title: Дело T-303/08: Решение на Общия съд от 9 декември 2010 г. — Tresplain Investments/СХВП — Hoo Hing (Golden Elephant Brand) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността Golden Elephant Brand — Нерегистрирана национална фигуративна марка GOLDEN ELEPHANT — Относително основание за отказ — Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка — Режим на иска за злоупотреба с наименование (action for passing off) по common law — Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Член 73 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент № 207/2009) — Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009) — Нови правни основания — Член 48, параграф 2 от Процедурния правилник)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/35

         Решение на Общия съд от 9 декември 2010 г. — Tresplain Investments/СХВП — Hoo Hing (Golden Elephant Brand)
   (Дело T-303/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „Golden Elephant Brand“ - Нерегистрирана национална фигуративна марка „GOLDEN ELEPHANT“ - Относително основание за отказ - Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка - Режим на иска за злоупотреба с наименование (action for passing off) по common law - Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Член 73 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент № 207/2009) - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009) - Нови правни основания - Член 48, параграф 2 от Процедурния правилник)
   2011/C 30/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tresplain Investments Ltd (Tsing Yi, Hong Kong, Китай) (представител: D. McFarland, barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Novais Gonçalves)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Essex, Обединеното кралство) (представител: M. Edenborough, barrister)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 г. (преписка R 889/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между Hoo Hing Holdings Ltd и Tresplain Investments Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Отхвърля исканията на Hoo Hing Holdings Ltd за частична отмяна и изменение на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 7 май 2008 г. (преписка R 889/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между Hoo Hing Holdings и Tresplain Investments Ltd.

               3.

               Tresplain Investments понася направените от него и от СХВП съдебни разноски, както и половината от направените от Hoo Hing Holdings съдебни разноски. Hoo Hing Holdings понася половината от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело T-402/09 P: Жалба, подадена на 7 октомври 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу определение от 20 юли 2009 г. на Съда на публичната служба по дело F-86/07, Marcuccio/Комисия

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/30

         Жалба, подадена на 7 октомври 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу определение от 20 юли 2009 г. на Съда на публичната служба по дело F-86/07, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-402/09 P)
   2009/C 297/45
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               във всички случаи да се отмени обжалваното определение, изцяло и без никакво изключение,

               —

               да се обяви, че първоинстанционната жалба, по която е постановено обжалваното определение е напълно допустима, изцяло и без никакво изключение,

               —

               като основно искане, да се уважат изцяло и без никакво изключение исканията на жалбоподателя в първоинстанционната жалба,

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя всички направени от него разноски, разходи и хонорари, както в първоинстанционното производство, така и в настоящото производство по обжалване,

               —

               при условията на евентуалност, настоящото дело да се върне на друг състав на Съда на публичната служба, за преразглеждане по същество.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 20 юли 2009 г., постановено по дело F-86/07. С определението се отхвърля отчасти като явно недопустима, отчасти като явно необоснована жалба, с предмет отмяна на решението на Комисията за отхвърляне на искането на жалбоподателя за извършването на проверка относно психическия тормоз, на който е бил подложен за периода през, който е бил на служба към Делегацията на Комисията в Ангола, както и за осъждането на ответника да заплати обезщетение за вредите, произтичащи от посочения психически тормоз.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва следните правни основания:

               —

               погрешно и неправилно тълкуване и прилагане на понятието за проверка съгласно член 17, точка 2 от Общите правила относно осигуряването на длъжностните лица на Европейските общности за рисковете „злополука“ и „професионално заболяване“ и на понятието за проверка за установяване дали длъжностно лице на дадена институция е било обект на психически тормоз,

               —

               грешка при прилагане на правото при обявяването за недопустимо на искането за отмяна на отхвърлянето на искането за провеждане на разследване извършване на проверка, по-специално поради неправилно тълкуване на понятието за липса на предмет на проверката,

               —

               грешка при прилагане на правото при обявяването на недопустимостта на искането за отмяна на доклада на Службата по проверки и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), както и поради пълна липса на мотиви, непроизнасяне по основен за спора въпрос и погрешно прилагане в случая на понятието за подготвителен акт,

               —

               погрешно тълкуване на понятието за психически тормоз, както и на задължението за доказване на психическия тормоз, тежащо върху лицето, обект на тормоза,

               —

               пълна липса на мотиви, що се отнася до твърденията в подкрепа на отхвърлянето на исканията за обезщетение.


title: Дело C-9/15 P: Жалба, подадена на 12 януари 2015 г. от Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou и Lilia Papachristofi срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 ноември 2014 г. по дело T-291/13, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou и Lilia Papachristofi/Европейска комисия и Европейска централна банка

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/9

         Жалба, подадена на 12 януари 2015 г. от Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou и Lilia Papachristofi срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 10 ноември 2014 г. по дело T-291/13, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou и Lilia Papachristofi/Европейска комисия и Европейска централна банка
   (Дело C-9/15 P)
   (2015/C 171/12)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou и Lilia Papachristofi (представители: C. Paschalides, Solicitor, A. Paschalides, Δικηγόρος, и A. Riza QC)

      Други страни в производството: Европейска комисия и Европейска централна банка

      Искания на жалбоподателите

               —

               Жалбоподателите искат да се уважи жалбата, да се отхвърлят исканията на ответниците, които да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски в производството пред Съда и пред Общия съд, както и делото бъде разгледано по същество.

      Основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е нарушил правото на ЕС със съображенията си по редица въпроси в обжалвания акт, а именно:

                           а)

                           Положението, че „функциите, предоставени на Комисията, […] в рамките на Договора за ЕМС, не съдържат същинско правомощие по приемане на решения и […] дейностите, извършвани от двете институции в рамките на същия договор, обвързват само ЕМС“ (1), е изтъкнато от Общия съд, без изобщо да съобрази въздействието на правното положение, което приема като допускане в точка 48, съгласно което Комисията „не е отстъпила ефективния контрол спрямо ролята си в процеса на приемане на решения по член 136, параграф 3 ДФЕС, в приложение на признатите ѝ в член 17 ДЕС правомощия да действа като институция на [Съюза], отговорна за осигуряване на съответствието с правото на Съюза [на актовете, сключени по силата на Договора за ЕМС]“;

                           б)

                           Твърди се, че в решение Pringle (2), на което се позовава Общият съд (3), е постановено, че докато дейностите на Комисията и ЕЦБ обвързват само ЕМС (4), все пак, включително (5) в т. 164 от решението по това дело, Съдът е отбелязал, че „задачите, възложени на Комисията с Договора за ЕМС, ѝ предоставят възможност, в съответствие с предвиденото в член 13, параграфи 3 и 4 от него, да следи за съответствието с правото на ЕС на сключените от ЕМС меморандуми за разбирателство“, а в т. 174, че „съгласно член 13, параграф 3 от този договор меморандумът за разбирателство, договорен с поискалата подкрепа за стабилност държава членка, трябва да е в пълно съответствие с правото на Съюза“.

                           в)

                           Положението, че „искане за обезщетение, насочено срещу Съюза и основавано само на неправомерността на действие или на поведение, което не е предприето от институция на Съюза или от нейни служители, трябва да бъде отхвърлено като недопустимо“ (6), е приложено, без да бъде обсъдено твърдението в репликата на жалбоподателите, че „[…] ЕЦБ [трябва да] е действала като [институция на ЕС], тъй като ЕМС не е можел законосъобразно да упражнява ефективен контрол върху правомощията за налагане на принудителни мерки съгласно правото на ЕС с оглед на допускане, приемане и/или изпълнение на искането, свързано с поставяне на задължително условие. Посочените правомощия за налагане на принудителни мерки са поверени изключително на ЕЦБ […] и съгласно правото на ЕС отказ от ефективен контрол върху тях не е възможен“.

                           г)

                           „[П]оведението, за което се твърди, че е в основата на претендираната вреда, е бездействие от страна на Комисията при подписването на меморандума за разбирателство. […] Меморандумът за разбирателство обаче е подписан след намаляването на стойността на депозитите на жалбоподателите […]. Всъщност това намаляване настъпва с влизането в сила на [мярката от 29 март 2013 г.]. Ето защо не може да се приеме, че жалбоподателите са успели да докажат по достатъчно сигурен начин, че вредата, която смятат, че са понесли, действително е била причинена от твърдяното бездействие на Комисията“ (7). Горното положение не отчита твърдението на жалбоподателите, изложено в точка 41 от определението, а именно че „[у]словията, с които е обвързан [ИФП], предоставен на [Република Кипър] на 26 април 2013 г., и начинът, по който Комисията и ЕЦБ изискват изпълнението им, са причинили на жалбоподателите вредите, за които те искат обезщетение на основание членове 268 [ДФЕС] и 340 ДФЕС“. Начинът, по който тези условия са наложени, включва бездействието на Комисията да гарантира, че наборът от условия е в съответствие с правото на ЕС, както и искането, свързано с поставяне на задължително условие, отправено от ЕЦБ, при неизпълнение на което би се преустановило предоставянето на евро ликвидности на Кипър, като и двете представляват продължителни действия/бездействия с начало 15 март 2013 г., приключили с изпълнението на набора от условия на 29 март 2013 г.

                           д)

                           Съдържанието на меморандума за разбирателство се оспорва поради това, че се отнася до предварително спазване на набор от условия, което няма как да не е било налице преди намаляването на депозитите на жалбоподателите, а Общият съд не отчита това положение като неразделна част от наличието на поведение с определена насоченост.

                           е)

                           „В случаите, когато поведението, с което се твърди, че е причинена претендираната вреда, се състои в бездействие, е особено важно да е сигурно, че вредата действително е била причинена от твърдяното бездействие и не е можела да бъде причинена от поведение, различно от твърдяното срещу институцията ответник“: Portela/Комисия (8). С други думи, „дори ако“ (9) Комисията е действала в изпълнение на задължението си да осигури съответствието на условията с правото на ЕС, това би било без значение, тъй като „[м]еморандумът за разбирателство […] е подписан след намаляване на стойността на депозитите на жалбоподателите в [BoC]“ (10). Отново Общият съд не обсъжда доводите, посочени от жалбоподателите: вж. по-специално букви г) и д) по-горе.

                           ж)

                           По-нататък, при условията на евентуалност, Общият съд допуска грешка при установяване на фактите, приемайки, че по всичките случаи меморандумът за разбирателство е бил подписан след намаляване на стойността на депозитите. Що се отнася до BoC, последното намаляване настъпва едва след подписването на меморандума за разбирателство на 26 април 2013 г., а именно в края на юни 2013 г.

               2.

               Ако Съдът приеме, че ответниците са били дееспособни в качеството си на институции на ЕС, по аргумент за по-силното основание следва, че определението на Общия съд по второто искане [за отмяна], разгледано в точки 5[6]—60 от него, следва да бъде отменено.

      (1)  В. т. 45 от определението.

      (2)  По дело C-370/12.

      (3)  Вж. т. 45 от определението.

      (4)  Вж. т. 45 от определението, постановено на 10 ноември 2014 г.

      (5)  Вж. също т. 112 и 163.

      (6)  Вж. т. 43 от определението и определение по дело C-520/12 P.

      (7)  Вж. т. 54 от определението.

      (8)  Вж. т. 80 от определение по дело T-137/07.

      (9)  Вж. решение Perillo/Комисия (T-7/96).

      (10)  Вж. т. 54 от определението.


title: Дело T-401/09: Определение на Общия съд от 6 юли 2010 г. — Marcuccio/Съд (Жалба за отмяна — Отказ на Съда да уважи искане за обезщетение — Искане за обезщетение — Връчване на жалба на бившия представител на жалбоподателя — Липса на вреда — Жалба, която частично е явно недопустима и частично е явно лишена от правно основание)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/37

         Определение на Общия съд от 6 юли 2010 г. — Marcuccio/Съд
   (Дело T-401/09) (1)

   (Жалба за отмяна - Отказ на Съда да уважи искане за обезщетение - Искане за обезщетение - Връчване на жалба на бившия представител на жалбоподателя - Липса на вреда - Жалба, която частично е явно недопустима и частично е явно лишена от правно основание)
   2010/C 234/67
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. Placco)

      Предмет

   От една страна, жалба за отмяна на твърдени решения на Съда, с които се отхвърля искането за обезщетение за вреда, претърпяна в резултат на твърдяно нарушение, извършено при връчването на жалба на г-н Luigi Marcuccio в рамките на дело T-20/09 P, и от друга страна, искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Luigi Marcuccio да заплати съдебните разноски.

               3.

               Не се произнася по молбата за встъпване на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г.


title: Дело F-92/15: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 май 2016 г. — Guittet/Комисия (Публична служба — Бивш служител — Социално осигуряване — Злополука — Член 73 от Правилника — Приключване на производството — Определяне на степента на частична трайна инвалидност — Допълнително обезщетение към капитала, изплащан в случай на частична трайна инвалидност — Изпълнение на решение за отмяна — Неизлечима и пълна глухота)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/37

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 май 2016 г. — Guittet/Комисия
   (Дело F-92/15) (1)

   ((Публична служба - Бивш служител - Социално осигуряване - Злополука - Член 73 от Правилника - Приключване на производството - Определяне на степента на частична трайна инвалидност - Допълнително обезщетение към капитала, изплащан в случай на частична трайна инвалидност - Изпълнение на решение за отмяна - Неизлечима и пълна глухота))
   (2016/C 222/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Christian Guittet (Кан, Франция) (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. S. Bohr, C. Mélotte, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на решението за преразглеждане на степента на частична трайна инвалидност на жалбоподателя, и от друга страна, на решението с което частично е отхвърлена жалбата по административен ред на жалбоподателя и искане за поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението от 6 октомври 2014 г. за приключване на производството, образувано на основание член 73 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз след злополуката от 8 декември 2003 г., при която е пострадал г-н Christian Guittet, в частта, в която в него степента на частична трайна инвалидност, която му е призната, е определена на 65 % на основание на член 12 от Общите правила на институциите на Европейския съюз относно осигурителното покритие срещу злополуки и професионални заболявания, в редакцията в сила до 1 януари 2006 г.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати на г-н Guittet сумата 5 000 EUR.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               4)

               Осъжда Европейската комисия да понесе собствените си разноски и да заплати направените от г-н Guittet разноски.

      (1)  ОВ C 294, 7.9.2015 г., стр. 83.


title: Дело T-174/12: Жалба, подадена на 17 април 2012 г. — Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/18

         Жалба, подадена на 17 април 2012 г. — Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет
   (Дело T-174/12)
   2012/C 184/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A. L. (Бейрут, Ливан) (представители:: P. Vanderveeren, L. Defalque и T. Bontinck, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца/жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Регламент за изпълнение № 55/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година и точка 27 от приложението към този регламент, в частта, в която името на жалбоподателя е добавено в приложение II към Регламент 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година,

               —

               да отмени член 1 от Решение за изпълнение 2012/37/ОВППС и точка 27 от приложението към това решение, в частта, в която името на жалбоподателя е добавено в приложение II към Решение 2011/273,

               —

               да отмени, доколкото е необходимо писмото решение на Съвета от 24 януари 2012 г.,

               —

               до осъди Съвета да заплати разноските за производството по жалбата.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от явна грешка в преценката относно участието на жалбоподателя във финансирането на сирийския режим, тъй като Съветът не доказал, нито преди, нито след приемането на обжалваните актове, участието на жалбоподателя във финансирането на посочения режим.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушаване на правото на защита, на правото на справедлив процес и на ефективна съдебна защита, поради неспазване на състезателното начало в хода на процедурата по приемане на оспорваните актове и поради мълчаливия отказ на Съвета да представи доказателствата, които обосновават естеството и обхвата на санкцията.

               3.

               Третото правно основание е изведено от липсата на пълни и точни мотиви, тъй като Съветът се задоволил да изложи неясни и общи съображения, без да посочи специфичните и конкретни причини, поради които смята, че по отношение на жалбоподателя трябва да се приложат ограничителни мерки.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от недостатъците във връзка с приемането на оспорваните актове, тъй като Съветът пропуснал да посочи в тях правата и основните принципи, които правото на Съюза признава на адресатите на тези актове и тъй като тези актове били приети на основание член 215 ДФЕС, който според жалбоподателя не съдържа никакви демократични гаранции.


title: Дело T-224/10: Жалба, подадена на 17 май 2010 г. — Association Belge des Consommateurs Tests-Achats/Комисия

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/41

         Жалба, подадена на 17 май 2010 г. — Association Belge des Consommateurs Tests-Achats/Комисия
   (Дело T-224/10)
   ()
   2010/C 209/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL/Belgische Verbruikersunie Test-Aankoop VZW (Брюксел, Белгия) (представители: F. Filpo и A. Fratini, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отменят решенията на Комисията от 12 ноември 2009 г. № C(2009) 9059 и № C(2009) 8954 по дело COMP/M.5549 — EDF/SEGEBEL и

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска съгласно член 263 ДФЕС отмяната на обжалваните решения, доколкото Комисията е решила да не препрати частично случая по концентрацията между Electricité de France S.A. и Segebel на белгийския орган по конкуренция на основание член 9 от Регламент (ЕО) № 139/2004 (1) (Регламент на ЕО за сливанията) и е обявила концентрацията за съвместима с общия пазар, при условията на поемане на задължения, на основание член 6, параграф 1, буква б) от Регламента за сливанията, без да образува производство по член 6, параграф 1, буква в) от Регламента за сливанията.
   В подкрепа на твърденията си жалбоподателят изтъква следните правни основания:

               С първото си правно основание жалбоподателят поддържа, че обжалваните решения решение не съдържат достатъчно мотиви, нарушават член 6, параграф 2 от Регламента за сливанията и са опорочени от явни грешки в преценката, тъй като Комисията не е взела надлежно предвид конкурентното отношение между създадената вследствие на сливането структура и заварения оператор GDF Suez.

               С второто си правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила процесуалното му право на участие в производството.

               С третото си правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията не е разполагала с убедителни и решаващи доказателства, за да стигне до извода, че концентрацията не поражда сериозни съмнения относно съвместимостта ѝ с общия пазар, без да образува производство по член 6, параграф 1, буква в) от Регламента за сливанията. Освен това жалбоподателят твърди, че тези пороци засягат и решението да не се препрати случаят на белгийския орган по конкуренция, тъй като Комисията не е разполагала с достатъчно доказателства, за да установи дали е най-подходящият орган, който да разгледа концентрацията, за която е направено уведомление.

      (1)  Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело C-353/10: Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/13

         Определение на председателя на Съда от 22 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-353/10) (1)

   2011/C 89/28
   Език на производството: гръцки
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело C-266/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 декември 2010 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, по-рано College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Околна среда — Продукти за растителна защита — Директива 91/414/ЕИО — Обществен достъп до информация — Директиви 90/313/ЕИО и 2003/4/ЕО — Прилагане във времето — Понятието „информация за околната среда“ — Поверителност на търговска и индустриална информация)

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 декември 2010 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, по-рано College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
   (Дело C-266/09) (1)

   (Околна среда - Продукти за растителна защита - Директива 91/414/ЕИО - Обществен достъп до информация - Директиви 90/313/ЕИО и 2003/4/ЕО - Прилагане във времето - Понятието „информация за околната среда“ - Поверителност на търговска и индустриална информация)
   2011/C 55/13
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Ищци: Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co.

      Ответник: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, по-рано College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
   в присъствието на: Bayer CropScience BV, Nederlandse Stichting voor Fytofarmacie

      Предмет

   Преюдициално запитване — College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия) — Тълкуване на член 14 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30) и на членове 2 и 4 от Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200) — Информация, предоставена на националните органи в рамките на процедура за издаване на разрешение на продукт за растителна защита и позволяваща да се установи максималното количество на пестицид, на негова съставка или на получени от неговото разграждане продукти, което може да се съдържа в хранителните продукти и напитките — Поверителност и обществен интерес

      Диспозитив

               1.

               Понятието „информация за околната среда“, посочено в член 2 от Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета, следва да се тълкува в смисъл, че включва и информация, предоставена в рамките на национална процедура по издаване или разширяване на обхвата на разрешение за продукт за растителна защита с оглед определянето на максимално допустимото съдържание в храните и напитките на пестицид, на негова съставка или на получени от неговото разграждане продукти.

               2.

               Освен в случаите, когато хипотеза като разглежданата в главното производство не попада сред хипотезите по член 14, втора алинея от Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, разпоредбите на посочения член 14, първа алинея трябва да се тълкуват в смисъл, че се прилагат ако това не влече нарушение на задълженията по член 4, параграф 2 от Директива 2003/4.

               3.

               Член 4 от Директива 2003/4 трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него претегляне на обществения интерес от разкриването на информация за околната среда спрямо частния интерес от отказа за разкриване трябва да се извършва във всеки конкретен случай, отнесен до компетентните органи, дори ако националният законодател определя с обща разпоредба критерии, които да улесняват тази сравнителна преценка на интересите.

      (1)  ОВ C 267, 07.11.2009 г.


               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/1

         (2008/C 37/01)
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 22, 26.1.2008 г.

   Предишни публикации

      ОВ C 8, 12.1.2008 г.

      ОВ C 315, 22.12.2007 г.

      ОВ C 297, 8.12.2007 г.

      ОВ C 283, 24.11.2007 г.

      ОВ C 269, 10.11.2007 г.

      ОВ C 247, 20.10.2007 г.

   Може да намерите тези текстове на:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-624/15: Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 23 ноември 2015 г. — Litdana UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/19

         Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 23 ноември 2015 г. — Litdana UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-624/15)
   (2016/C 048/26)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Litdana UAB

      Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допускат ли член 314, буква а) и член 226, точка 11 от Директива 2006/112 (1), както и член 314, буква г) и член 226, точка 14 от нея, национални правила и/или практика, основаваща се на тези правила, които не позволяват на данъчнозадължено лице да прилага схемата за облагане с ДДС на маржа на печалбата, тъй като в рамките на проведена от данъчните органи данъчна ревизия се установява, че във фактурите с ДДС за доставените стоки е била предоставена невярна информация/данни относно прилагането на схемата за облагане с ДДС на маржа на печалбата и/или относно освобождаването от ДДС, но данъчнозадълженото лице не е знаело и не е могло да знае за това?

               2)

               Следва ли член 314 от Директива 2006/112 да се разбира и тълкува в смисъл, че макар във фактурата с ДДС да е посочено, че стоките са освободени от ДДС (член 226, точка 11 от Директива 2006/112) и/или продавачът е приложил схемата за облагане на маржа на печалбата при доставката на стоките (член 226, точка 14 от Директива 2006/112), данъчнозадълженото лице придобива правото да приложи схемата за облагане с ДДС на маржа на печалбата само когато доставчикът на стоки действително прилага тази схема и надлежно изпълнява задълженията си във връзка с плащането на ДДС (заплаща ДДС върху маржа на печалбата в своята държава)?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-415/16: Жалба, подадена на 31 юли 2016 г. — Almashreq Investment Fund/Съвет

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/20

      Жалба, подадена на 31 юли 2016 г. — Almashreq Investment Fund/Съвет
      (Дело T-415/16)
      (2016/C 364/19)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Almashreq Investment Fund (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да приеме, че жалбата му е допустима и основателна,

                  —

                  поради това да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 от 27 май 2016 година и приетите във основа на него актове за изпълнение, доколкото се отнасят до жалбоподателя,

                  —

                  да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските за производството.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Съвет.


title: Дело T-125/09: Жалба, подадена на 26 март 2009 г. — Gruener Janura/СХВП — Centum Aqua Marketing (HUNDERTWASSER)

text:
               6.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/17

         Жалба, подадена на 26 март 2009 г. — Gruener Janura/СХВП — Centum Aqua Marketing (HUNDERTWASSER)
   (Дело T-125/09)
   2009/C 129/30
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gruener Janura AG (представител: P. Endres, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Centum Aqua Marketing GmbH (Magdeburg, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отхвърли заявката на марката Hundertwasser № 4 491 891 за следните стоки и услуги:

                           —

                           Клас 20: стоки (доколкото не са включени в други класове) от дърво, корк, камъш, тръстика, ракита, рог, кост, слонова кост, бален, раковина, кехлибар, седеф, морска пяна и от заместители на тези материали или от пластмаса.

                           —

                           Клас 30: захар, ориз, тапиока, саго, заместители на кафе; брашно и произведения от зърнени храни, хляб, сладкиши и сладкарски изделия, сладоледи; мед, меласа; мая, бакпулвер; сол, горчица; оцет, сосове (подправки); подправки; лед; захарни изделия, захарен памук.

                           —

                           Клас 31: Селскостопански, градинарски и горски продукти и семена, които не са включени в други класове; живи животни; пресни плодове и зеленчуци; семена за посев, живи растения и цветя; храни за животни; малц; продукти от биологично производство,, цветя, украси, украси от цветя, венци от цветя.

                           —

                           Клас 35: Реклама; управление на търговски сделки.

                           —

                           Клас 39: Транспорт; опаковане и съхраняване на стоки; организиране на пътувания, организиране на екскурзии, посещения на градове и сгради, туристически оферти, пресметнато изцяло пътуване.

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Centum Aqua Marketing GmbH

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка HUNDERTWASSER за стоки и услуги от класове 20, 25, 30, 31, 32, 35, 39 и 42 (Заявка № 4 491 891).

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка FRIEDENSREICH HUNDERTWASSER за стоки и услуги от класове 3, 16, 19, 24, 25, 27, 32 и 33 (Марка на Общността № 1 825 629) и словната марка HUNDERTWASSER за стоки и услуги от класове 14, 16, 18, 19, 21, 24, 41и 42 (Марка на Общността № 1 931 393)

      Решение на отдела по споровете: частично отхвърляне на възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете, частично уважала жалбата и частично отхвърля заявката.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94, тъй като съществува вероятност от объркване между марките, предмет на спора.


title: Дело C-456/12: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 10 октомври 2012 г. — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel и O, друга страна в производството: B

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/19

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 10 октомври 2012 г. — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel и O, друга страна в производството: B
   (Дело C-456/12)
   2013/C 26/33
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel и O

      Друга страна в производството: B

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли Директива 2004/38/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО във връзка с предпоставките за упражняване на правото на пребиваване на членовете на семейството на гражданин на Съюза, които са граждани на трета страна, да се приложи по аналогия, както в решенията на Съда на Европейския съюз по дело Singh (2) (C 370/90) и по дело Eind (3), (C 291/05), когато гражданинът на Съюза се завръща в държавата членка, на която е гражданин, след като е пребивавал в друга държава членка в рамките на член 21, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и като лице, за което са предназначени услуги по смисъла на член 56 от този договор?

               2.

               При утвърдителен отговор: Изисква ли се престоят на гражданина на Съюза в друга държава членка да има минимална продължителност, за да може при завръщането на гражданина на Съюза в държавата членка, на която е гражданин, на члена на семейството му, който е гражданин на трета страна, да се предостави право на пребиваване в тази държава членка?

               3.

               При утвърдителен отговор: може ли това изискване да бъде изпълнено и когато става въпрос не за непрекъснат престой от време, а за престой с определена честота в другата държава членка, като например всяка седмица в края на седмицата или редовно в продължение на една година?
               […]

               4.

               Когато между завръщането на гражданина на Съюза в държавата членка, на която е гражданин, и пристигането в тази държава членка на член на семейството му, който е гражданин на трета страна, е изтекъл период от време, при фактическата обстановка по това дело, погасени ли са възможни претенции на членовете на семейството, които са граждани на трета страна, за право на пребиваване, произтичащо от правото на Съюза?

      (1)  ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.

      (2)  Решение от 7 юли 1992 г., Recueil, стр. I-4265.

      (3)  Решение от 11 декември 2007 г., Сборник, стр. I-10719.


title: Дело F-13/07: Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Scozzaro/ЕМЕА

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/56

         Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Scozzaro/ЕМЕА
   (Дело F-13/07)
   (2007/C 82/119)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Salvatore Scozzaro (Broxbourne, Обединеното кралство) [представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати]

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕМЕА)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението от 31 март 2006 г., с което изпълнителният директор на ЕМЕА отхвърля молбата на ищеца да бъде сезирана комисията по инвалидност, както и потвърждаващото го решение от 25 октомври 2006 г.

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   На 17 март 2005 г. ищецът, срочно нает служител на ЕМЕА, претърпява трудова злополука, вследствие на която вече не е в състояние да изпълнява служебните си задължения. На 14 февруари 2006 г. той е уведомен, че договорът му няма да бъде подновен след 15 октомври 2006 г. Молбата му да бъде сезирана комисията по инвалидност е отхвърлена.
   В подкрепа на иска си ищецът се позовава преди всичко на нарушение на член 31, параграф 1 и на член 33, параграф 1 от Условията за работа на другите служители на Общностите (УРС), така както ги тълкува Съдът на публичната служба в решението си от 16 януари 2007 г., Gesner/СХВП (F-119/05, все още непубликувано в Сборника).


title: Дело F-55/10: Жалба, подадена на 9 юли 2010 г. — Moschonaki/Комисия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/43

         Жалба, подадена на 9 юли 2010 г. — Moschonaki/Комисия
   (Дело F-55/10)
   ()
   2010/C 246/76
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Chrysanthe Moschonaki (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяната на решението, с което се отказва да се разгледа кандидатурата на жалбоподателката за длъжността асистент библиотекар и осъждането на Комисията да ѝ плати обезщетение за материалните и неимуществените вреди.

      Искания на жалбоподателката

               —

               да се отмени решението на ОН от 30 септември 2009 г., с което се отказва да се разгледа кандидатурата на жалбоподателката, подадена вследствие на обявата за свободно работно място COM/2009/1379 за длъжността асистент библиотекар в DGT.D.3;

               —

               доколкото е необходимо, да се отмени решението на ОН от 31 март 2010 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателката, подадена на 28 декември 2009 г. по член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица;

               —

               да се присъди на жалбоподателката обезщетение от 30 000 EUR за претърпените от нея материални и неимуществени вреди;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-64/17: Жалба, подадена на 1 февруари 2017 г. — Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/56

         Жалба, подадена на 1 февруари 2017 г. — Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)
   (Дело T-64/17)
   (2017/C 104/78)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lions Gate Entertainment Inc. (Санта Моника, Калифорния, Съединени американски щати) (представители: C. Hall, Barrister и D. Farnsworth, Solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорен марка: словна марка на Европейския съюз „DIRTY DANCING“ — заявка за регистрация № 13 930 102

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 331/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, и

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производствата пред апелативния състав и пред Общия съд.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-580/12: Определение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Yaqub/СХВП — Турция (ATATURK) (Марка на Общността — Назначаване на нов представител — Бездействие на жалбоподателя — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/24

         Определение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Yaqub/СХВП — Турция (ATATURK)
   (Дело T-580/12) (1)

   (Марка на Общността - Назначаване на нов представител - Бездействие на жалбоподателя - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2013/C 336/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: J. Yaqub (Нотингам, Обединено кралство)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Република Турция

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 септември 2012 г. (преписка R 2613/2011-2), постановено в производство за обявяване на недействителност между, от една страна, Република Турция, и от друга страна, J. Yaqub и G. Yaqub.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               J. Yaqub понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.


title: Дело T-210/12: Определение на Общия съд от 10 декември 2012 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/27

         Определение на Общия съд от 10 декември 2012 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия
   (Дело T-210/12) (1)

   2013/C 32/48
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело C-363/09: Решение на Съда (шести състав) от 1 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/414/ЕИО — Продукти за растителна защита — Заявление за издаване на разрешение за пускане на пазара — Защита на данните)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/15

         Решение на Съда (шести състав) от 1 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-363/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/414/ЕИО - Продукти за растителна защита - Заявление за издаване на разрешение за пускане на пазара - Защита на данните)
   2010/C 234/21
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Parpala и F. Jimeno Fernández)

      Ответник: Кралство Испания (представител: J. López-Medel Bascones)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 13 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30) — Данни, представени със заявлението — Използване и защита на данните — Поверителност

      Диспозитив

               1.

               Като е оставило в сила член 38 от Закон 43/2002 от 20 ноември 2002 г. за продуктите за растителна защита (Ley 43/2002 de sanidad vegetal), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 13 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело C-528/06: Решение на Съда (седми състав) от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/98/ЕО — Повторна употреба на информацията в обществения сектор — Липса на транспониране в предписания срок)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/25

         Решение на Съда (седми състав) от 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-528/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/98/ЕО - Повторна употреба на информацията в обществения сектор - Липса на транспониране в предписания срок)
   (2008/C 51/40)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: E. Montaguti)

      Ответник: Кралство Белгия (представител: D. Haven)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (ОВ L 345, стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 73)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предписания срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/2

         Избор на председатели на състави от трима съдии
   (2008/C 301/02)
   На събрание от 23 септември 2008 г. съгласно член 10, параграф 1, втора алинея от Процедурния правилник членовете на Съда избраха г-н Ilešič, г-н Bonichot, г-н Ó Caoimh и г-н von Danwitz за председатели съответно на пети, шести, седми и осми състав от трима съдии за едногодишен период от 7 октомври 2008 г. до 6 октомври 2009 г.


title: Дело C-512/13: Решение на Съда (голям състав) от 24 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Pays-Bas) — C.G. Sopora/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Свободно движение на работници — Член 45 ДФЕС — Равно третиране на всички чуждестранни работници — Данъчно предимство, състоящо се в необлагане на заплащана от работодателя надбавка — Предимство с фиксиран размер — Работници от държава членка, различна от държавата членка по местоработата им — Условие да са живели на определено разстояние от държавата членка по месторабота)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/10

         Решение на Съда (голям състав) от 24 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Pays-Bas) — C.G. Sopora/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-512/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС - Равно третиране на всички чуждестранни работници - Данъчно предимство, състоящо се в необлагане на заплащана от работодателя надбавка - Предимство с фиксиран размер - Работници от държава членка, различна от държавата членка по местоработата им - Условие да са живели на определено разстояние от държавата членка по месторабота))
   (2015/C 138/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: C.G. Sopora

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

   Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, с която държава членка предоставя на работниците, които, преди да работят на нейна територия, са живели в друга държава членка, данъчно предимство, състоящо се във фиксирано по размер — до 30 % от данъчната основа — освобождаване от облагане за надбавка за екстратериториални разходи, при условие че тези работници са живели на повече от 150 километра от нейната граница, освен ако тези ограничения са така определени, че това необлагане системно води до явно свръхкомпенсиране на реално направените екстратериториални разходи, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело T-638/15: Решение на Общия съд от 29 март 2017 г. — Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO — Lion Laboratories (ALCOLOCK) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „ALCOLOCK“ — Словна марка на Обединеното кралство „ALCOLOCK“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 1, букви а) и б) и член 53, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Реално използване на по-ранната марка)

text:
               15.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/33

         Решение на Общия съд от 29 март 2017 г. — Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO — Lion Laboratories (ALCOLOCK)
   (Дело T-638/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „ALCOLOCK“ - Словна марка на Обединеното кралство „ALCOLOCK“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, букви а) и б) и член 53, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка))
   (2017/C 151/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (Торонто, Канада) (представители: E. Baud и P. Marchiset, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Lion Laboratories Ltd (Бари, Обединеното кралство)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 август 2015 г. (преписка R 1323/2014-1), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Lion Laboratories и Alcohol Countermeasure Systems (International)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело T-364/14: Жалба, подадена на 23 май 2014 г.  — Penny-Markt/СХВП — Boquoi Handels (B! O)

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/32

         Жалба, подадена на 23 май 2014 г. — Penny-Markt/СХВП — Boquoi Handels (B! O)
   (Дело T-364/14)
   2014/C 261/56
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Penny-Markt GmbH (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и A. Wagner, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Boquoi Handels OHG (Щрелен, Германия)

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2014 г. по преписка R 1201/2013-4,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „B! O“, за стоки от класове 29, 30, 31 и 32 — марка на Общността № 1 0 0 38  008.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Boquoi Handels OHG.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: национална словна марка и словна марка на Общността „bo“ за стоки и услуги от класове 5, 16, 21, 29, 31, 32, 33 и 35.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и обявява марката на Общността за недействителна.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-405/16 P: Жалба, подадена на 19 юли 2016 г. от Федерална република Германия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 10 май 2016 г. по дело T-47/15, Федерална република Германия/Европейска комисия

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/18

         Жалба, подадена на 19 юли 2016 г. от Федерална република Германия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 10 май 2016 г. по дело T-47/15, Федерална република Германия/Европейска комисия
   (Дело C-405/16 P)
   (2016/C 326/30)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и R. Kanitz, Bevollmächtigte, подпомагани от T. Lübbig, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Федерална република Германия иска:

               —

               да се отмени изцяло решение на Общия съд (трети състав) от 10 май 2016 г. по дело T-47/15,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата са посочени три основания:
   Първо основание
   В обжалваното решение Общият съд не преценил правилно пределите на определението за помощ по член 107, параграф 1 ДФЕС за целите на тълкуването на понятията за ресурси на държавата и за контрол от държавата върху ресурсите на частните предприятия. Обжалваното решение погрешно изхождало от принципа, че съгласно разпоредбите на германския Закон за възобновяемите енергийни източници „органите“ на Федерална република Германия упражняват контрол, а следователно и разполагат с административни правомощия по отношение на имуществените средства на операторите на преносни мрежи и на енергийните доставчици, участващи в съществуващата в Германия система за подпомагане на производството на енергия от възобновяеми източници. Общият съд всъщност трябвало да признае, че Законът за възобновяемите енергийни източници урежда само гражданско-правните договорни отношения между различните предприятия на германския енергиен пазар, без обаче да предоставя право на държавата да упражнява контрол върху имуществените средства на тези предприятия.
   Второ основание
   Общият съд неправилно приел, че германският Закон за възобновяемите енергийни източници установява важно предимство с оглед на помощите в полза на потребителите с голямо потребление на електроенергия в качеството им на крайни потребители. В това отношение Общият съд не се съобразил със съдебната практика, свързана с компенсирането на структурните недостатъци и с критериите за селективност на правото на помощи.
   Трето основание
   Накрая, в обжалваното решение липсвали мотиви както с оглед на положението на операторите на преносни мрежи, така и на това на енергийните доставчици.


title: Дело T-394/06: Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Италия/Комисия

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 42/32

         Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-394/06)
   (2007/C 42/55)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Италианска република (представител: G.Aiello, Avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени Решение на Комисията С (2006) 4324 от 3 октомври 2006 г., съобщено на същата дата, в частта, в която изключва от финансирането от Общността и възлага в тежест на бюджета на Италианската република финансовите последици, свързани с приключването на сметките за разходи, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство, секция „Гарантиране“, в случаи на нередности, извършени от някои икономически субекти.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск Италианската република оспорва изключването от финансирането от Общността и последвалото възлагане на бюджета на италианската държава на финансовите последици от 157 случаи на нередности, възлизащи на общата сума от 310.849.495,98 EUR, спрямо които ищецът не е действал с дължимата грижа и не е започнал процедура за възстановяване.
   В подкрепа на исканията си ищецът, като оспорва наличието на каквато и да било небрежност от своя страна, се позовава на:

               —

               Нарушение и/или неправилно прилагане на член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета от 4 март 1991 година относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационната система в тази област, и отменящ Регламент (ЕИО) № 283/72 (1).

               —

               Нарушение и/или неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (2) и на Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (3).

      (1)  OB L 67, 14.3.1991 г., стр. 11.

      (2)  OB L 94, 28.4.1970 г., стр. 13.

      (3)  OB L 160, 26.6.1999 г., стр. 103.


title: Дело C-215/08: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 22 май 2008 г.  — E. Friz GmbH/Carsten von der Heyden

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/23

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 22 май 2008 г. — E. Friz GmbH/Carsten von der Heyden
   (Дело C-215/08)
   (2008/C 209/33)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Bundesgerichtshof
   Страни в главното производство

      Ищец: E. Friz GmbH

      Ответник: Carsten von der Heyden
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбата на член 1, параграф 1, първо изречение от Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защита на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект (1) да се тълкува в смисъл, че в обхвата ѝ се включва встъпването на потребител в персонално дружество, персонално търговско дружество, сдружение или кооперация, когато основната цел на встъпването не е той да стане член на дружеството, сдружението или кооперацията, а — какъвто често е случаят с участието във фонд за недвижими имоти от затворен тип — членството е само друг начин за инвестиране на капитал или за получаване на престации, които обикновено са предмет на двустранни договори?

               2)

               Трябва ли разпоредбата на член 5, параграф 2 от Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защита на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект, да се тълкува в смисъл, че не допуска правни последици съгласно националното право (съдебната практика) по смисъла на член 7 от директивата, при които след встъпването на потребител при посещение на търговеца в дома му в случай на отказ от встъпването отказващият се потребител придобива право на вземане срещу дружеството, сдружението или кооперацията за своя ликвидационен дял, който следва да се изчисли към момента на пораждане на действие на отказа, т.е. сума, съответстваща на стойността на неговия дял в дружеството, сдружението или кооперацията към момента на прекратяване на членството му, с (възможна) последица, че поради икономическото развитие на дружеството, сдружението или кооперацията той или ще има вземане в по-малък размер от стойността на своята вноска, или дори за него ще възникне опасност освен загубата на вноската да бъде задължен за определени плащания, тъй като ликвидационният дял е с отрицателна стойност?

      (1)  ОВ L 372, стp. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 188.


title: Дело T-776/16: Жалба, подадена на 4 ноември 2016 г. — Isocell/EUIPO — iCell (iCell.)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/45

         Жалба, подадена на 4 ноември 2016 г. — Isocell/EUIPO — iCell (iCell.)
   (Дело T-776/16)
   (2017/C 014/54)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Isocell GmbH (Ноймаркт ам Валерзее, Германия) (представител: C. Thiele, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: iCell AB (Елвдален, Швеция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „iCell.“ — заявка за регистрация № 12 877 676

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 15 септември 2016 г. по преписка R 2496/2015-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да измени обжалваното решение като уважи изцяло възражението и отхвърли заявка за регистрация за марка на Европейския съюз № 12877676,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-103/12: Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия (Извъндоговорна отговорност — Селско стопанство — Захар — Извънредни мерки — Доставки на пазара на Съюза — Пазарна 2011/2012 година — Правна норма, която има за цел да се предоставят права на частноправни субекти — Достатъчно съществено нарушение — Регламент (ЕО) № 1234/2007 — Принцип на недопускане на дискриминация — Пропорционалност — Правна сигурност — Оправдани правни очаквания — Задължение за полагане на грижа и принцип на добра администрация)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/20

         Решение на Общия съд от 29 ноември 2016 г. — T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия
   (Дело T-103/12) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Селско стопанство - Захар - Извънредни мерки - Доставки на пазара на Съюза - Пазарна 2011/2012 година - Правна норма, която има за цел да се предоставят права на частноправни субекти - Достатъчно съществено нарушение - Регламент (ЕО) № 1234/2007 - Принцип на недопускане на дискриминация - Пропорционалност - Правна сигурност - Оправдани правни очаквания - Задължение за полагане на грижа и принцип на добра администрация))
   (2017/C 022/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: T & L Sugars Ltd (Лондон, Обединено кралство), Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Португалия) (представители: първоначално D. Waelbroeck, адвокат, и D. Slater, solicitor, впоследствие D. Waelbroeck)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите: DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Португалия) (представител: M. Mendes Pereira, адвокат), RAR — Refinarias de Açúcar Reunidas, SA (Порто) (представител: M. Mendes Pereira, адвокат), Lemarco SA, (Букурещ, Румъния), Lemarco Cristal Srl (Urziceni) и Zaharul Liesti SA (Lieşti) (представители: L.-I. Van de Waart и D. Gruia Dufaut, адвокати), SFIR Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (Cesena, Италия) и SFIR Raffineria di Brindisi SpA (Cesena) (представители: P. Buccarelli и M. Todino, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Rossi и N. Donnelly, впоследствие P. Rossi и P. Ondrůšek)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Sitbon и A. Westerhof Löfflerová) и Comité européen des fabricants de sucre (CEFS) (Брюксел, Белгия) (представител: C. Pitschas, адвокат)

      Предмет

   От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2011 на Комисията от 30 ноември 2011 година за откриване на постоянна тръжна процедура за внос на захар с код по КН 1701 с намалено мито за пазарната 2011/2012 година (OВ L 318, 2011, стр. 4), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1240/2011 на Комисията от 30 ноември 2011 година за определяне на извънредни мерки относно пускането на извънквотна захар и изоглюкоза на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство за пазарната 2011/2012 година (OВ L 318, 2011 г., стр. 9), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1281/2011 на Комисията от 8 декември 2011 година относно определянето на минималния размер на митото в отговор на подаването на тръжни оферти за първата частична покана за участие в търг в рамките на тръжната процедура, открита с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2011 (OВ L 327, 2011 г., стр. 60), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1308/2011 на Комисията от 14 декември 2011 година за определяне на коефициент на разпределение, отхвърляне на допълнителни заявления и закриване на периода за подаване на заявления за наличните количества извънквотна захар, предназначени за продажба на пазара на Съюза през пазарната 2011/2012 година, при намалена такса за свръхпроизводство (OВ L 332, 2011 г., стр. 8), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1316/2011 на Комисията от 15 декември 2011 година относно определянето на минималния размер на митото в отговор на подаването на тръжни оферти за втората частична покана за участие в търг в рамките на тръжната процедура, открита с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2011 (OВ L 334, 2011 г., стр. 16), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1384/2011 на Комисията от 22 декември 2011 година относно определянето на минималния размер на митото в отговор на подаването на тръжни оферти за третата частична покана за участие в търг в рамките на тръжната процедура, открита с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2011 (OВ L 343, 2011 г., стр. 33), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 27/2012 на Комисията от 12 януари 2012 година за определяне на минималния размер на митото за захар в отговор на четвъртата частична покана за участие в търг в рамките на тръжната процедура, открита с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2011 (OВ L 9, 2012 г., стр. 12), и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 57/2012 на Комисията от 23 януари 2012 година за преустановяване на тръжната процедура, открита с Регламент (ЕС) № 1239/2011 (OВ L 19, 2012 г., стр. 12), и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за поправяне на вредите, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели в резултат от приемането на тези актове и от отказа на Комисията да вземе необходимите мерки за възстановяване на доставките на сурова захар от захарна тръстика.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда T & L Sugars Ltd и Sidul Açúcares, Unipessoal Lda да понесат освен собствените си съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

               3)

               Съветът на Европейския съюз, DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA, RAR — Refinarias de Açùcar Reunidas, SA, Lemarco SA, Lemarco Cristal Srl, Zaharul Liesti SA, SFIR — Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA и SFIR Raffineria di Brindisi SpA, както и Comité européen des fabricants de sucre (CEFS) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 151, 26.5.2012 г.


title: Дело C-566/16: Преюдициално запитване от Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 10 ноември 2016 г. — Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/24

         Преюдициално запитване от Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 10 ноември 2016 г. — Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Дело C-566/16)
   (2017/C 104/35)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Dávid Vámos

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Преюдициален въпрос

   Противоречи ли на правото на Съюза национална правна уредба, в съответствие с която при последваща данъчна проверка данъчните органи могат да изключат възможността за избор на субективно освобождаване, като твърдят, че данъчнозадълженото лице разполага с тази възможност само в момента на подаване на декларацията за започване на своята облагаема дейност?


title: Дело C-275/09: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Белгия) на 21 юли 2009 г. — Brussels Hoofdstedelijk Gewest и др./Vlaamse Gewest. друга страна в производството: Brussels International Airport Company NV, понастоящем The Brussels Airport Company NV

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/28

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Белгия) на 21 юли 2009 г. — Brussels Hoofdstedelijk Gewest и др./Vlaamse Gewest. друга страна в производството: Brussels International Airport Company NV, понастоящем The Brussels Airport Company NV
   (Дело C-275/09)
   2009/C 267/51
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Brussels Hoofdstedelijk Gewest и др.

      Ответник: Vlaamse Gewest

      Друга страна в производството: Brussels International Airport Company NV, понастоящем The Brussels Airport Company NV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато се изискват различни разрешения за осъществяване, от една страна, на инфраструктурни дейности на дадено летище с дължина на основната писта най-малко 2 100 метра и, от друга страна, на експлоатацията на това летище, а последно посоченото разрешение — екологичното разрешение — се предоставя само за определен период, трябва ли терминът „строителство“ по смисъла на точка 7, буква а) от приложение I към Директива 85/337/ЕИО (1) на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година, да се тълкува в смисъл, че е необходимо да се извърши оценка на въздействието върху околната среда не само за осъществяването на инфраструктурни дейности, но и за експлоатацията на летището?

               2)

               Задължението за извършване на оценка на въздействието върху околната среда в сила ли е и с оглед подновяването на екологичното разрешение на летището, т.е. както когато това подновяване не е придружено с промяна или разширяване на експлоатацията, така и когато се предвижда такава промяна или разширяване?

               3)

               Различно ли е положението по отношение на задължението за извършване на оценка на въздействието върху околната среда при подновяването на екологично разрешение за летище в зависимост от това дали във връзка с предходно екологично разрешение вече е извършена оценка на въздействието върху околната среда, и дали летището вече е било в експлоатация към момента, в който общностният или националният законодател е въвел изискването за оценка на въздействието върху околната среда?

      (1)  ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.


title: Дело C-495/07: Преюдициално запитване, отправено от Obersten Patent- und Markensenats (Австрия) на 14 ноември 2007 г. — Silberquelle GmbH/Maselli-Strickmode GmbH

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/26

         Преюдициално запитване, отправено от Obersten Patent- und Markensenats (Австрия) на 14 ноември 2007 г. — Silberquelle GmbH/Maselli-Strickmode GmbH
   (Дело C-495/07)
   (2008/C 22/51)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberster Patent- und Markensenat
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Silberquelle GmbH

      Ответник: Maselli Strickmode GmbH
   Преюдициален въпрос
   Трябва ли член 10, параграф 1 и член 12, параграф 1 от Първа директива на Съвета от 21 декември 1988 година (89/104/ЕИО) за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (Директивата за марките) (1) да се тълкуват в смисъл, че дадена марка е предмет на реално използване, ако тя се използва за стоки (в случая: безалкохолни напитки), които се предоставят безвъзмездно от притежателя на марката на купувачите на други продавани от него стоки (в случая: текстилни) след сключването на договора за покупко-продажба?

      (1)  ОВ L 40, стр. 1.


title: Дело T-285/12: Решение на Общия съд от 2 октомври 2013 г. — Cartoon Network/СХВП — Boomerang TV (BOOMERANG) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „BOOMERANG“ — По-ранна фигуративна марка на Общността „BoomerangTV“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/55

         Решение на Общия съд от 2 октомври 2013 г. — Cartoon Network/СХВП — Boomerang TV (BOOMERANG)
   (Дело T-285/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BOOMERANG“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „BoomerangTV“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 344/97
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Cartoon Network, Inc. (Уилмингтън, Съединени щати) (представител: I. Starr, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Boomerang TV, SA (Мадрид, Испания) (представител: адв. A. Canela Giménez)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 април 2012 г. (дело R 699/2011-2), постановено в производство по възражение между Boomerang TV, SA и The Cartoon Network, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда The Cartoon Network, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело C-572/11: Определение на Съда (втори състав) от 4 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Велико Търново — България) — „Мениджърски бизнес решения“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Велико Търново, при Централно управление на Националната агенция по приходите (Директива 2006/112/ЕО — ДДС — Право на приспадане — Отказ — Посочен във фактура данък — Действително осъществяване на облагаема доставка — Липса — Доказване — Принципи на данъчен неутралитет и на защита на оправданите правни очаквания)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/2

         Определение на Съда (втори състав) от 4 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Велико Търново — България) — „Мениджърски бизнес решения“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Велико Търново, при Централно управление на Националната агенция по приходите
   (Дело C-572/11) (1)

   (Директива 2006/112/ЕО - ДДС - Право на приспадане - Отказ - Посочен във фактура данък - Действително осъществяване на облагаема доставка - Липса - Доказване - Принципи на данъчен неутралитет и на защита на оправданите правни очаквания)
   2013/C 304/02
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд Велико Търново

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Мениджърски бизнес решения“ ООД

      Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Велико Търново, при Централно управление на Националната агенция по приходите

      Предмет

   Преюдициално запитване — Административен съд Велико Търново — Тълкуване на член 203 във връзка с член 168, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправки в L 74, 2011 г., стр. 3 и L 249, 2012 г., стр. 15) — Приспадане на платения по получени доставки данък — Отказ да се признае право на приспадане на получателя на доставки на услуги поради липсата на доказателства за действителни доставки по фактурите — Проверка на същите фактури в рамките на данъчна ревизия на доставчика, при която няма корекция на дължимия ДДС — Принцип на данъчен неутралитет

      Диспозитив

   Член 168, буква а) и член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, както и принципите на данъчен неутралитет и на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат на получателя по фактура да се откаже право на приспадане на посочения в тази фактура данък върху добавената стойност, когато доставките, за които се отнася последната, не са били действително осъществени, дори ако рискът от данъчни загуби е отстранен, с мотива че издателят на фактурата е платил посочения в нея данък върху добавената стойност. Запитващата юрисдикция е длъжна в съответствие с националните правила относно събирането на доказателства да извърши глобална преценка на всички факти и обстоятелства по спора, с който е сезирана, за да определи дали е такъв случаят на доставките, за които се отнасят разглежданите в главното производство фактури.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело C-536/13: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 14 октомври 2013 г. — Газпром OAO, друга страна в производството: Република Литва

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 377/7

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва) на 14 октомври 2013 г. — Газпром OAO, друга страна в производството: Република Литва
   (Дело C-536/13)
   2013/C 377/14
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Газпром OAO

      Друга страна в производството: Република Литва, представлявана от литовското Министерство на енергетиката

      Преюдициални въпроси

               1.

               Когато арбитражен съд издаде „anti-suit injunction“, с което забранява на дадена страна да предяви определени искове пред съд на държава членка, който съгласно съдържащите се в Регламент Брюксел I (1) правила относно компетентността е компетентен да разгледа гражданското дело по същество, може ли съдът на държавата членка да откаже да признае такова арбитражно решение поради това, че то ограничава правото му сам да реши дали е компетентен да разгледа делото съгласно съдържащите се в Регламент Брюксел I правила относно компетентността?

               2.

               При утвърдителен отговор, важи ли същото в случаите, когато по силата на издадено от арбитражен съд „anti-suit injunction“ дадена страна по делото е задължена да ограничи исканията си, предявени по разглеждано в друга държава членка дело, и съдът на тази държава членка е компетентен да разгледа това дело съгласно съдържащите се в Регламент Брюксел I правила относно компетентността?

               3.

               Може ли националният съд, стремейки се да гарантира предимството на правото на Съюза и пълното действие на Регламент Брюксел I, да откаже да признае арбитражно решение, ако то ограничава правото му да прецени своята собствена компетентност и правомощия по дело, попадащо в приложното поле на регламент Брюксел I?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Съединени дела C-24/12 и C-27/12: Решение на Съда (трети състав) от 5 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12)/Staatssecretaris van Financiën (Свободно движение на капитали — Ограничения — Плащане на дивиденти от държава членка към отвъдморска територия на същата държава — Приложно поле на правото на Съюза — Специални договорености ЕС — ОСТ)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/3

         Решение на Съда (трети състав) от 5 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12)/Staatssecretaris van Financiën
   (Съединени дела C-24/12 и C-27/12) (1)

   ((Свободно движение на капитали - Ограничения - Плащане на дивиденти от държава членка към отвъдморска територия на същата държава - Приложно поле на правото на Съюза - Специални договорености ЕС — ОСТ))
   2014/C 253/03
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X BV (C — 24/12), TBG Limited (C — 27/12)

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на членове 63 и 64 ДФЕС — Териториален обхват — Движение на капитали от дадена държава членка към нейните отвъдморските страни и територии — Следва ли отвъдморска страна и територия да се разглежда като трета държава?

      Диспозитив

   Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че допуска данъчна мярка на държава членка, която, като преследва по ефективен и пропорционален начин целта да се бори срещу избягването на данъци, ограничава движението на капитали между тази държава членка и нейната отвъдморска страна и територия.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-119/08: Жалба, подадена на 7 март 2008 г. — Република Кипър/Комисия

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/29

         Жалба, подадена на 7 март 2008 г. — Република Кипър/Комисия
   (Дело T-119/08)
   (2008/C 142/53)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Жалбоподател: Република Кипър (представител: Π. Kliridis)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обявлението EuropeAid/125672/C/SER/CY за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка, озаглавена „Technical Assistance on animal husbandry“, публикувано само на английски език на Интернет страницата http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/, на 27 декември 2007 г. или приблизително на тази дата, и да се отменят членове 5 и 28.2 от обявлението,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи на жалбоподателя са същите или подобни на тези по дела Τ-91/08, Τ-92/08 и T-93/08, Република Кипър/Комисия.


title: Дело T-254/15: Жалба, подадена на 18 май 2015 г. — Aldi Einkauf/СХВП — „Дядо Либен“ (Casale Fresco)

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/37

         Жалба, подадена на 18 май 2015 г. — Aldi Einkauf/СХВП — „Дядо Либен“ (Casale Fresco)
   (Дело T-254/15)
   (2015/C 245/43)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aldi Einkauf GmbH & Co. oHG (Есен, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, N. Bertram, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав:„Дядо Либен“ ООД (София, България)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: жалбоподателят.

      Спорна марка: словна марка на Общността „Casale Fresco“ — заявка за регистрация № 010 886 604.

      Производство пред СХВП: производство по възражение.

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 март 2015 г. по преписка R 1138/2014-4.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Съединени дела T-273/06 и Т-297/06: Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — ISD Polska и др./Комисия (Държавни помощи — Схема за помощи за преструктуриране, предоставени от Република Полша на производител на стомана — Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими с общия пазар и се разпорежда възстановяването им — Протокол № 8 за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия — Жалба за отмяна — Процесуална легитимация — Срок за обжалване — Допустимост — Оправдани правни очаквания — Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 — Лихвен процент, приложим за връщането на несъвместима помощ — Задължение за тясно сътрудничество с държавата-членка — Сложен лихвен процент — Член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 794/2004])

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/17

         Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — ISD Polska и др./Комисия
   (Съединени дела T-273/06 и Т-297/06) (1)

   (Държавни помощи - Схема за помощи за преструктуриране, предоставени от Република Полша на производител на стомана - Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими с общия пазар и се разпорежда възстановяването им - Протокол № 8 за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия - Жалба за отмяна - Процесуална легитимация - Срок за обжалване - Допустимост - Оправдани правни очаквания - Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 - Лихвен процент, приложим за връщането на несъвместима помощ - Задължение за тясно сътрудничество с държавата-членка - Сложен лихвен процент - Член 9, параграф 4 и член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 794/2004)
   2009/C 193/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищци дело T-273/06: ISD Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша); и Industrial Union of Donbass Corp. (Донецк, Украйна) (представители: първоначално C. Rapin и E. Van den Haute, впоследствие C. Rapin, E. Van den Haute и C. Pétermann, avocats)

      Ищец дело T-297/06: ISD Polska sp. z o.o. (по-рано Majątek Hutniczy sp. z o.o.) (Варшава) (представители: първоначално C. Rapin и E. Van den Haute, впоследствие C. Rapin, E. Van den Haute и C. Pétermann, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и A. Stobiecka-Kuik)

      Предмет

   Искания за частична отмяна на Решение 2006/937/ЕО на Комисията от 5 юли 2005 година относно държавна помощ C 20/04 (ex NN 25/04) в полза на производителя на стомана Huta Częstochowa S.A. (ОВ L 366, 2006 г., стр. 1), доколкото с него се обявяват за несъвместими с общия пазар определени помощи и се разпорежда Република Полша да предприеме действия за тяхното възстановяване.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда ISD Polska sp. z o.o. и Industrial Union of Donbass Corp. да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 294, 2.12.2006 г.


title: Дело T-289/03: Решение на Първоинстанционния съд от 12 февруари 2008 г. — BUPА и др./Комисия ( Държавни помощи — Система за изравняване на рисковете, установена от Ирландия на пазара за частно здравно осигуряване — Схема за помощи — Услуги от общ икономически интерес — Член 86, параграф 2 ЕО — Решение на Комисията да не повдига възражения — Жалба за отмяна — Допустимост — Принципи на необходимост и на пропорционалност )

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/25

         Решение на Първоинстанционния съд от 12 февруари 2008 г. — BUPА и др./Комисия
   (Дело T-289/03) (1)

   („Държавни помощи - Система за изравняване на рисковете, установена от Ирландия на пазара за частно здравно осигуряване - Схема за помощи - Услуги от общ икономически интерес - Член 86, параграф 2 ЕО - Решение на Комисията да не повдига възражения - Жалба за отмяна - Допустимост - Принципи на необходимост и на пропорционалност“)
   (2008/C 79/48)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: British United Provident Association Ltd (BUPA) (Лондон, Обединено кралство); BUPA Insurance Ltd (Лондон); и BUPA Ireland Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: N. Green, QC, K. Bacon, J. Burke, barristers, и B. Amory, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално N. Khan и J. Flett, впоследствие N. Khan и T. Scharf)

      Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Нидерландия (представител: N. Bel); Ирландия (представители: D. O'Hagan, подпомаган от G. Hogan, SC и E. Regan, barrister); и Voluntary Health Insurance Board (Дъблин) (представители: D. Collins, G. FitzGerald, D. Clarke, solicitors, и P. Gallagher, SC)
   Предмет
   Жалба, подадена по-специално от BUPA Ireland Ltd, което предоставя в Ирландия услуги, свързани с частно здравно осигуряване, срещу Решение C (2003)1322 окончателен на Комисията от 13 май 2003 г., да не повдига възражения по силата на член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88 от Договора за ЕО] (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41), във връзка с установяването на система за изравняване на рисковете (RES) на ирландския пазар за частно здравно осигуряване (държавна помощ N 46/2003-Ирландия).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd и BUPA Ireland Ltd понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Комисията и Voluntary Health Insurance Board.

               3)

               Ирландия и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 264 от 1.11.2003 г.