title: Дело T-11/07: Иск, предявен на 12 януари 2007 г. — Frucona Košice/Комисия

text:
               10.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/36

         Иск, предявен на 12 януари 2007 г. — Frucona Košice/Комисия
   (Дело T-11/07)
   (2007/C 56/68)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovak Republic [Кошице, Словашка република]) (представители: B. Hartnett, O. Geiss, адвокати)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение C(2006)2082 окончателен на Комисията от 7 юни 2006 г. по дело № C25/2005, отнасящо се до държавна помощ;

               —

               да се отмени изцяло или отчасти чл. 1 от посоченото решение;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Със своята искова молба ищецът желае отмяна на решение на Комисията от 7 юни 2006 г. за държавна помощ, предоставена от Словашката република в полза на ищеца (C25/2005), доколкото то третира ищеца като получател на несъвместима държавна помощ и го принуждава да възстанови на Словашката република пълния размер на данъчното намаление с лихва.
   В подкрепа на своя иск ищецът се позовава на следните десет правни довода:

               С първия си довод ищецът твърди, че Комисията очевидно е допуснала грешка при определяне размера на твърдяната държавна помощ.

               С втория си довод ищецът изтъква, че оспорваното решение нарушава основно процедурно изискване и не е съобразено с чл. 33 ЕО. По същество ищецът поддържа, че Генерална дирекция „Земеделие“, а не Генерална дирекция „Конкуренция“ е била дирекцията, компетентна да проведе разследването и да предприеме процедурните и формални стъпки, които са довели до оспорваното решение.

               С третия си довод ищецът посочва, че оспорваното решение нарушава Част 3, Анекс IV от Присъединителния договор, чл. 253 ЕО, чл. 88 ЕО и Регламент 659/1999, тъй като Комисията не е имала компетентност да постанови оспорваното решение.

               С четвъртия си довод ищецът твърди, че Комисията е допуснала фактическа и юридическа грешка при прилагането на чл. 87, пар. 1 ЕО, когато е преценила производството по несъстоятелност като по-благоприятно от данъчното споразумение.

               С петия си довод ищецът заявява, че Комисията също така е допуснала грешка, като е преценила данъчно-изпълнителното производство за по-благоприятно от данъчното споразумение.

               С шестия си довод ищецът изтъква, че Комисията очевидно е допуснала правна и фактическа грешка, като не се е справила с тежестта на доказване, нарушавайки по този начин чл. 87, пар. 1 ЕО и чл. 253 ЕО. Освен това ищецът изтъква, че Комисията е пренебрегнала установените от Съда юридически критерии при прилагане на теста за частен кредитор.

               Със седмия си довод ищецът твърди, че Комисията е допуснала правна и фактическа грешка, като не е преценила и отчела адекватно намиращите се на нейно разположение доказателства.

               С осмия си довод ищецът заявява, че Комисията е допуснала правна и фактическа грешка, като е взела предвид неотносими доказателства като вътрешни разногласия в рамките на данъчната администрация.

               С деветия си довод ищецът изтъква, че решението нарушава чл. 253 ЕО, тъй като е лишено от достатъчна аргументация, която да обоснове неговите заключения.

               Накрая, със своя десети довод, ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка, като не е освободила данъчното споразумение като помощ за преструктуриране и като е приложила с обратна сила Насоките за преструктуриране от 2004 г.


title: Дело T-552/12: Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — North Drilling/Съвет

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/22

         Жалба, подадена на 21 декември 2012 г. — North Drilling/Съвет
   (Дело T-552/12)
   2013/C 46/39
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: North Drilling Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, abogados)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 2 от Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото се отнася до жалбоподателя и го изключва от приложението към същото решение,

               —

               да отмени член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото се отнася до жалбоподателя и го изключва от приложението към същия регламент, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от явна грешка

                           —

                           Първото правно основание се опира на явна грешка в преценката на фактите, които са в основата на оспорваните разпоредби, тъй като са лишени от действително фактическо и доказателствено основание.

               2.

               Второто правно основание е изведено от неизпълнение на задължението за мотивиране

                           —

                           Второто правно основание се опира на неизпълнение на задължението за мотивиране, тъй като оспорените норми са опорочени по отношение на жалбоподателя от погрешни мотиви, които са лишени от основание и са общи и стереотипни.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на съдебна защита

                           —

                           Третото правно основание се опира на нарушение на правото на ефективна съдебна защита във връзка с мотивирането на актовете, липсата на доказателство за твърдяния мотив, правото на защита и правото на собственост, тъй като не е изпълнено задължението за мотивиране, което влияе върху останалите права.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на правото на собственост

                           —

                           Четвъртото правно основание се опира на нарушение на правото на собственост, доколкото то е ограничено без действителна обосновка.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране

                           —

                           Петото правно основание се опира на нарушение на принципа на равно третиране, тъй като е засегната относителната позиция на жалбоподателя без да са налице причини за това.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от злоупотреба с власт

                           —

                           Шестото правно основание се опира на злоупотреба с власт, тъй като са налице обективни, точни и съгласувани индиции, позволяващи да се поддържа, че с приемането на санкционната мярка са преследвани цели, различни от твръдяните от Съвета.


title: Дело C-393/06: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от Vergabekontrollsenat des Landes Wien — Австрия) — Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH/Fernwärme Wien GmbH (Обществени поръчки — Директива 2004/17/ЕО и Директива 2004/18/ЕО — Възложител, упражняващ дейности, които попадат в приложното поле отчасти на Директива 2004/17/ЕО и отчасти на Директива 2004/18/ЕО — Публичноправен орган — Възлагащ орган)

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от Vergabekontrollsenat des Landes Wien — Австрия) — Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH/Fernwärme Wien GmbH
   (Дело C-393/06) (1)

   (Обществени поръчки - Директива 2004/17/ЕО и Директива 2004/18/ЕО - Възложител, упражняващ дейности, които попадат в приложното поле отчасти на Директива 2004/17/ЕО и отчасти на Директива 2004/18/ЕО - Публичноправен орган - Възлагащ орган)
   (2008/C 128/14)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Vergabekontrollsenat des Landes Wien
   Страни в главното производство

      Ищец: Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH

      Ответник: Fernwärme Wien GmbH
   Предмет
   Преюдициалното запитване — Vergabekontrollsenat des Landes Wien — Тълкуване на член 2, параграф 1 и на член 3 от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3) и на член 1, параграф 9 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Възлагане на поръчка за отоплителни инсталации — Възлагащият орган е предприятие, контролирано от град Виена и предоставящо обществени услуги (градско отопление) — Публичноправен орган — Преценка на условието за конкуренция — Прилагане на процедурите за възлагане на европейски обществени поръчки и към дейностите, изложени на конкуренция (в случая системи климатични инсталации) — Теория на заразяването — Липса на кръстосани субсидии
   Диспозитив

               1)

               Възложител по смисъла на Директива 2004/17 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги е длъжен да прилага предвидената от тази директива процедура единствено за възлагането на поръчки, които са във връзка с дейности, които този субект упражнява в един или няколко от секторите, посочени в членове 3-7 от споменатата директива.

               2)

               Субект като Fernwärme Wien GmbH трябва да се счита за публичноправен орган по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), втора алинея от Директива 2004/17 и на член 1, параграф 9, втора алинея от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки.

               3)

               Поръчките, възлагани от субект с качеството на публичноправен орган по смисъла на Директива 2004/17 и Директива 2004/18, които са свързани с упражняването на дейности на този субект в един или няколко от посочените в членове 3-7 от Директива 2004/17 сектори, трябва да се подчиняват на предвидените от тази директива процедури. За сметка на това всички други поръчки, възлагани от този субект във връзка с упражняването на други дейности, попадат в приложното поле на процедурите, предвидени от Директива 2004/18. Всяка от тези две директиви се прилага — без отлика между дейностите, които споменатият субект упражнява в изпълнение на задачата си да задоволява нужди от обществен интерес, и дейностите, които той упражнява при условия на конкуренция, дори и при наличие на счетоводство, което е насочено към разделението на секторите на дейност на този субект — с цел да се избегнат кръстосаните финансирания между тези сектори.

      (1)  ОВ C 310, 16.12.2006 г.


title: Дело C-124/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Raad van State, Нидерландия) — Smit Reizen BV/Minister van Verkeer en Waterstaat (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) № 3820/85 и Регламент (ЕИО) № 3821/85 — Автомобилен транспорт — Задължение за регистрация — Време за почивка и други периоди на работа — Необходимо време за достигане до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство — Понятие за експлоатационен център)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/13

      Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Raad van State, Нидерландия) — Smit Reizen BV/Minister van Verkeer en Waterstaat
      (Дело C-124/09) (1)

      (Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) № 3820/85 и Регламент (ЕИО) № 3821/85 - Автомобилен транспорт - Задължение за регистрация - Време за почивка и други периоди на работа - Необходимо време за достигане до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство - Понятие за експлоатационен център)
      (2010/C 161/19)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad van State

         Страни в главното производство

         Ищец: Smit Reizen BV

         Ответник: Minister van Verkeer en Waterstaat

         Предмет

      Преюдициално запитване — Raad van State — Тълкуване на член 1 от Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно хармонизирането на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт (ОВ L 370, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 45) и на член 15 от Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт (ОВ L 370, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 234) — Прекъсвания на работата и дневни почивки и периоди на работа — Понятие — Задължение за регистрация — Необходимо време за достигане до мястото на приемане на превозното средство извън експлоатационния център на предприятието — Експлоатационен център — Понятие — Закарване на водача от трето лице

         Диспозитив

                  1.

                  Понятието „експлоатационен център“, използвано в точка 21 и сл. от Решение от 18 януари 2001 г. по дело Skills Motor Coaches и др. (C-297/99), трябва да се определи като конкретното място на зачисляване на водача, а именно съоръженията на транспортното предприятие, откъдето той редовно започва своето дежурство и където се връща при приключването му, когато изпълнява обичайните си трудови задължения и не следва особени инструкции на своя работодател.

                  2.

                  За квалифицирането на времето за придвижване с оглед на понятието „почивка“ по смисъла на член 1, точка 5 от Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно хармонизирането на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, е без значение дали съответният водач сам достига до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство, или друго лице го превозва дотам.

         (1)  ОВ C 129, 06.06.2009 г.


title: Дело C-178/15: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Полша), постъпило на 20 април 2015 г. — Alicja Sobczyszyn/Szkołа Podstawowа w Rzeplinie

text:
               27.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/4

         Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Полша), постъпило на 20 април 2015 г. — Alicja Sobczyszyn/Szkołа Podstawowа w Rzeplinie
   (Дело C-178/15)
   (2015/C 245/05)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Rejonowy we Wrocławiu

      Страни в главното производство

      Ищец: Alicja Sobczyszyn

      Ответник: Szkoła Podstawowa w Rzeplinie

      Преюдициален въпрос

   Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1), съгласно който държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че всеки работник има право на платен годишен отпуск от най-малко четири седмици в съответствие с условията за придобиване на право и предоставяне на такъв отпуск, предвидени от националното законодателство и/или практика, трябва ли да се тълкува в смисъл, че учителят, който е ползвал отпуска по здравословни причини, предвиден в Закона от 26 януари 1982 г. относно статута на учителите (Dz. U., 2014 г., позиции 191 и 1198), има и право на предвидения в общите разпоредби на трудовото право годишен отпуск за годината, през която е упражнил правото си на отпуск по здравословни причини?

      (1)  ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.


title: Дело T-72/10: Жалба, подадена на 15 февруари 2010 г. — Intermark/СХВП — Natex International (NATY’S)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/52

         Жалба, подадена на 15 февруари 2010 г. — Intermark/СХВП — Natex International (NATY’S)
   (Дело T-72/10)
   2010/C 113/83
   Език на жалбата: унгарски

      Страни

      Жалбоподател: Intermark Srl (Stei, Румъния) (представители: László Á. M. ügyvéd)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Natex International Trade SpA (Pioltello, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се измени решението на ответника и да се отхвърли в неговата цялост заявлението за регистрация по отношение на всички стоки,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Natex International Trade S.p.A.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „NATY’S“ за стоки от класове 29, 30 и 32 (Заявка № 5 810 627)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка „Naty“ за стоки и услуги от класове 30 и 35 (Марка на Общността № 4 149 456)

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ, L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-593/16: Определение на Общия съд от 7 февруари 2017 г. — Stips/Комисия (Иск за обезщетение — Публична служба — Срочно наети служители — Липса на искане по смисъла на член 90, параграф 1 от Правилника — Явна недопустимост)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/37

         Определение на Общия съд от 7 февруари 2017 г. — Stips/Комисия
   (Дело T-593/16) (1)

   ((Иск за обезщетение - Публична служба - Срочно наети служители - Липса на искане по смисъла на член 90, параграф 1 от Правилника - Явна недопустимост))
   (2017/C 112/51)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Adolf Stips (Безоцо, Италия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)

      Предмет

   Иск на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради забавеното провеждане на процедурата по прекласиране за 2013 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска като явно недопустим.

               2)

               Осъжда Adolf Stips да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-23/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-625/10: Решение на Съда (първи състав) от 18 април 2013 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Транспорт — Развитие на железниците в Общността — Директива 91/440/ЕИО — Член 6, параграф 3 и приложение II — Директива 2001/14/ЕО — Член 14, параграф 2 — Липса на юридическа самостоятелност на управителя на железопътната инфраструктура — Член 11 — Липса на система за подобряване на ефективността — Непълно транспониране)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/2

         Решение на Съда (първи състав) от 18 април 2013 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-625/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Транспорт - Развитие на железниците в Общността - Директива 91/440/ЕИО - Член 6, параграф 3 и приложение II - Директива 2001/14/ЕО - Член 14, параграф 2 - Липса на юридическа самостоятелност на управителя на железопътната инфраструктура - Член 11 - Липса на система за подобряване на ефективността - Непълно транспониране)
   2013/C 164/02
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и H. Støvlbæk)

      Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues, M. Perrot и S. Menez)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: S. Centeno Huerta)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в установения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с член 6, параграф 3 и с приложение II към Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86), както и с член 6, параграфи 2—5, член 14, параграф 2 и член 11 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела необходимите мерки, за да гарантира, че образуванието, на което е възложено упражняването на съществените функции, изброени в приложение II към Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността, изменена с Директива 2001/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година, е независимо от предприятието, което предоставя железопътните транспортни услуги в съответствие с член 6, параграф 3 и приложение II към тази директива, както и с член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност, изменена с Директива 2007/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г., и като не е приела в предписания срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с член 11 от Директива 2001/14, Френската република не е изпълнила задълженията си по тези разпоредби.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейската комисия и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

               4.

               Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 103, 2.4.2011 г.


title: Дело C-59/17: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 3 февруари 2017 г. — SCI Château du Grand Bois/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/27

         Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 3 февруари 2017 г. — SCI Château du Grand Bois/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Дело C-59/17)
   (2017/C 112/37)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: SCI Château du Grand Bois

      Ответник: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Дават ли разпоредбите на членове 76, 78 и 81 от Регламент за прилагане от 27 юни 2008 г. (1) право на служителите, извършващи проверки на място, да проникват в земите на земеделско стопанство, без да са получили съгласието на стопанина?

               2)

               Ако бъде даден утвърдителен отговор на първия въпрос, следва ли да се прави разграничение според това дали съответните земи са оградени или не?

               3)

               Ако бъде даден утвърдителен отговор на първия въпрос, съвместими ли са разпоредбите на членове 76, 78 и 81 от Регламент за прилагане от 27 юни 2008 г. с принципа на неприкосновеност на жилището, гарантиран от член 8 Европейската конвенция за правата на човека?

      (1)  Регламент (ЕО) № 555/2008 на Комисията от 27 юни 2008 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на програмите за подпомагане, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор (ОВ L 170, 2008 г., стр. 1).


title: Дело C-283/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 11 юни 2015 г. — X, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/31

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 11 юни 2015 г. — X, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-283/15)
   (2015/C 294/38)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Касатор: X

      Ответник по касационната жалба: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли разпоредбите на ДФЕС относно свободното движение да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която живеещият в Испания гражданин на Съюза, около 60 % от трудовите доходи на когото се облагат с данък в Нидерландия и около 40 % — в Швейцария, не може да приспадне своите отрицателни доходи от собственото си и лично ползвано жилище в Испания от обложените си в Нидерландия трудови доходи, дори ако получава в държавата по местожителството си — Испания — толкова нисък доход, че гореспоменатите отрицателни доходи да не могат да доведат до намаляване на дължимия от него данък за съответната година в държавата по местожителство?

               2)

                           а)

                           При утвърдителен отговор на първия въпрос: трябва ли всяка държава членка, в която съответният гражданин на Съюза получава част от своите доходи, да отчита в този случай пълния размер на гореспоменатите отрицателни доходи? Или това задължение важи само за една от съответните държави по заетостта, и ако да, за коя от тях? Или пък всяка от държавите по заетостта (различни от държавата по местожителство) трябва да позволи приспадането на част от тези отрицателни доходи? В последния случай, как следва да се определи тази подлежаща на приспадане част?

                           б)

                           В тази връзка от определящо значение ли е в коя държава членка фактически се полага трудът, или пък коя държава членка има правомощието да обложи с данък доходите, получени от посочения труд?

               3)

               Различен ли ще е отговорът на двете части от втория въпрос, ако едната от държавите, в които съответният гражданин на Съюза получава доходите си, е Швейцария, която не е държава — членка на Европейския съюз, и също така не е част от Европейското икономическо пространство?

               4)

               Доколко в това отношение е релевантен въпросът дали правната уредба на държавата по местожителство на данъчнозадълженото лице (в случая Испания) предвижда възможност за приспадане на лихвата по ипотечен кредит за собственото жилище на това лице, както и възможност за прихващане на произтичащите от това данъчни загуби през съответната година от евентуалните доходи от тази държава през следващи години?


title: Дело C-279/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда — Неправилно транспониране — Приложение II — Точка 1, букви a)—в) — Решение на Съда — Установено наличие на неизпълнение на задължения — Член 260 ДФЕС — Имуществени санкции — Еднократно платима сума — Платежоспособност на държавата членка — Икономическа криза — Преценка въз основа на актуални икономически данни)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 19 декември 2012 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-279/11) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда - Неправилно транспониране - Приложение II - Точка 1, букви a)—в) - Решение на Съда - Установено наличие на неизпълнение на задължения - Член 260 ДФЕС - Имуществени санкции - Еднократно платима сума - Платежоспособност на държавата членка - Икономическа криза - Преценка въз основа на актуални икономически данни)
   2013/C 46/08
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и K. Mifsud-Bonnici)

      Ответник: Ирландия (представители: E. Creedon и D. O'Hagen, подпомагани от E. Regan SC и C. Toland, BL)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неизпълнение на Решение на Съда от 20 ноември 2008 г. по дело Комисия/Ирландия (C-66/06), с което се установява нарушение на член 2, параграф 1 и член 4, параграфи 2—4 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стp. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), изменена с Директива 97/11/ЕО от 3 март 1997 година (ОВ L 73, стp. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254) — Искане да се наложи санкция под формата на еднократно платима сума и периодична имуществена санкция.

      Диспозитив

               1.

               Като не е взела необходимите мерки за изпълнение на съдебното решение от 20 ноември 2008 г. по дело Комисия/Ирландия (C-66/06), Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 260 ДФЕС.

               2.

               Осъжда Ирландия да заплати еднократно сумата от 1 500 000 EUR на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“.

               3.

               Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Дело T-389/12: Определение на Общия съд от 22 януари 2014 г. — EDF/Комисия

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/18

         Определение на Общия съд от 22 януари 2014 г. — EDF/Комисия
   (Дело T-389/12) (1)

   2014/C 78/37
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 331, 27.10.2012 г.


title: Дело C-411/07: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 7 септември 2007 г. — X B.V./Staatssecretaris van Financiën

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/15

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 7 септември 2007 г. — X B.V./Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-411/07)
   (2007/C 283/28)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Страни в главното производство

      Ищец: X B.V.

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën
   Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли дадена фоточувствителна схема, която се съдържа в пластмасова кутия заедно със светлоизлъчващ диод, еластично фолио и светлинен детектор, и която, между другото, е предназначена за вграждане в апарати за комуникация и компютърно оборудване, битова електроника и промишлени машини, да се разглежда като електрическа машина или апарат по смисъла на позиция 8543 от КН?

               2)

               Доколкото се касае за част от машина, следва ли посочените в позиция 8541 от КН „фоточувствителни полупроводникови елементи, включително фотоволтаични клетки, дори монтирани в модули или сглобени в панели“ да се разглеждат като включващи фоточувствителна схема като описаната по-горе, или подобен продукт следва да се разглежда като електронна интегрална схема по смисъла на позиция 8542 от КН поради наличието на схема за синхронизация?


title: Дело C-480/15 P: Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. от KS Sports IPCo GmbH, правоприемник на BH Stores BV срещу решението на Общия съд (седми разширен състав), постановено на 2 юли 2015 г. по дело T-657/13 — KS Sports/EUIPO

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/15

         Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. от KS Sports IPCo GmbH, правоприемник на BH Stores BV срещу решението на Общия съд (седми разширен състав), постановено на 2 юли 2015 г. по дело T-657/13 — KS Sports/EUIPO
   (Дело C-480/15 P)
   (2016/C 270/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: KS Sports IPCo GmbH, правоприемник на BH Stores BV (представители: T. Dolde, Rechtsanwalt, M. Hawkins, Solicitor, P. Homann, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 14 април 2016 г. Съдът (шести състав) обявява жалбата за недопустима.


title: Дело C-456/13 P: Жалба, подадена на 9 август 2013 г. от T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 6 юни 2013 г. по дело T-279/11, T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda/Европейска комисия

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/16

         Жалба, подадена на 9 август 2013 г. от T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 6 юни 2013 г. по дело T-279/11, T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda/Европейска комисия
   (Дело C-456/13 P)
   2013/C 325/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (представители: адв. D. Waelbroeck и D. Slater, Solicitor)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз, Френска република

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да приеме настоящата жалба за допустима и основателна,

               —

               да отмени Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. по дело T-279/11 („обжалваното решение“), доколкото отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на жалбоподателя и свързаните с нея твърдения за незаконосъобразност,

               —

               да върне делото на Общия съд за ново разглеждане по същество,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в производството пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват следните основания:

               1.

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че регламентът, чиято отмяна се иска, включва мерки за изпълнение по смисъла на член 263, параграф 4 ДФЕС,

               2.

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че Регламент 393/2011 (1) не засяга лично жалбоподателите,

               3.

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като отхвърлил твърденията за незаконосъобразност поради грешките, изложени в точки 1 и 2 по-горе.

         Поради изложените съображения жалбоподателите искат от Съда i) да отмени обжалваното решение, доколкото отхвърля като недопустима жалбата за отмяна и твърденията за незаконосъобразност и ii) да върне делото на Общия съд за ново разглеждане.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕC) № 393/2011 на Комисията от 19 април 2011 година за определяне на коефициента на разпределение за издаването на лицензии за внос, заявени в периода от 1 до 7 април 2011 г., за захарни продукти в рамките на някои тарифни квоти и за преустановяване на подаването на заявления за такива лицензии (ОВ L 104, стр. 39)


title: Дело F-7/14: Жалба, подадена на 29 януари 2014 г. — ZZ/Комисия

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/28

         Жалба, подадена на 29 януари 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-7/14)
   2014/C 85/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Комисията да намали от три на две години продължаването на срока на договора на срочно нает служител на жалбоподателката.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Европейската комисия от 18 юли 2013 г. да намали продължаването на срока на договора на срочно нает служител на жалбоподателката, за което е взето решение на 23 ноември 2011 г. от три на две години,

               —

               да се определи обезщетението, дължимо на жалбоподателката, ако Комисията няма правна възможност да я възстанови на работа за срок от една година, в размер на 45 000 EUR, ведно със законната лихва,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-97/17: Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. — Franmax/EUIPO — R. Seelig & Hille (her- bea)

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/46

         Жалба, подадена на 16 февруари 2017 г. — Franmax/EUIPO — R. Seelig & Hille (her- bea)
   (Дело T-97/17)
   (2017/C 112/64)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Franmax UAB (Вилнюс, Литва) (представител: E. Saukalas, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: R. Seelig & Hille OHG (Дюселдорф, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „her- bea“ — заявка за регистрация № 12 689 964

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 371/2016-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-665/16: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 22 декември 2016 г. — Minister Finansów/Gminа Wrocław

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/15

         Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 22 декември 2016 г. — Minister Finansów/Gminа Wrocław
   (Дело C-665/16)
   (2017/C 112/23)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister Finansów

      Ответник: Gmina Wrocław

      Преюдициални въпроси

   Представлява ли облагаема доставка по смисъла на член 14, параграф 2, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) прехвърлянето на собствеността върху недвижими имоти от общината към държавата по силата на закона срещу заплащането на компенсация, при положение че съгласно националната правна уредба тези имоти и занапред се стопанисват от кмета на общината — представител на държавата и същевременно изпълнителен орган на общината?
   От значение ли е за отговора на предходния въпрос дали компенсационното плащане към общината е реално, или се свежда просто до вътрешно прехвърляне на средства в рамките на общинския бюджет?

      (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Съединени дела T-439/10 и T-440/10: Решение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Fulmen и Mahmoudian/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Задължение за мотивиране — Право на защита — Право на ефективна съдебна защита — Грешка в преценката — Тежест и степен на доказване)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/24

         Решение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Fulmen и Mahmoudian/Съвет
   (Съединени дела T-439/10 и T-440/10) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Грешка в преценката - Тежест и степен на доказване)
   2012/C 133/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Fulmen (Техеран, Иран) и Fereydoun Mahmoudian (Техеран) (представител: адв. A. Kronshagen)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Встъпила в подкрепа на ответника страна: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis и É. Cujo)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стp. 39), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, стp. 25), както и на Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413 (ОВ L 281, стр. 81) и на Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1), в частите им, които се отнасят до жалбоподателите, и от друга страна, искане да се признае наличието на вреда, претърпяна от жалбоподателите в резултат на приемането на горепосочените актове

      Диспозитив

               1.

               Отменя в частите, които се отнасят до Fulmen и до г-н Fereydoun Mahmoudian:

                           —

                           Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС,

                           —

                           Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран,

                           —

                           Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413,

                           —

                           Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007.

               2.

               Решение 2010/413, изменено с Решение 2010/644, запазва действието си по отношение на Fulmen и г-н Mahmoudian до момента, в който отмяната на Регламент № 961/2010 произведе действие.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Fulmen и от г-н Mahmoudian.

               5.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 328, 4.12.2010 г.


title: Дело C-405/08: Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 18 септември 2008 г. — Ingeniørforeningen i Danmark, действащ за Bertram Holst/Dansk Industri, действащ за Babcock & Wilcox Vølund ApS

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/22

         Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 18 септември 2008 г. — Ingeniørforeningen i Danmark, действащ за Bertram Holst/Dansk Industri, действащ за Babcock & Wilcox Vølund ApS
   (Дело C-405/08)
   (2008/C 301/35)
   Език на производството: датски
   Препращаща юрисдикция
   Vestre Landsret (Дания).
   Страни в главното производство

      Ищец: Ingeniørforeningen i Danmark, действащ за Bertram Holst,

      Ответник: Dansk Industri, действащ за Babcock & Wilcox Vølund ApS
   Преюдициални въпроси

               1)

               Налице е несъгласие между страните по спора по главното производство по въпроса дали Директива 2002/14/ЕО (1) е правилно транспонирана със сключеното между федерацията на работодателите „Dansk Arbejdsgiverforening“ (DA) и синдиката на работниците „Landsorganisationen i Danmark“ (LO) споразумение, наречено „Samarbejdsaftalen“. В този контекст се иска да се уточни, дали общностната правна уредба не допуска транспониране на посочената директива, което води до това, колективният трудов договор, сключен между социалните социално партньори, да обхване категории работници, които не представляват заинтересованата професионалната категория, като посоченият колективен трудов договор не се прилага за посочената професионална категория, към която то принадлежи?

               2)

               Що се отнася до ищеца в главното производство, в хипотезата, при която Директива 2002/14 е правилно транспонирана от Samarbejdsaftalen, се иска се да се посочи, дали член 7 от Директива 2002/14 е правилно транспониран, при положение, че е установено, че Samarbejdsaftalen не съдържа условие за засилена защита срещу уволнението на определени професионални категории

               3)

               В хипотезата, при която ищецът по главното производство попада в обхвата на Закона за транспониране на Директива 2002/14, иска се да се установи дали уредените в член 7 от Директивата условия за „съответна защита и гаранции, които да им позволяват правилно изпълнение на поставените им задължения“ представляват пречка за транспонирането на тази разпоредба, както е възпроизведена с член 8 от закона, който гласи „представителите на работниците, които трябва да бъдат информирани и консултирани от името на работниците са защитени срещу уволнение и всякакво изменение в условията на работа по същия начин както представителите на персонала от същите професионални категории или еквивалентни“, макар транспонирането да не предвижда по-стриктно условие за защита срещу уволнението на професионалните категории, които не са обхванати от колективен трудов договор?

      (1)  Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност — Съвместна декларация на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията относно представителството на работниците (ОВ L 80, стр. 29; Специално издание на български език за 2007 г., глава 5, том 6, стр. 120).


title: Дело F-77/10: Определение на Съда на публичната служба от 8 декември 2010 г. — Arroyo Redondo/Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/69

         Определение на Съда на публичната служба от 8 декември 2010 г. — Arroyo Redondo/Комисия
   (Дело F-77/10) (1)

   ()
   2011/C 30/139
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра вследствие на уреждане на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г., стр. 65.


title: Дело F-71/06: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 април 2007 г. — Lebedef-Caponi/Комисия (Длъжностни лица — Оценяване — Доклад относно развитието на кариерата — Период на оценяване 2004 г. — Общи условия за приложение на член 43 от Правилника — Член 26 от Правилника)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/40

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 април 2007 г. —Lebedef-Caponi/Комисия
   (Дело F-71/06) (1)

   (Длъжностни лица - Оценяване - Доклад относно развитието на кариерата - Период на оценяване 2004 г. - Общи условия за приложение на член 43 от Правилника - Член 26 от Правилника)
   (2007/C 96/84)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Curall и H. Kraemer)
   Предмет
   Отмяна на доклада относно развитието на кариерата на ищеца за периода 1.1.2004-31.12.2004.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 190, 12.8.2006 г., стр. 36.


title: Дело T-187/16: Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik/EUIPO – Viña y Bodega Botalcura (LITU)

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/37

         Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik/EUIPO – Viña y Bodega Botalcura (LITU)
   (Дело T-187/16)
   (2016/C 243/40)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG (Erding, Германия) (представител: P. Koch Moreno, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Viña y Bodega Botalcura SA (Las Condes, Чили)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „LITU“ — заявка за регистрация № 12 684 833

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 9 февруари 2016 г. по преписка R 719/2015-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да отхвърли заявката на European Union Trademark Application за словна марка „LITU“ във връзка с всички стоки;

               —

               да осъди ответника и/или другата страна в производството да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-337/17: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Szczecinie (Полша), постъпило на 7 юни 2017 г. — Feniks Sp. z o.o./Azteca Products & Services SL

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/14

         Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Szczecinie (Полша), постъпило на 7 юни 2017 г. — Feniks Sp. z o.o./Azteca Products & Services SL
   (Дело C-337/17)
   (2017/C 300/17)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Okręgowy w Szczecinie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Feniks Sp. z o.o. със седалище в Шчечин

      Ответник: Azteca Products & Services SL със седалище в Алкора

      Преюдициални въпроси

               1)

               Дело, образувано по иск срещу купувач със седалище в една държава членка за обявяване на договор за продажба на недвижим имот с местонахождение в друга държава членка за недействителен, поради това че уврежда кредитор на продавача, договор, който е сключен и изцяло изпълнен на територията на тази друга държава членка, представлява ли „дело, свързано с договор“ по смисъла на член 7, точка 1, буква a) от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1)?

               2)

               Следва ли на този въпрос да се отговори с оглед на принципа за „acte éclairé“, като се има предвид решение на Съда от 17 юни 1992 г., C-26/91 [Handte], въпреки че то се отнася до отговорността на производителя за недостатъци на стоката, а производителят не може да предвиди на кого ще бъде прехвърлена тази стока впоследствие и съответно кой би могъл да има право на иск срещу него, докато искът срещу купувача „за обявяване на договор за продажба на недвижим имот за недействителен“, поради това че уврежда кредиторите на продавача, би могъл да е основателен само ако купувачът е знаел, че правното действие (договорът за продажба) уврежда кредиторите, така че купувачът трябва да очаква, че такъв иск може да бъде предявен от всеки личен кредитор на продавача?

      (1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1.


title: Дело T-683/16: Жалба, подадена на 21 септември 2016 г. — KUKA Systems/EUIPO (MATRIX BODY SHOP)

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/29

         Жалба, подадена на 21 септември 2016 г. — KUKA Systems/EUIPO (MATRIX BODY SHOP)
   (Дело T-683/16)
   (2016/C 410/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: KUKA Systems GmbH (Аугсбург, Германия) (представител: B. Maneth, Rechtsanwältin и C. Huch-Hallwachs, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MATRIX BODY SHOP“ — заявка за регистрация № 14 182 661

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 юли 2016 г. по преписка R 2503/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-573/08: Иск, предявен на 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/14

         Иск, предявен на 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-573/08)
   (2009/C 55/23)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: D. Recchia)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че:

                           —

                           като не транспонира директива 79/409/ЕИО (1) в италианския правов ред по начин, който съответства напълно на тази директива, и

                           —

                           като не транспонира член 9 от директивата по начин, който гарантира, че приетите от компетентните италиански власти дерогации отговарят на условията и на изискванията на тази разпоредба, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 13 и 18 от Директива 79/409/ЕИО.

               —

               Да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията твърди, че италианското законодателство не транспонира напълно Директива 79/409/ЕИО по начин, които е в съответствие с тази директива:
   Член 2: не е транспониран;
   Член 3: не е транспониран в съответствие с директивата, поради нетранспонирането на член 2;
   Член 4, параграф 4: не е транспониран;
   Член 5: не е транспонирана забраната за умишлено разрушаване и увреждане на гнездата и яйцата, както и забраната за умишлено обезпокояване на защитените с директивата птици;
   Член 6: не е транспонирана забраната за транспортиране с цел търговия;
   Член 7, параграф 4: непълно транспониране (начинът, по който са определени ловните сезони не гарантира, че е забранено ловуването в сезона на отглеждане на малките и по време на различните етапи на размножаване и по-специално, когато става въпрос за мигриращи видове по време на размножителния им период или при завръщането им в местата за отглеждане на малките и освен това не е транспонирано задължението за изпращане на Комисията на цялата необходима информация по практическото приложение на ловните разпоредби);
   Член 9: нетранспониране в съответствие с директивата на държавно ниво (контролът за законосъобразност на дерогациите е неефективен и ненавременен); нетранспониране и неприлагане в съответствие с директивата на регионално ниво (Abruzzo, Lazio, Toscana, Lombardia, Emilia Romagna, Marche, Calabria и Puglia);
   Член 10, параграф 2: непълно транспониране (не е транспонирано задължението за изпращане на Комисията на цялата информация, която се изисква за координацията на изследванията и дейностите за защита, управление и използване на популациите на всички видове птици, защитени от директивата);
   Член 11: непълно транспониране (не е транспонирано задължението за консултиране с Комисията относно въвеждането на екзотични видове);
   Член 13: не е транспониран;
   Член 18, параграф 2: италианските власти не са съобщили на Комисията текстовете от регионалното законодателство в областта на лова за регионите Lazio, Lombardia, Toscana и Puglia.

      (1)  Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 59, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77).


title: Дело C-173/16: Определение на Съда (шести състав) от 22 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Ирландия) — M. H./M. H. (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Липса на разумно съмнение — Съдебна компетентност по брачни дела — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 16, параграф 1, буква а) — Определяне на момента на сезиране на съд — Понятие за „момент на подаване на исковата молба или на документ, имащ същото значение, в съда)

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/18

         Определение на Съда (шести състав) от 22 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Ирландия) — M. H./M. H.
   (Дело C-173/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Липса на разумно съмнение - Съдебна компетентност по брачни дела - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Член 16, параграф 1, буква а) - Определяне на момента на сезиране на съд - Понятие за „момент на подаване на исковата молба или на документ, имащ същото значение, в съда))
   (2016/C 343/28)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal

      Страни в главното производство

      Ищец: M. H.

      Ответник: M. H.

      Диспозитив

   Член 16, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че „момент[ът] на подаване на исковата молба или на документ, имащ същото значение[,] в съда“ по смисъла на тази разпоредба е моментът на извършване на това подаване в съответния съд, дори самото подаване да не води веднага до започване на производството съгласно националното право.

      (1)  ОВ C 211, 13.6.2016 г.


title: Дело C-5/15: Преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 12 януари 2015 г. — AK (*)/Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand

text:
                  30.3.2015

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 107/19

         Преюдициално запитване от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 12 януари 2015 г. —  AK (*1)/Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand
         (Дело C-5/15)
         (2015/C 107/27)
         Език на производството: нидерландски

            Запитваща юрисдикция

         Gerechtshof Amsterdam

            Страни в главното производство

            Жалбоподател: AK (*1)

            Ответници: Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand

            Преюдициални въпроси

         Следва ли понятието „административно производство“, използвано в член 4, параграф 1, буква а) от Директива 87/344/ЕИО (1) на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски, да се разбира в смисъл, че обхваща и фазата на оспорване по административен ред с възражение пред CIZ [Centrum Indicatiestelling Zorg (Център за преценка на наличните признаци за допускане на полагане на грижи)], в рамките на която лицето, чието искане за преценка на наличието на признаци за предоставяне на грижи е било отхвърлено от CIZ, подава писмено възражение с искане за преразглеждане на постановеното решение?

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

            (1)  ОВ L 185, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186.


title: Дело F-61/09: Определение на Съда на публичната служба от 10 април 2014 г.  — Strack/Комисия

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/40

         Определение на Съда на публичната служба от 10 април 2014 г. — Strack/Комисия
   (Дело F-61/09) (1)

   2014/C 159/56
   Език на производството: немски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 15.8.2009 г., стр. 36


title: Дело C-502/08: Иск, предявен на 20 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/17

         Иск, предявен на 20 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-502/08)
   (2009/C 6/28)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като не е приело законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм, и като във всеки случай не е уведомило Комисията за приемането им, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 45 от тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директива 2005/60/ЕО е изтекъл на 15 декември 2007 г.

      (1)  ОВ L 309, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 214.


title: Дело T-160/09: Жалба, подадена на 20 април 2009 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (OFTAL CUSI)

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/13

         Жалба, подадена на 20 април 2009 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (OFTAL CUSI)
   (Дело T-160/09)
   2009/C 167/27
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представител: S. Schneller, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Alcon Inc.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 4 февруари 2009 г. по преписка R 1471/2007-1 и да се уважи възражение № В 809899 за всички стоки,

               —

               Да се проведе съдебно заседание,

               —

               Да се осъди СХВП, и при условията на евентуалност встъпилата страна, да заплатят разноските по цялото производство,

               —

               При условията на евентуалност делото да се изпрати обратно на СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Alcon Cusì SA, което по-късно е прехвърлило правата си на Alcon Inc.

      Марка на Общността, предмет на спора:„OFTAL CUSI“ за стоки от клас 5 (заявка № 3 679 181)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „Ophtal“ за стоки от клас 5 (марка на Общността № 489 948)

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1)), тъй като не съществува вероятност от объркване или най-малкото вероятност да се направи асоциация между конфликтните марки

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-178/12: Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Испания) на 17 април 2012 г. — Rafaela Rivas Montes/Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

text:
               14.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/3

         Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Испания) на 17 април 2012 г. — Rafaela Rivas Montes/Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
   (Дело C-178/12)
   2012/C 209/04
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba

      Страни в главното производство

      Ищец: Rafaela Rivas Montes

      Ответник: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допуска ли общностният принцип на равенство (така както е очертан от Съда на Европейския съюз) публична администрация (като IMDECO), когато изчислява допълнителното трудово възнаграждение за трудов стаж на своите служители, да се ръководи единствено от естеството на обвързващото ги правоотношение (служебно или трудово) и според това в първия случай (лица, работещи по служебно правоотношение), на основание действащия Закон за държавния служител [Ley estatal funcionarial], взема предвид без изключение целия предходен трудов стаж, придобит в която и да е административна служба (тоест както в конкретната в случая административна служба, а именно IMDECO, така и във всяка друга административна служба), докато във втория случай (лица, работещи по трудово правоотношение), на основание действащия Трудов закон [Ley estatal laboral] и тълкуващата го съдебна практика, взема предвид единствено предходния трудов стаж, придобит в конкретната административна служба (IMDECO), и то само ако поредицата от договори, по които е натрупан въпросният трудов стаж, не е прекъсната във времето, тъй като противното е основание да се приеме, че е нарушено същностното единство на трудовото правоотношение, в който случай не се признават изработените непосредствено преди прекъсването дни?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос (тоест ако Съдът на Европейския съюз приеме, че подобно поведение от страна на публичната администрация — в случая IMDECO — е в противоречие с общностния принцип на равенство), трябва ли за да се спази в настоящия случай принципът на равенство Законът за държавния служител да се приложи към работещите по трудово правоотношение?


title: Дело F-58/07: Иск, предявен на 16 юни 2007 г. — Collotte/Комисия

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/50

         Иск, предявен на 16 юни 2007 г. — Collotte/Комисия
   (Дело F-58/07)
   (2007/C 199/98)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Pascal Collotte (Overijse, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението, публикувано в „Административни данни“ № 55-2006 от 17 ноември 2006 г., да не се включи името на ищеца в списъка на предложените за повишение длъжностни лица от степен A*11 в A*12 в „Процедура за повишаване за 2006 г.“ и следователно — решението да не бъде повишен,,

               —

               да се осъди ответникът да заплати сумата от 25 000 EUR като обезщетение за неимуществени и за имуществени вреди и за накърняване на кариерата на ищеца, под условие за възможно увеличаване или намаляване на сумата в хода на производството,

               —

               да се осъди ответника.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, бивш временен служител, назначен като длъжностно лице със степен A*11 от 16 април 2004 г., вследствие успешно представяне на вътрешен конкурс, е определен като неотговарящ на условията за повишение в процедурата за повишаване за 2006 г. поради това, че не е доказал способността си да работи на трети език съгласно член 45, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (наричан по-нататък „Правилникът“) и че не може да се ползва от изключението, предвидено за длъжностните лица, които имат две години стаж с тази степен към 1 април 2006 г.
   В подкрепа на своя иск, ищецът навежда четири правни основания, като първото от тях се отнася до нарушение на член 45 от Правилника и до това, че ръководството е допуснало явни грешки в преценката си. По-конкретно, ищецът изтъква, че по смисъла на преходните разпоредби на член 11 от Приложение XIII на Правилника, член 45, параграф 2 от Правилника не трябва да се прилага по отношение на процедура за повишаване за 2006 г., още повече, че нормите за приложение на тази уредба са окончателно приети едва през декември 2006 г. Поради това, че към август 2006 г. не е бил информиран за приложимостта на въпросната уредба за неговия случай, ищецът твърди, че не е имал достъп до необходимото обучение, за да достигне своевременно до уменията за работа с трети език.
   Второто правно основание е свързано с нарушаване на дълга за полагане на грижа, на принципите за добра администрация и за добро управление, както и с наличието на злоупотреба с власт. Ищецът изрично подчертава, че ръководството не е имало право да приложи спрямо него член 45, параграф 2 от Правилника в последния момент.
   Третото правно основание е свързано с нарушаване на принципа за защита на оправданите правни очаквания и на принципа на правната сигурност. Службите на Комисията били предоставили на ищеца ясни и непротиворечиви гаранции относно неприлагането към неговия случай на новите изисквания, заложени в член 45, параграф 2 от Правилника.
   Четвъртото правно основание е свързано с нарушаване на принципа на равното третиране на персонала, на недискриминация и на пропорционалност. Към ищеца е било проявено неблагоприятно третиране,в сравнение с други временни служители, назначени вследствие на вътрешен конкурс, които за разлика от ищеца са били назначени за длъжностни лица от 1 януари 2004 г.


title: Дело C-132/15 P: Жалба, подадена на 19 март 2015 г. от Съда на Европейския съюз срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 13 февруари 2015 г. по дело T-725/14, Aalberts Industries/Европейски съюз

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/13

         Жалба, подадена на 19 март 2015 г. от Съда на Европейския съюз срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 13 февруари 2015 г. по дело T-725/14, Aalberts Industries/Европейски съюз
   (Дело C-132/15 P)
   (2015/C 205/19)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Съд на Европейския съюз (представители: A. V. Placco и E. Beysen)

      Други страни в производството: Aalberts Industries NV, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени определението на Общия съд на Европейския съюз (трети състав) от 13 февруари 2015 г. по дело T-725/14, Aalberts Industries/Европейски съюз, доколкото с него се отхвърлят исканията на Съда на Европейския съюз (по-нататък: „Съдът“) в двете му молби, подадени на основание член 114 от Процедурния правилник на Общия съд, и се уважава възражението за недопустимост, повдигнато от Европейската комисия (по-нататък: „Комисията“),

               —

               да се уважат двете молби с исканията му, в резултат на което да се постанови окончателно решение и искът за обезщетение на Aalberts Industries NV да се обяви за недопустим, доколкото е насечен срещу Съда (като представител на Съюза),

               —

               да се осъди Aalberts Industries NV да заплати съдебните разноски на Съда в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

   С определение от 13 февруари 2015 г. Общият съд на Европейския съюз отхвърля подадената от Съда молба на основание член 114 от Процедурния правилник на първия по дело T-725/14, Aalberts Industries/Европейски съюз. Молбата на тази институция има за предмет да се обяви жалбата на Aalberts Industries NV за недопустима, доколкото е насочена срещу Съда като представител на Европейския съюз, като същевременно жалбата е насочена и срещу Комисията в същото ѝ качество. С жалбата си дружеството иска да се ангажира извъндоговорната отговорност на Съюза, за да получи обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпяло поради неспазване от страна на Общия съд на разумен срок по дело T-385/06, Aalberts Industries и др./Комисия. В посоченото определение Общият съд, противно на изтъкнатото от Съда и приемайки защитаваната от Комисията позиция, прави извода, че Съдът, а не Комисията трябва да представлява Европейския съюз по този иск.
   На основание член 56 от Статута на Съда Съдът обжалва определението и иска то да бъде отменено, доколкото с него са отхвърлени исканията му. В подкрепа на жалбата си Съдът изтъква, на първо място, нарушение на правилата за представляване на Съюза пред неговите юрисдикции и, на второ място, нарушение на задължението за мотивиране.
   В рамките на
         първото основание относно нарушение на правилата за представляване на Съюза пред юрисдикциите му
       Съдът посочва, че при липса на изрична разпоредба, която да урежда представляването на Съюза пред юрисдикциите му в рамките на искове, предявени на основание член 268 ДФЕС, които ангажират извъндоговорната отговорност на Съюза, правилата за подобно представляване трябва да бъдат изведени от основните принципи, приложими при упражняване на правораздавателна дейност, и по-специално от принципа за добра правораздавателна администрация и от принципите за независимост и безпристрастност на съда.
   Първото основание на Съда се състои от две части, а именно неспазване на принципа на добра правораздавателна администрация и неспазване на принципите за независимост и безпристрастност.
   В рамките на първата част Съдът посочва, че изводът, който прави Общият съд, а именно, че Съдът трябва да представлява Съюза, когато става въпрос за искове за обезщетение, очевидно следва от съдебната практика, установена с решение Werhahn Hansamühle и др./Съвет и Комисия (63/72 — 69/72, EU:C:1973:121, по-нататък „решение Werhahn и др.“). От това решение става ясно, че когато се ангажира отговорността на тогавашната Общност, сега Съюз, поради поведението на една от институциите ѝ, тя се представлява пред съда на Съюза от институцията, отговорна за това поведение. Според Съда това решение не може да се приложи към настоящия правен спор, тъй като поради различни причини това би довело до положение, което е несъвместимо с добрата правораздавателна администрация, която според текста на решението Werhahn и др. обосновава подобно разрешение. Във връзка с това Съдът посочва също инцидентно неспазване на обхвата на член 317, първа алинея ДФЕС и на член 53, параграф 1 от Регламент № 966/2012 (1), според които Общият съд е трябвало да приеме, че исканото в настоящия случай обезщетение трябва да бъде предоставено от частта от бюджета на Съюза, която се полага на Комисията.
   В рамките на втората част от първото основание Съдът посочва, позовавайки се на решението на Съда по правата на човека от 10 юли 2008 г. по дело Михалков/България (дело № 67719/01), че Общият съд не е спазил принципите за независимост и безпристрастност на съда, като е приел, че Съдът трябва да представлява Съюза при иска за обезщетение на Aalberts Industries. Като се има предвид, на първо място, че т.нар. правопораждащ факт на отговорността е извършен от съдебен състав при изпълнение на съдебните му задължения и, на второ място, че съдебният състав, който следва да разгледа делото, (i) принадлежи към същата юрисдикция (към Общия съд) като съдебния състав, за който се твърди, че е отговорен за ангажиране на отговорността и (ii) е неразделна част от ответника по делото (Съда), с който съдиите от този състав имат професионални отношения, тези принципи са компрометирани. Това е така в още по-голяма степен, когато Общият съд е постановил с определението си, че исканото в настоящия случай обезщетение следва да бъде предоставено от частта от бюджета, която се полага на Съда.
   В рамките на
         второто основание
       Съдът изтъква, че обжалваното определение
         нарушава задължението за мотивиране
      , доколкото не отхвърля по-специално довода, изложен от Съда пред Общия съд и изведен от обхвата на съвкупност от дела, сред които решенията Groupe Gascogne/Комисия (C-58/12 P, EU:C:2013:770), Gascogne Sack/Комисия (C-40/12 P, EU:C:2013:768) и Kendrion/Комисия (C-50/12 P, EU:C:2013:771).

      (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, стр. 1).


title: Дело T-543/12: Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — Grau Ferrer/СХВП — Rubio Ferrer (Bugui va)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/18

         Жалба, подадена на 18 декември 2012 г. — Grau Ferrer/СХВП — Rubio Ferrer (Bugui va)
   (Дело T-543/12)
   2013/C 55/31
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Xavier Grau Ferrer (Caldes de Montbui, Испания) (представител: адв. J. Carbonell Callicó, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Juan Cándido Rubio Ferrer (Xeraco, Испания), Alberto Rubio Ferrer (Xeraco)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав от 11 октомври 2012 г. по преписка R 274/2011-4 и преписка R 520/2011-4 в съответствие с член 8, параграф 1, букви а) и б) и член 76 от Регламент № 207/2009, като вследствие на това отмени изцяло регистрацията на фигуративна марка на Общността № 7 338 031„Bugui va“ за всички поискани стоки и услуги (класове 31, 35 и 39);

               —

               да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски по производството съгласно член 87, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Juan Cándido Rubio Ferrer и Alberto Rubio Ferrer

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словен елемент „Bugui va“ за стоки и услуги от класове 31, 35 и 39 — заявка за марка на Общността № 7 338 031

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка със словен елемент „Bugui“ и фигуративна марка на Общността със словен елемент „BUGUI De la huerta a casa FRUITS FROM THE SPANISH VEGETABLE GARDEN“ за стоки и услуги от класове 31, 32 и 39

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението в неговата цялост.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, букви а) и б) и на членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009, както и нарушение на правило 48 от Регламент № 2868/95.


title: Дело T-517/09: Решение на Общия съд от 27 ноември 2014 г. — Alstom/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на електрически трансформатори — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Засягане на търговията между държави членки — Понятие за предприятие — Отговорност за неправомерното поведение — Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние от дружество майка върху поведението на негово дъщерно дружество — Задължение за мотивиране)

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/26

      Решение на Общия съд от 27 ноември 2014 г. — Alstom/Комисия
      (Дело T-517/09) (1)

      (Конкуренция - Картели - Пазар на електрически трансформатори - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Засягане на търговията между държави членки - Понятие за предприятие - Отговорност за неправомерното поведение - Презумпция за действително упражняване на решаващо влияние от дружество майка върху поведението на негово дъщерно дружество - Задължение за мотивиране)
      (2015/C 016/43)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Alstom (Левалуа-Пере, Франция) (представители: J. Derenne и A. Müller-Rappard, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet, N. von Lingen и K. Mojzesowicz, впоследствие A. Bouquet, K. Mojzesowicz и P. Van Nuffel)

         Предмет

      Искане за отмяна на Решение C(2009) 7601 окончателен на Комисията от 7 октомври 2009 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.129 — Електрически трансформатори)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение C(2009) 7601 окончателен на Комисията от 7 октомври 2009 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.129 — Електрически трансформатори) в частта, която се отнася до Alstom.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 51, 27.2.2010 г.


title: Дело C-165/15 P: Жалба, подадена на 9 април 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 5 февруари 2015 г. по дело T-500/12, Ryanair Ltd./Европейска комисия

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/20

         Жалба, подадена на 9 април 2015 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 5 февруари 2015 г. по дело T-500/12, Ryanair Ltd./Европейска комисия
   (Дело C-165/15 P)
   (2015/C 205/28)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche, B. Stromsky)

      Други страни в производството: Ryanair Ltd., Ирландия, Aer Lingus Ltd.

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд (девети състав) от 5 февруари 2015 г. по дело T-500/12 Ryanair/Комисия, в частта му, в която с него се отменя Решение 2013/199/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 година относно дело за държавна помощ SA.29064 (11/C, ex 11/NN) — Диференцирани данъчни ставки върху пътуване с въздушен транспорт, приведени в действие от Ирландия (1), доколкото с последното решение се разпорежда възстановяването на помощта от бенефициерите в размер, установен в точка 70 от това решение на 8 EUR на пътник, и

               —

               да отхвърли жалбата за отмяна на Решение 2013/199/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 година относно дело за държавна помощ SA.29064 (11/C, ex 11/NN) — Диференцирани данъчни ставки върху пътуване с въздушен транспорт, приведени в действие от Ирландия,

               —

               да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски,
               или при условията на евентуалност,

                           —

                           да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

                           —

                           да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва едно-единствено основание.
   Жалбоподателят твърди, че като е създал нов икономически тест, който да се прилага при определяне на сумите, подлежащи на възстановяване от бенефициерите на държавна помощ, която се състои от данъчни мерки по определяне на по-ниска от стандартната данъчна ставка, Общият съд е нарушил член 108, параграф 3 ДФЕС и член 14 от Регламент № 659/1999 (2).

      (1)  ОВ L 119, стр. 30.

      (2)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за приложението на член 93 oт Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-129/12: Решение на Съда (втори състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt — Германия) — Magdeburger Mühlenwerke GmbH/Finanzamt Magdeburg (Схема за регионална помощ — Инвестиции в преработката и продажбата на селскостопански продукти — Решение на Комисията — Несъвместимост с вътрешния пазар — Отмяна на несъвместимите помощи — Момент на предоставяне на помощта — Принцип на защита на оправданите правни очаквания)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/13

         Решение на Съда (втори състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt — Германия) — Magdeburger Mühlenwerke GmbH/Finanzamt Magdeburg
   (Дело C-129/12) (1)

   (Схема за регионална помощ - Инвестиции в преработката и продажбата на селскостопански продукти - Решение на Комисията - Несъвместимост с вътрешния пазар - Отмяна на несъвместимите помощи - Момент на предоставяне на помощта - Принцип на защита на оправданите правни очаквания)
   2013/C 156/19
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Magdeburger Mühlenwerke GmbH

      Ответник: Finanzamt Magdeburg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt — Тълкуване на Решение 1999/183/ЕО на Комисията от 20 май 1998 г. относно държавна помощ за преработката и продажбата на селскостопански продукти, която може да се предостави в Германия въз основа на съществуващи схеми за регионална помощ (ОВ L 60, 1999 г., стр. 61) — Задължение за Германия да отмени съществуващите схеми за помощ, които не съответстват на рамката, предложена от Комисията в нейното известие относно такива помощи — Времеви обхват на това задължение — Възможност за съответната държава членка да не отменя разглежданите помощи за предвижданите инвестиции преди изтичането на срока за транспониране на решението и преди публикуването на намерението на държавата членка да отмени помощите за такива инвестиции, когато разглежданата инвестиция е осъществена след транспонирането на решението

      Диспозитив

   Член 2 от Решение 1999/183/ЕО на Комисията от 20 май 1998 година относно държавна помощ за преработката и продажбата на селскостопански продукти, която може да се предостави в Германия въз основа на съществуващи схеми за регионална помощ, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска предоставяне на помощи за инвестиции, свързани с мелничарската промишленост, по отношение на които обвързващото инвестиционно решение е било взето преди изтичането на срока, даден на Федерална република Германия, за да се съобрази с това решение, или преди публикуването в Bundessteuerblatt на мерките, приети с тази цел, когато доставянето на обекта на инвестицията, както и определянето и изплащането на субсидията са извършени едва след изтичането на посочения срок или след посоченото публикуване, ако инвестиционната субсидия се счита за предоставена едва в определен момент след изтичането на същия срок. Запитващата юрисдикция следва да определи момента, от който инвестиционна субсидия като разглежданата в главното производство трябва да се счита за предоставена, като вземе предвид всички изисквания на националното право за получаването на съответната помощ и следи да не се заобикаля забраната, установена в член 2, точка 1 от Решение 1999/183.

      (1)  ОВ C 174, 16.6.2012 г.