                  Петото основание е изведено от твърдението, че прилагането на правилната такса не следва да е предвидената за голямо предприятие, а предвидената за средно предприятие, доколкото релевантната за целта връзка трябва да бъде установена между EQO и SALINAS DEL ODIEL, а не между EQO и ERCROS.


title: Дело T-487/18: Жалба, подадена на 14 август 2018 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/42

      Жалба, подадена на 14 август 2018 г. — Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)
      (Дело T-487/18)
      (2018/C 352/51)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Stada Arzneimittel AG (Бад Вилбел, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз „ViruProtect“ — заявка за регистрация № 16 295 511

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 4 юни 2018 г. по преписка R 1886/2017-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 75, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-491/18: Жалба, подадена на 14 август 2018 г. — Vafo Praha/EUIPO — Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/43

      Жалба, подадена на 14 август 2018 г. — Vafo Praha/EUIPO — Rutzinger-Kurpas (Meatlove)
      (Дело T-491/18)
      (2018/C 352/52)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Чешка република) (представител: M. Vojáček, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Susanne Rutzinger-Kurpas (Шпигелау, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Meatlove“ — заявка за регистрация № 15 557 374

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 юни 2018 г. по преписка R 264/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 46 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-492/18: Жалба, подадена на 15 август 2018 г. — Zhadanov/EUIPO (Scanner Pro)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/44

      Жалба, подадена на 15 август 2018 г. — Zhadanov/EUIPO (Scanner Pro)
      (Дело T-492/18)
      (2018/C 352/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Igor Zhadanov (Одеса, Украйна) (представител: P. Olson, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Scanner Pro“ — заявка за регистрация № 16 257 727

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 юни 2018 г. по преписка R 1812/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да регистрира марката със заявка № 016257727 за стоките от класове 9 и 42,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-495/18: Жалба, подадена на 17 август 2018 г. — Dermatest/EUIPO (DERMATEST)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/44

      Жалба, подадена на 17 август 2018 г. — Dermatest/EUIPO (DERMATEST)
      (Дело T-495/18)
      (2018/C 352/54)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Мюнстер, Германия) (представители: J. Bühling и D. Graetsch, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз „DERMATEST“ — заявка за регистрация № 17 542 986

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 юни 2018 г. по преписка R 426/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, възникнали в хода на настоящото производство, включително разноските в производството пред апелативния състав.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-496/18: Жалба, подадена на 17 август 2018 г. — OCU/ЕСП

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/45

      Жалба, подадена на 17 август 2018 г. — OCU/ЕСП
      (Дело T-496/18)
      (2018/C 352/55)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Мадрид, Испания) (представители: E. Martínez Martínez и C. López-Mélida de Ramón, abogados)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени окончателното решение (наричано по-нататък „окончателно решение“) от 19 юни 2018 г. на Апелативната комисия на Единния съвет за преструктуриране по преписка 54/2017, образувана срещу Единния съвет за преструктуриране,

                  —

                  да осъди „Апелативната комисия на Единния съвет за преструктуриране“ да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на основното право по член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ХОПЕС) и на принципа на зачитане на правото на защита (право на добра администрация под формата на достъп до документи с цел легитимно упражняване на правото на защита).

                              —

                              В това отношение се посочва, че обжалваното решение, с което Апелативната комисия не дава пълен достъп до документите, с които разполага Единният съвет за преструктуриране (ЕСП) и които са необходими за упражняване на легитимното право на защита, представлява тежко нарушение на основното право на добра администрация под формата на достъп до документи по член 41, параграф 2 от ХОПЕС и на основния принцип на общностното право за зачитане на правото на защита.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушение на разпоредбите, които изключват ограничението за поверителност и за търговски тайни при достъпа до документи, когато искането се прави при упражняване на правото на защита и на достъп до ефективна съдебна защита, предвидени в член 88 от Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стp. 1); в член 84 от Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стp. 190), и в член 53 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 2013 г., стр. 338).

                              —

                              В това отношение се твърди, че с обжалваното решение, с което Апелативната комисия не дава пълен достъп до документите, с които разполага ЕСП, се прилагат погрешно изключенията от общия достъп до документи, предвидени в посочената по-горе правна уредба, тъй като този достъп се иска в рамките на упражняването на правото на защита и на достъп до ефективна съдебна защита.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушението на основното право по член 41, параграф 2 ХОПЕС (право на добра администрация, що се отнася до задължението за мотивиране на актовете).

                              —

                              В това отношение се твърди, че обжалваното решение, с което Апелативната комисия не дава пълен достъп до документите, с които разполага ЕСП, представлява тежко нарушение на основното право на добра администрация, предвидено в член 41, параграф 2 от ХОПЕС, доколкото представлява неизпълнение на задължението за мотивиране на актовете.


title: Дело T-497/18: Жалба, подадена на 14 август 2018 г. — IAK — Forum International/EUIPO — Schwalb (IAK)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/46

      Жалба, подадена на 14 август 2018 г. — IAK — Forum International/EUIPO — Schwalb (IAK)
      (Дело T-497/18)
      (2018/C 352/56)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: IAK GmbH — Forum International (Кирхзартен, Германия) (представител: G. Wilke, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Ulrich Schwalb (Кьолн, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „IAK“ — заявка за регистрация № 9 843 533

         Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 юни 2018 г. по преписка R 1511/2017-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да измени обжалваното решение, така че заявката за обявяване на недействителност да бъде изцяло отхвърлена,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-498/18: Жалба, подадена на 20 август 2018 г. — ZPC Flis/EUIPO — Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

text:
               1.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 352/47

      Жалба, подадена на 20 август 2018 г. — ZPC Flis/EUIPO — Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)
      (Дело T-498/18)
      (2018/C 352/57)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Полша) (представител: M. Kondrat, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Есен, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Happy Moreno choco“ — Заявка за регистрация № 15 028 087

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 31 май 2018 г. по преписка R 1464/2017-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение и да върне преписката на EUIPO за преразглеждане
                  или

                  —

                  да измени обжалваното решение, като постанови, че не са налице относителни основания да се откаже регистрацията на търговската марка „Happy Moreno choco“ със заявка за регистрация № 015028087 за всички стоки от класове 30 и 35 и че марката следва да бъде регистрирана,

                  —

                  да възложи съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на принципа на правна сигурност.


title: Дело T-623/16: Решение на Общия съд от 19 септември 2018 г. — Volkswagen/EUIPO — Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MAIN AUTO WHEELS“ — По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз „VW“ — Относително основание за отказ — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Задължение за мотивиране — Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент 2017/1001)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/33

      Решение на Общия съд от 19 септември 2018 г. — Volkswagen/EUIPO — Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
      (Дело T-623/16) (1)

      ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MAIN AUTO WHEELS“ - По-ранни фигуративни марки на Европейския съюз „VW“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Задължение за мотивиране - Член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент 2017/1001))
      (2018/C 399/44)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представители: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus и J. Engberding, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Söder и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Paalupaikka Oy (Иисалми, Финландия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 юли 2016 г. (преписка R 2189/2015-4), постановено в производство по възражение между Volkswagen и Paalupaikka.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Volkswagen AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 383, 17.10.2016 г.


title: Дело C-450/18: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Gerona (Испания), постъпило на 9 юли 2018 г. — WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/18

      Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Gerona (Испания), постъпило на 9 юли 2018 г. — WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social
      (Дело C-450/18)
      (2018/C 399/26)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Social de Gerona

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WA

         Ответник: Instituto Nacional de la Seguridad Social

         Преюдициален въпрос

      Нарушава ли принципа на равно третиране, който забранява всяка форма на дискриминация, основана на пола, закрепен в член 157 от Договора за функционирането на Европейския съюз и в Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд, изменена с Директива 2002/73/EO (1) и преработена с Директива 2006/54/ЕО (2) от 5 юли 2006 г., национална правна уредба (по-конкретно член 60, параграф 1 от Ley General de Seguridad Social (Общ закон за социалното осигуряване), която, въз основа на техния демографски принос за социалното осигуряване, признава право на добавка към пенсията на жените, които са имали рождени или осиновени деца и които получават зависеща от вноски пенсия за осигурителен стаж и възраст, наследствена пенсия или пенсия за инвалидност по който и да е режим от системата за социално осигуряване, но не признава това право на мъжете в еднакво положение?

         (1)  Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета за прилагането на принципа на равно третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионално обучение и повишаване, и условията на труд (ОВ L 269, 2002 г., стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 143).

         (2)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (
            ОВ L 204, 2006 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).


title: Дело C-346/17 P: Решение на Съда (трети състав) от 6 септември 2018 г. — Christoph Klein/Европейска комисия, Федерална република Германия (Обжалване — Член 340, втора алинея ДФЕС — Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз — Директива 93/42/ЕИО — Медицински изделия — Член 8, параграфи 1 и 2 — Процедура съгласно защитните разпоредби — Нотифициране от държава членка на решение, с което се налага забрана за пускане на пазара на медицинско изделие — Липса на решение на Европейската комисия — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се цели да се предоставят права на частноправните субекти — Причинно-следствена връзка между поведението на институцията и твърдяната вреда — Доказателства за наличието и размера на вредата)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/9

      Решение на Съда (трети състав) от 6 септември 2018 г. — Christoph Klein/Европейска комисия, Федерална република Германия
      (Дело C-346/17 P) (1)

      ((Обжалване - Член 340, втора алинея ДФЕС - Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз - Директива 93/42/ЕИО - Медицински изделия - Член 8, параграфи 1 и 2 - Процедура съгласно защитните разпоредби - Нотифициране от държава членка на решение, с което се налага забрана за пускане на пазара на медицинско изделие - Липса на решение на Европейската комисия - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се цели да се предоставят права на частноправните субекти - Причинно-следствена връзка между поведението на институцията и твърдяната вреда - Доказателства за наличието и размера на вредата))
      (2018/C 399/11)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Christoph Klein (представител: H.-J. Ahlt, Rechtsanwalt)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: G. von Rintelen, A. Sipos и A. C. Becker), Федерална република Германия

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 28 септември 2016 г., Klein/Комисия (T-309/10 RENV, непубликувано, EU:T:2016:570), в частта, в която се приема, че г-н Christoph Klein не е доказал наличието на пряка и достатъчна причинно-следствена връзка, която да обоснове отговорността на Европейския съюз.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Отхвърля иска на г-н Christoph Klein за обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял в резултат от неизпълнението от страна на Европейската комисия на задълженията ѝ съгласно член 8 от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия.

                  4)

                  Г-н Christoph Klein и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски, свързани както с първоинстанционните производства, така и с производствата по обжалване.

                  5)

                  Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски, свързани с първоинстанционните производства.

         (1)  ОВ C 300, 11.9.2017 г.


title: Дело C-79/17: Определение на Съда (осми състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich — Австрия) — Производства, образувани по жалби на Gmalieva s.r.o. и др. (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на съда — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Монопол върху хазартните игри в държава членка — Национална правна уредба, която забранява експлоатирането на игрални автомати без предварително разрешение от административните органи)

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/12

      Определение на Съда (осми състав) от 6 септември 2018 г. (преюдициално запитване от Landesverwaltungsgericht Oberösterreich — Австрия) — Производства, образувани по жалби на Gmalieva s.r.o. и др.
      (Дело C-79/17) (1)

      ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на съда - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Монопол върху хазартните игри в държава членка - Национална правна уредба, която забранява експлоатирането на игрални автомати без предварително разрешение от административните органи))
      (2018/C 399/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me GmbH, Haydar Demir

         в присъствието на: Landespolizeidirektion Oberösterreich

         Диспозитив

      Запитващата юрисдикция следва да установи с оглед на насоките, предоставени от Съда на Европейския съд по-специално в решение от 30 април 2014 г., Pfleger и др. (C-390/12, EU:C:2014:281), дали национален правен режим на монопола върху хазартните игри като разглеждания в главното производство трябва да се квалифицира като съгласуван с оглед на членове 56 и сл. ДФЕС, когато в рамките на национално съдебно производство е установено, че:

                  —

                  пристрастяването към хазарта не представлява обществен проблем, който обосновава намеса от страна на държавата,

                  —

                  забранените хазартни игри водят само до административни нарушения, а не до престъпления,

                  —

                  годишните държавни приходи от хазартни игри са повече от 500 милиона евро, или 0,4 % от годишния бюджет, и,

                  —

                  рекламите от страна на концесионерите имат за цел основно да подбудят към хазарта все още неучаствали в такива игри лица.

         (1)  ОВ C 178, 6.6.2017 г.


title: Дело C-36/18: Определение на председателя на Съда от 27 юли 2018 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               5.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/31

      Определение на председателя на Съда от 27 юли 2018 г. — Европейска комисия/Република Гърция
      (Дело C-36/18) (1)

      (2018/C 399/40)
      Език на производството: гръцки
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 94, 12.3.2018 г.


title: Дело T-313/17: Решение на Общия съд от 3 октомври 2018 г. — Wajos/EUIPO (Форма на бутилка) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на бутилка — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/55

      Решение на Общия съд от 3 октомври 2018 г. — Wajos/EUIPO (Форма на бутилка)
      (Дело T-313/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз - Форма на бутилка - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])
      (2018/C 427/70)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Wajos GmbH (Дор, Германия) (представители: J. Schneiders, R. Krillke и B. Schneiders, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: A. Graul и M. Fischer)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2017 г. (преписка R 1526/2016-1) относно заявка за регистрация на триизмерния знак, съставляващ форма на бутилка, като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 15 февруари 2017 г. (преписка R 1526/2016-1).

                  2)

                  Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 231, 17.7.2017 г.


title: Дело C-620/18: Жалба, подадена на 2 октомври 2018 г. — Унгария/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/31

      Жалба, подадена на 2 октомври 2018 г. — Унгария/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-620/18)
      (2018/C 427/40)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Унгария (представители: M.Z. Fehér, M.M. Tátrai и G. Tornyai)

         Ответник: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени Директива (ЕС) 2018/957 на Европейския парламент и на Съвета от 28 юни 2018 година за изменение на Директива 96/71/ЕО относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (1) или, при условията на евентуалност,

                  —

                  да се отмени член 1, точка 2, буква a) от Директива (ЕС) 2018/957 на Европейския парламент и на Съвета, с който са приети буква в) и третата алинея от новия член 3, параграф 1 от Директива 96/71/ЕО,

                  —

                  да се отмени член 1, точка 2, буква б) от Директива (ЕС) 2018/957 на Европейския парламент и на Съвета, с който в член 3 от Директива 96/71/ЕО е добавен параграф 1а,

                  —

                  да се отмени член 1, точка 2, буква в) от Директива (ЕС) 2018/957 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  да се отмени член 3, параграф 3 от Директива (ЕС) 2018/957 на Европейския парламент и на Съвета и

                  —

                  да се осъдят Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Унгарското правителство изтъква пет основания за отмяна:

                  1.

                  На първо място, в жалбата си унгарското правителство твърди, че обжалваната директива не е приета на правилното правно основание, тъй като, предвид предмета и съдържанието ѝ, посочената директива — в отклонение от законодателното разрешение, дадено, що се отнася до свободното на предоставяне на услуги, в член 53, параграф 1 ДФЕС и в член 62 ДФЕС, които са посочени като правно основание за приемане на директивата — има за единствена или поне главна цел осигуряване на закрила на работниците, поради което законодателят на Съюза е трябвало да избере член 153 ДФЕС като единствено или поне главно основание за приемането ѝ (първо основание на жалбата).

                  2.

                  На второ място, унгарското правителство счита, че обжалваната директива противоречи на член 153, параграф 5 ДФЕС, който изключва възможността за приемане на правна уредба на Съюза в областта на трудовите възнаграждения, доколкото, като е предвидил, че възнаграждението на работниците трябва да съответства на действащата правна уредба в държавата членка, където те се командироват, законодателят на Съюза е приел разпоредба, отнасяща се основно до трудовите възнаграждения. Законодателят на Съюза е избрал посоченото в обжалваната директива правно основание за приемането ѝ, тъй като си е дал сметка, че при липса на компетентност на Съюза, това е единствената възможност за уреждане на въпроса за възнагражденията, който е един от основните въпроси, уредени в тази директива, и по този начин е злоупотребил с правомощията си (второ основание на жалбата).

                  3.

                  На трето място, унгарското правителство счита, че обжалваната директива противоречи на член 56 ДФЕС, където е закрепено свободното предоставяне на услуги, тъй като задълженията и ограниченията, които посочената директива налага на установените в държава членка предприятия, които командироват работници в друга държава членка в рамките на предоставяне на услуги, са дискриминационни, ненужни и непропорционални спрямо преследваната цел. Освен това, предвиденото в обжалваната директива във връзка с транспорта противоречи на член 58, параграф 1 ДФЕС (трето основание на жалбата).

                  4.

                  На четвърто място, унгарското правителство счита, че обжалваната директива противоречи на член 56 ДФЕС, където е закрепено свободното предоставяне на услуги, тъй като изключва от приложното си поле упражняването на посочената свобода, що се отнася до правото на стачка или на предприемане на други действия, обхванати от системите на трудови правоотношения в държавите членки, както и що се отнася до правото на договаряне, сключване и изпълнение на колективни трудови договори и на предприемане на колективни действия (четвърто основание на жалбата).

                  5.

                  На пето място обжалваната директива противоречи на Регламент (ЕО) № 593/2008 относно приложимото право към договорни задължения (2), както и на принципите на правна сигурност и на законодателна яснота, тъй като изменя прилагането на Регламент № 593/2008 без да изменя неговия текст и по този начин създава значителна правна несигурност, що се отнася до правилното прилагане на регламента. Принципите на законодателна яснота и съответно правна сигурност са нарушени и поради липсата в обжалваната директива на определение на понятието „възнаграждение“ и несигурността, свързана с тълкуването на това понятие (пето основание на жалбата).

         (1)  ОВ L 173, 2018 г., стр. 16.

         (2)  ОВ L 177, 2008 г., стр. 6.


title: Дело C-522/18: Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 9 август 2018 г. — DŚ/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/8

      Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 9 август 2018 г. — DŚ/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle
      (Дело C-522/18)
      (2018/C 427/12)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Najwyższy

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: DŚ

         Ответник: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли разпоредбите на член 19, параграф 1, второ изречение ДЕС във връзка с член 4, параграф 3, трето изречение ДЕС, член 2 ДЕС, член 267, трета алинея ДФЕС и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че
                  е налице нарушение на принципа на несменяемост на съдиите, който е част от принципите на ефективна съдебна защита и на правова държава, когато националният законодател понижи възрастта за пенсиониране (пенсионната възраст) на съдиите в действащия като последна инстанция съд на държава членка (например от 70 на 65 години) и новата, по-ниска пенсионна възраст, се прилага спрямо действащи съдии, без да се дава възможност на съответния съдия сам да реши дали да се възползва от по-ниската пенсионна възраст?

                  2)

                  Трябва ли разпоредбите на член 19, параграф 1, второ изречение ДЕС във връзка с член 4, параграф 3, трето изречение ДЕС, член 2 ДЕС, член 267, трета алинея ДФЕС и член 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че
                  се нарушават принципът на правовата държава и необходимата степен на независимост, гарантираща ефективна съдебна защита по делата, свързани с правото на Съюза, когато в нарушение на принципа на несменяемост на съдиите националният законодател понижи от 70 на 65 години обичайната възраст, до която съдия в действащия като последна инстанция съд на държава членка може да заема съдийска длъжност, а възможността му да продължи да изпълнява тази длъжност зависи от дискреционното съгласие на орган на изпълнителната власт?

                  3)

                  Трябва ли разпоредбите на член 2 и на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) да се тълкуват в смисъл, че представляват дискриминация, основана на възраст, понижаването на възрастта за пенсиониране (пенсионната възраст) на съдиите в действащия като последна инстанция съд на държава членка и поставянето на възможността действащ съдия от този съд, достигнал новата, по-ниска възраст за пенсиониране, да продължи да изпълнява длъжността си в зависимост от съгласието на орган на изпълнителната власт?

                  4)

                  Трябва ли разпоредбите на член 2 във връзка с членове 9 и 11 от Директива 2000/78, както и във връзка с членове 21 и 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че
                  при наличие на дискриминация, основана на възраст, по отношение на съдиите в действащия като последна инстанция съд на държава членка, дължаща се на понижаването на възрастта за пенсиониране (пенсионната възраст) от предвидените дотогава 70 на 65 години, този съд, когато разглежда дело в състав, включващ съдия, за когото тези национални дискриминационни норми пораждат последици и който не е изразил желание да се възползва от новата пенсионна възраст, е длъжен, за да се произнесе по предварителния въпрос относно съдебния състав, да откаже да приложи националните разпоредби, които са в противоречие с Директива 2000/78 и с член 21 от Хартата, и да продължи да заседава с участието на този съдия, когато този подход е единственият резултатен начин да се осигури ефективна съдебна защита на правата, които съдията черпи от правния ред на Съюза?

                  5)

                  Трябва ли разпоредбите на член 19, параграф 1, второ изречение ДЕС във връзка с член 4, параграф 3, трето изречение ДЕС, член 2 ДЕС, член 267 ДФЕС и член 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че
                  правовата държава следва да се счита за основна ценност на Европейския съюз до такава степен, че при съмнение относно съвместимостта с тази ценност и свързания с нея принцип на ефективна съдебна защита — що се отнася до независимостта на съдилищата и действащите съдии — на национални разпоредби, понижаващи възрастта за пенсиониране (пенсионната възраст) на съдиите съгласно изложения в първите два въпроса ред, националният съд трябва да разполага с правомощието служебно да спре прилагането на национални разпоредби, поставящи под съмнение принципа на несменяемост на съдиите, по отношение на всички съдии, попадащи в приложното поле на тези разпоредби?

         (1)  ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


title: Дело T-374/17: Решение на Общия съд от 10 октомври 2018 г. — Cuervo y Sobrinos 1882/EUIPO — A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882“ — По-ранни национални словни марки „CUERVO Y SOBRINO“ — Относително основание за отказ — Сходство на стоките — Сходство на знаците — Член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 60, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Недобросъвестност — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/55

      Решение на Общия съд от 10 октомври 2018 г. — Cuervo y Sobrinos 1882/EUIPO — A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882)
      (Дело T-374/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882“ - По-ранни национални словни марки „CUERVO Y SOBRINO“ - Относително основание за отказ - Сходство на стоките - Сходство на знаците - Член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 60, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 59, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])
      (2018/C 427/71)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Cuervo y Sobrinos 1882, SL (Мадрид, Испания) (представители: първоначално S. Ferrandis González и V. Balaguer Fuentes, впоследствие S. Ferrandis González, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Crawcour и D. Hanf)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: A. Salgado Nespereira, SA (Оренсе, Испания) (представител: J. L. Rivas Zurdo, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 март 2017 г. (досие R 1141/2016-4), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни A. Salgado Nespereira и Cuervo y Sobrinos 1882.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Отхвърля насрещната жалба.

                  3)

                  Cuervo y Sobrinos 1882, SL понася направените от него съдебни разноски и половината от съдебните разноски на EUIPO.

                  4)

                  A. Salgado Nespereira, SA понася направените от него съдебни разноски и половината от съдебните разноски на EUIPO.

         (1)  ОВ C 256, 7.8.2017 г.


title: Дело C-628/18: Иск, предявен на 5 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Република Словения

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/32

      Иск, предявен на 5 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Република Словения
      (Дело C-628/18)
      (2018/C 427/41)
      Език на производството: словенски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: T. Scharf, G. von Rintelen, B. Rous Demiri)

         Ответник: Република Словения

         Искания на ищеца

      Комисията иска от Съда:

                  —

                  да установи, че като не е приела (всички) законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за спазването на Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директива 2002/92/ЕО и на Директива 2011/61/ЕС, както и с Директива (ЕС) 2016/1034 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2016 година за изменение на Директива 2014/65/ЕС относно пазарите на финансови инструменти, или като не е уведомила Комисията за приемането на такива разпоредби, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 93 от Директива 2014/65/ЕС, изменен с член 1 от Директива (ЕС) 2016/1034,

                  —

                  да осъди на Република Словения на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да заплати периодична имуществена санкция в размер на 7 224 EUR дневно, считано от датата на обявяването на решението по настоящото дело, за неизпълнението на задължението ѝ за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/65/ЕС и 2016/1034/ЕС,

                  —

                  да осъди Република Словения на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да заплати еднократно платима сума в размер на 1 978 EUR дневно, умножена по броя на дните, през които е било налице нарушението, до минималния размер от 496 000 EUR и

                  —

                  да осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Съгласно член 93 от Директива 2014/65/ЕС, изменен с член 1 от Директива 2016/1034/ЕС, държавите членки приемат и публикуват до 3 юли 2017 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазването на тази директива, и незабавно ги съобщават на Комисията. Тъй като до изтичане на посочения срок Република Словения не ѝ е съобщила мерките за транспониране на посочената директива, Комисията е решила да сезира Съда.
      С иска си Комисията цели Република Словения да бъде осъдена да заплати еднократно платима сума и периодична имуществена санкция.
      Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 3 юли 2017 г.


title: Дело T-435/17: Решение на Общия съд от 25 септември 2018 г. — Grendene/EUIPO — Hipanema (HIPANEMA) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Фигуративна марка „HIPANEMA“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз и по-ранна национална фигуративна марка „Ipanema“ и „iPANEMA“ — Относително основание за отказ — Липса на сходство между стоките — Естетическо допълване — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/56

      Решение на Общия съд от 25 септември 2018 г. — Grendene/EUIPO — Hipanema (HIPANEMA)
      (Дело T-435/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейския съюз - Фигуративна марка „HIPANEMA“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз и по-ранна национална фигуративна марка „Ipanema“ и „iPANEMA“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между стоките - Естетическо допълване - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2018/C 427/72)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Grendene, SA (Собрал, Бразилия) (представител: J. L. de Castro Hermida, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Hipanema (Париж, Франция) (представител: M. Witukiewicz Sebban, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 20 януари 2017 г. (преписка R 629/2016-2), постановено в производство по възражение със страни Grendene и Hipanema

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Grendene, SA да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 283, 28.8.2017 г.


title: Дело T-591/18: Жалба, подадена на 2 октомври 2018 г. — ZD/Парламент

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/97

      Жалба, подадена на 2 октомври 2018 г. — ZD/Парламент
      (Дело T-591/18)
      (2018/C 427/128)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: ZD (представител: S. Pappas, avocat)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени решението за отстраняване от длъжност,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първото основание е изведено от нарушение на правото на защита и на принципа на добра администрация, тъй като администрацията не е изслушала жалбоподателя преди приемане на решението, въпреки че е било възможно да се проведе изслушване, без да се засегнат интересите на разследването или на службата.

                  2.

                  Второто основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като твърдението за сериозно нарушение, на което се основава обжалваното решение, е лаконично, неясно и не е нито обосновано, нито подкрепено с конкретни доказателства, които да показват, че са налице достатъчно съмнения, които могат да доведат до извода, че жалбоподателят не е изпълнил задълженията си, установени в Правилника за длъжностните лица.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като администрацията е могла да приеме по-малко строги мерки и същевременно да гарантира нуждите на разследването.

                  4.

                  Четвъртото основание е изведено от нарушение на задължението за полагане на грижа, тъй като, от една страна, администрацията не е претеглила интересите на жалбоподателя и тези на службата, и по-специално факта, че жалбоподателят работи от петнадесет години в Парламента, има отлични отношения с преките си ръководители и много добри атестационни доклади, и от друга страна, това решение, което бързо е направено публично достояние, засяга личността и репутацията му.


title: Дело C-637/18: Иск, предявен на 12 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Унгария

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/33

      Иск, предявен на 12 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Унгария
      (Дело C-637/18)
      (2018/C 427/42)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: K. Petersen и K. Talabér-Ritz)

         Ответник: Унгария

         Искания на ищеца

                  —

                  Да се обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си по силата на член 13, параграф 1 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (1), като не е спазила всяка година, считано от 1 януари 2005 г., по систематичен и продължаващ начин дневната пределно допустима стойност на концентрацията на ПЧ10 в зоните на Будапеща (HU0001) и долината на Сайо (HU0008).

                  —

                  да се обяви, че Унгария не е изпълнила задълженията си по член 13, параграф 1 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа, като не е спазила всяка година, считано от 11 юни 2011 г. —с изключение на 2014 г. — по систематичен и продължаващ начин, дневните пределно допустими стойности на концентрацията на ПЧ10 в зоната в областта на Печ (HU0006).

                  —

                  да се обяви, че считано от 11 юни 2010 г. Унгария не е изпълнила задължението си по член 23, параграф 1 във връзка с приложение XV от Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа, предвидено по-специално във втора алинея от този член, периодът на превишаване на пределно допустимите стойности да бъде възможно най-кратък.

                  —

                  да се осъди Унгария да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Считано от 1 януари 2005 г. дневната пределно допустима стойност на ПЧ10 е увеличена в две зони на качество на атмосферния въздух, а считано от 11 юни 2011 г. в още една зона. Въпреки това нарушение на член 13, параграф 1 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50, в разрез с предвиденото в член 23, параграф 1, втора алинея от Directiva 2008/50 Унгария не е приела никаква подходяща мярка в рамките на плановете за качество на атмосферния въздух, с цел периодът на превишаване на пределните стойности да бъде възможно най-кратък.
      Неефикасността на въпросните мерки произтича, inter alia, от периода на превишаване на пределно допустимите стойност, от нивото и изменението на същите и от подробния анализ на плановете за качеството на атмосферния въздух, приети от унгарските власти.

         (1)  ОВ L 152, 2008 г., стр. 1.


title: Дело C-532/18: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 14 август 2018 г. — GN, представлявана от бащата HM/ZU, в качеството на синдик в производството по несъстоятелност на Niki Luftfahrt GmbH

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/9

      Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 14 август 2018 г. — GN, представлявана от бащата HM/ZU, в качеството на синдик в производството по несъстоятелност на Niki Luftfahrt GmbH
      (Дело C-532/18)
      (2018/C 427/13)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец: GN, представлявана от бащата HM

         Ответник: ZU, в качеството на синдик в производството по несъстоятелност на Niki Luftfahrt GmbH

         Преюдициален въпрос

      Налице ли е пораждаща отговорност на въздушния превозвач „злополука“ по смисъла на член 17, параграф 1 от Конвенцията за уеднаквяване на някои правила за международния въздушен превоз, сключена в Монреал на 28 май 1999 г., подписана от Европейската общност на 9 декември 1999 г. на основание член 300, параграф 2 ЕО и одобрена от нейно име с Решение 2001/539/ЕО (1) на Съвета от 5 април 2001 година („Конвенцията от Монреал“), когато чаша с горещо кафе, която е сервирана на монтираната на предната седалка масичка в летящ във въздуха самолет, се хлъзне и падне по неизяснена причина, вследствие на което пътник претърпи изгаряне?

         (1)  Решение на Съвета от 5 април 2001 година относно сключването от Европейската общност на Конвенцията за уеднаквяване на някои правила за международния въздушен превоз (Конвенцията от Монреал) (ОВ L 194, 2001 г., стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 112).


title: Дело T-732/17: Определение на Общия съд от 18 септември 2018 г. — Dreute/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Командироване в интерес на службата — Прехвърляне — Отпадане на правния интерес — Частична липса на основание за произнасяне — Жалба, която отчасти е явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/74

      Определение на Общия съд от 18 септември 2018 г. — Dreute/Парламент
      (Дело T-732/17) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Командироване в интерес на службата - Прехвърляне - Отпадане на правния интерес - Частична липса на основание за произнасяне - Жалба, която отчасти е явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание)
      (2018/C 427/100)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Olivier Dreute (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)

         Ответник: Европейски парламент (представители: L. Darie и R. Ignătescu)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, целящо, от една страна, отмяната, първо на решението на генералния секретар на Парламента от 30 януари 2017 г. за преназначаването на жалбоподателя в рамките на посочената институция, второ, на решението на председателя на Парламента от 20 юли 2017 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя, както и, доколкото е необходимо, на решението на генералния секретар на Парламента от 12 юли 2017 г. за командироването на жалбоподателя в интерес на службата в Европейската комисия, и от друга страна, поправянето на вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като явно недопустима в частта ѝ, насочена към отмяната на решението на генералния секретар на Европейския парламент от 12 юли 2017 г.

                  2)

                  Липсва основание за постановяване на решение по същество по искането за отмяна на решението на генералния секретар на Парламента от 30 януари 2017 г. и по решението от 20 юли 2017 г., с което се отхвърля административната жалба на г-н Oliver Dreute срещу последното.

                  3)

                  Отхвърля искането за обезщетение като явно лишено от всякакво правно основание.

                  4)

                  Осъжда г-н Dreute да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 13, 15.1.2018 г.


title: Дело T-448/17: Решение на Общия съд от 27 септември 2018 г. — Sevenfriday/EUIPO — Seven (SEVENFRIDAY) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „SEVENFRIDAY“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „SEVEN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/57

      Решение на Общия съд от 27 септември 2018 г. — Sevenfriday/EUIPO — Seven (SEVENFRIDAY)
      (Дело T-448/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „SEVENFRIDAY“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „SEVEN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2018/C 427/73)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sevenfriday AG (Цюрих, Швейцария) (представители: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini и G. Bellomo, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Seven SpA (Леини, Италия) (представител: L. Trevisan, avocat)

         Предмет

      Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 май 2017 г. (преписка R 2291/2016-2), постановено в производство по възражение със страни Seven и Sevenfriday

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Sevenfriday AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 300, 11.9.2017 г.


title: Дело C-644/18: Иск, предявен на 13 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/34

      Иск, предявен на 13 октомври 2018 г. — Европейска комисия/Италианска република
      (Дело C-644/18)
      (2018/C 427/43)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и K. Petersen)

         Ответник: Италианска република

         Искания на ищеца

      Ищецът иска от Съда:

                  1)

                  да установи, че като е превишила систематично и непрекъснато стойностите на концентрация на ПЧ10 — превишаване, което продължава понастоящем,

                              a)

                              по отношение на дневните прагове

                                          —

                                          считано от 2008 г., в следните зони: IT1212 (зона Долина на Сако); IT1215 (агломерация на Рим); IT1507 (бивша зона IT1501, зона на оздравителни мерки — район Неапол и Казерта); IT0892 (Емилия Романя, Западна равнина); зона IT0893 (Емилия Романя, Източна равнина); IT0306 (агломерация на Милано); IT0307 (агломерация на Бергамо); IT0308 (агломерация на Бреша); IT0309 (Ломбардия, равнина с висока урбанизация A); IT0310 (Ломбардия, равнина с висока урбанизация B); IT0312 (Ломбардия, долина D); IT0119 (Пиемонт равнина); зона IT0120 (Пиемонт хълм),

                                          —

                                          считано от 2009 г. в следните зони: IT0508 и IT0509 (бивша зона IT0501, агломерация Венеция-Тревизо); IT0510 (бивша зона IT0502, агломерация на Падуа); IT0511 (бивша зона IT0503, агломерация на Виченца); IT0512 (бивша зона IT0504, агломерация на Верона); IT0513 и IT0514 (бивша зона IT0505, зона A1 — провинция Венето),

                                          —

                                          в зона IT0907 (зона на Прато Пистоя) от 2008 г. до 2013 г. и отново, считано от 2015 г.; в зоните IT0909 (зона Валдарно Писано и Пиана Лукезе) и IT0118 (агломерация на Торино) от 2008 г. до 2012 г. и отново, считано от 2014 г.; в зоните IT1008 (котловинна зона на Терни) и IT1508 (бивша зона IT1504, хълмиста крайбрежна зона на Беневенто) от 2008 г. до 2009 г. и отново, считано от 2011 г.; в зона IT1613 (Пуля — промишлена зона) през 2008 г. и отново, считано от 2011 г.; в зона IT1911 (агломерация на Палермо) от 2008 г. до 2012 г., през 2014 г. и считано от 2016 г., и

                              б)

                              по отношение на годишните прагове в зоните:
                              IT1212 (Долина на Сако) от 2008 г. и без прекъсване поне до 2016 г.; IT0508 и IT0509 (бивша зона IT0501, агломерация Венеция-Тревизо) през 2009 г., през 2011 г. и считано от 2015 г.; IT0511 (бивша зона IT0503, агломерация на Виченца) през 2011 г., през 2012 г. и считано от 2015 г.; IT0306 (агломерация на Милано), IT0308 (агломерация на Бреша), IT0309 (Ломбардия, равнина с висока урбанизация A) и IT0310 (Ломбардия, равнина B) от 2008 г. до 2013 г. и считано от 2015 г.; IT0118 (агломерация на Торино) от 2008 г. до 2012 г. и считано от 2015 г., Италианската република не е изпълнила задължението си, предвидено в член 13 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50/ЕО, и

                  2)

                  да установи, че като не е приела, считано от 11 юни 2010 г., подходящи мерки, за да осигури спазването на пределно допустимите стойности за ПЧ10 в зоните, посочени в точка 1 по-горе, Италианската република не е изпълнила задълженията си, наложени с член 23, параграф 1 от Директива 2008/50/ЕО, отделно и във връзка с приложение XV, раздел A от тази директива, и в частност задължението, посочено в член 23, параграф 1, втора алинея от директивата, да гарантира, че периодът на превишаване на пределно допустимите стойности, предвидени в тази разпоредба, е възможно най-кратък, и

                  3)

                  да осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С първото основание на иска Комисията твърди, че получените данни за концентрацията на ПЧ10 във въздуха показват наличието на систематично и непрекъснато нарушение на член 13 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ L 50, 2015 г., стр. 1). Съгласно тези разпоредби равнището на концентрация на посочените вещества не може да надвишава определени дневни и годишни прагове. В някои зони посочените прагове са били нарушавани без прекъсване за повече от десет години.
      С второто основание на иска Комисията счита, че Италианската република не е изпълнила задълженията по член 23, параграф 1 от директивата, отделно и във връзка с приложение XV, раздел A от Директива 2008/50/ЕО. Всъщност, на първо място, плановете за качеството на въздуха, приети след превишаванията на пределно допустимите стойности на концентрация на ПЧ10, не позволяват нито да се достигат споменатите пределно допустими стойности, нито превишаването им да се свежда до възможно най-кратък период. На второ място, много от тези планове не включват информацията, която се изисква в раздел A от приложение XV към Директивата — информация, чието съобщаване е задължително съгласно член 23, параграф 1, трета алинея от същата.


title: Дело T-775/17: Определение на Общия съд от 24 септември 2018 г. — Estampaciones Rubí/Комисия (Жалба за отмяна и искане за установяване на неправомерно бездействие — Държавни помощи — Данъчни предимства, предоставени от териториална единица на държава членка — Схема за помощи, обявена за несъвместима с вътрешния пазар — Изпълнение на решението — Задължение за проверка на индивидуалното положение на получателите — Липса на становище от страна на Комисията — Необжалваем акт — Недопустимост)

text:
               26.11.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 427/75

      Определение на Общия съд от 24 септември 2018 г. — Estampaciones Rubí/Комисия
      (Дело T-775/17) (1)

      (Жалба за отмяна и искане за установяване на неправомерно бездействие - Държавни помощи - Данъчни предимства, предоставени от териториална единица на държава членка - Схема за помощи, обявена за несъвместима с вътрешния пазар - Изпълнение на решението - Задължение за проверка на индивидуалното положение на получателите - Липса на становище от страна на Комисията - Необжалваем акт - Недопустимост)
      (2018/C 427/101)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Estampaciones Rubí, SAU (Vitoria-Gasteiz, Испания) (представители: D. Armesto Macías и K. Caminos García, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители B. Stromsky и P. Němečková)

         Предмет

      Главно искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решенията на Комисията, за които се твърди, че се съдържат в документите от 4 декември 2012 г. и 26 март 2013 г., озаглавени съответно „Баски данъчни спорове — Производство за установяване на неизпълнение на задължения 2007/2215 — Неформално съобщение в отговор на писмото от 7 ноември (Álava)“ и „Баски данъчни спорове — Производство за установяване на неизпълнение на задължения 2007/2215 (Álava) — Неформално съобщение в отговор на писмата, изпратени на 22 февруари, 4 март и 12 март 2013 г. (Álava)“; при условията на евентуалност, искане на основание член 265 ДФЕС за установяване на неправомерното бездействие на Комисията, състоящо се в мълчанието на същата по искането на жалбоподателя в писмото му от 28 юли 2017 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима в нейната цялост.

                  2)

                  Estampaciones Rubí, SAU понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 32, 29.1.2018 г.