title: Дело T-377/20 R: Определение на председателя на Общия съд от 22 юли 2020 г. — KN/ЕИСК (Обезпечително производство — Публична служба — Член на ЕИСК — Психически тормоз — Разследване на OLAF — Решение на Бюрото на ЕИСК — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/21

      Определение на председателя на Общия съд от 22 юли 2020 г. — KN/ЕИСК
      (Дело T-377/20 R)
      (Обезпечително производство - Публична служба - Член на ЕИСК - Психически тормоз - Разследване на OLAF - Решение на Бюрото на ЕИСК - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2020/C 348/30)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: KN (представители: M. Casado, García-Hirschfeld и M. Aboudi, адвокати)

         Ответник: Европейски икономически и социален комитет (представители: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, I. Pouli и A. Carvajal García-Valdecasas)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС, от една страна, да бъде спряно изпълнението на решението на ЕИСК от 9 юни 2020 г., с което жалбоподателят е освободен от всички задължения по управление на персонала и, от друга страна, временно спиране на изпълнението на това решение, по-специално на изпращането му до институциите на Европейския съюз и до някои органи на държавите членки

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-469/20: Жалба, подадена на 21 юли 2020 г. — Нидерландия/Комисия

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/22

      Жалба, подадена на 21 юли 2020 г. — Нидерландия/Комисия
      (Дело T-469/20)
      (2020/C 348/31)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, J. Langer и M. de Ree)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение C(2020) окончателен 2998 на Европейската комисия от 12 май 2020 г. относно схема за държавна помощ SA.54537 (2020/NN) — Нидерландия, забрана за използването на въглища за производството на електроенергия в Нидерландия,

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията приема, че на Vattenfall е предоставено предимство.

                  2.

                  Неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията изхожда от неправилно разпределяне на доказателствената тежест.

                  3.

                  Нарушаване на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС, тъй като Комисията нито е мотивирала защо е съмнително дали съществува право на обезщетение, нито е установила в какъв размер е полученото от Vattenfall прекомерно обезщетение, поради което и решението е вътрешно противоречиво.

                  4.

                  Нарушение на член 107, параграф 3 ДФЕС, тъй като Комисията е обявила предоставеното на Vattenfall обезщетение за съвместимо с вътрешния пазар, без да има правомощия за това.

                  5.

                  Нарушаване на принципа на правна сигурност, тъй като Комисията не е установила дали предоставеното на Vattenfall обезщетение следва да се счита за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.


title: Дело T-482/20: Жалба, подадена на 27 юли 2020 г. — LG и др./Комисия

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/22

      Жалба, подадена на 27 юли 2020 г. — LG и др./Комисия
      (Дело T-482/20)
      (2020/C 348/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: LG заедно с други пет жалбоподатели (представители: A. Sigal и M. Teder, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите искат от Общия съд:

                  —

                  да отмени, на основание член 263 ДФЕС, мълчаливото решение на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) от 26 май 2020 г., да не уважи искането на жалбоподателите за поверително третиране на кореспонденцията между жалбоподателите и техния външен правен съветник, освен ако жалбоподателите не разяснят контекста и съдържанието на поверителната кореспонденция,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: твърдението, че съгласно практиката на Съда на Европейския съюз правото на жалбоподателите на поверително третиране на кореспонденцията с правния им съветник е основно, макар и неписано право, защитено от правото на Съюза. Жалбоподателите твърдят, че упражняването на това право не може да бъде поставено под условието те да докажат наличие на съществена връзка между поверителната кореспонденция и разследването, в рамките на което им е предоставено поверително третиране.

                  2.

                  Второ основание: твърдението, че правото на жалбоподателите на поверително третиране на кореспонденцията с правния им съветник намира основание както в ЕКЧП, така и в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на личен живот по член 8 от ЕКЧП (член 7 от Хартата) и правото им на защита по член 6 от ЕКПЧ (член 47 от Хартата). Жалбоподателите твърдят, че закрепената в ЕКПЧ и Хартата защита на поверителността на кореспонденцията с правния им съветник не зависи от целите и съдържанието на съответната кореспонденция, а само от качеството на участниците.

                  3.

                  Трето основание: твърдението, че макар защитеното от ЕКПЧ и Хартата право на поверително третиране на кореспонденцията с правния им съветник да може да бъде ограничено по съображения за обществен интерес, това ограничаване трябва да е законоустановено. Според жалбоподателите, такова ограничаване не може да се основава на дискреционно решение на административен орган.


title: Дело T-519/20: Жалба, подадена на 13 август 2020 г. — LP/Парламент

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/23

      Жалба, подадена на 13 август 2020 г. — LP/Парламент
      (Дело T-519/20)
      (2020/C 348/33)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: LP (представители: J. Bosquet и G. Op de Beeck, Rechtsanwälte)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 22 октомври 2019 г., с което органът по назначаване отказва да го назначи като акредитиран парламентарен сътрудник към Европейския парламент (първо обжалвано решение),

                  —

                  да отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 14 май 2020 г., с което е отхвърлена жалбата, която жалбоподателят подава съгласно член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица срещу първото обжалвано решение (второ обжалвано решение),

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следното основание в подкрепа на жалбата:
      Единствено основание: нарушение на член 128, параграф 2, буква в) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз и на член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз

                  —

                  нарушение на член 128, параграф 2, буква в) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, тъй като Европейският парламент неправилно е тълкувал тази разпоредба в смисъл, че се изисква служителите да не са осъждани. Тази разпоредба се отнася до изискванията, свързани с длъжността, поради което дадено вписване в свидетелството за съдимост е релевантно само ако то може да засегне необходимите за длъжността характеристики или да въздейства върху конкретното упражняване на професията. Мотивирането на обжалваното решение е в противоречие с посочената разпоредба, тъй като във второто обжалвано решение ответникът е потвърдил, че няма действителна, настояща и достатъчно тежка опасност за надлежното изпълнение на функциите, тъй като става въпрос само за „съмнение“ в моралния облик на жалбоподателя.

                  —

                  нарушение на член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на съдържащия се в тези разпоредби принцип на полагане на грижа, тъй като при проверката във връзка с назначаването на жалбоподателя Европейският парламент не е разгледал всички релевантни обстоятелства. Не са взети предвид отношението на доверие със съответния член на Европейския парламент и обстоятелството, че жалбоподателят вече е парламентарен асистент в парламента на един от регионите на Белгия. Освен това Европейският парламент изопачава признаването на вината в жалбата на жалбоподателя, като установява, че липсва чувство за отговорност поради омаловажаване на вписаното в свидетелството за съдимост престъпление. Обжалваните решения са опорочени и поради липса на мотиви.


title: Дело T-532/20: Жалба, подадена на 21 август 2020 г. — Phi Group/EUIPO — Gruppo Cadoro (REDELLO)

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/24

      Жалба, подадена на 21 август 2020 г. — Phi Group/EUIPO — Gruppo Cadoro (REDELLO)
      (Дело T-532/20)
      (2020/C 348/34)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Phi Group GmbH (Цуг, Швейцария) (представители: P. Campolini и L. Bidaine, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Gruppo Cadoro GmbH (Еглисой, Швейцария)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: Жалбоподателят

         Спорна марка: Заявление за словна марка на Европейския съюз „REDELLO“ — Заявка за регистрация № 17 929 193

         Производство пред EUIPO: Производство по възражение

         Обжалвано решение: Решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 юни 2020 г. по преписка R 2677/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да постанови, че възражението срещу заявката за регистрация е изцяло неоснователно или, при условията на евентуалност, да върне преписката на EUIPO за ново разглеждане, съобразено със съдебното решение,

                  —

                  да осъди другата страна да заплати разноските за производството пред апелативния състав,

                  —

                  да осъди EUIPO и, евентуално, встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,


title: Дело T-535/20: Жалба, подадена на 26 август 2020 г. — Müller/EUIPO („TIER SHOP“)

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/25

      Жалба, подадена на 26 август 2020 г. — Müller/EUIPO („TIER SHOP“)
      (Дело T-535/20)
      (2020/C 348/35)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Müller GmbH & Co. KG (Улм, Германия) (представител: S. Mühlberger, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: Заявка за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз „TIER SHOP“ — заявка за регистрация № 18 022 495

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 29 юни 2020 г. по преписка R 2600/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, в която се отхвърля заявката за регистрация на фигуративна марка на Европейския съюз № 18 022 495.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-549/20: Жалба, подадена на 27 август 2020 г. — Magic Box Int. Toys/EUIPO — KMA Concepts (SUPERZINGS)

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/25

      Жалба, подадена на 27 август 2020 г. — Magic Box Int. Toys/EUIPO — KMA Concepts (SUPERZINGS)
      (Дело T-549/20)
      (2020/C 348/36)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Magic Box Int. Toys SLU (Сант Кугат дел Вайес, Испания) (представител: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: KMA Concepts Ltd. (Хонг Конг, Китай)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка „SUPERZINGS“ — марка на Европейския съюз № 16 164 204

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 юни 2020 г. по преписка R 2511/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди противната страна или противните страни, в случай на оспорване на жалбата, да заплати или заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 60, параграф 1, буква a) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-550/20: Жалба, подадена на 4 септември 2020 г. — Sharpston/Съвет и представители на правителствата на държавите членки

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/26

      Жалба, подадена на 4 септември 2020 г. — Sharpston/Съвет и представители на правителствата на държавите членки
      (Дело T-550/20)
      (2020/C 348/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Eleanor Sharpston (Шьонфелз, Люксембург) (представители: N. Forwood, Barrister-at-Law и J. Flynn, QC)

         Ответници: Съвет на Европейския съюз, представители на правителствата на държавите членки

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на представителите на правителствата на държавите членки от 2 септември 2020 г. за назначаване на трима съдии и един генерален адвокат в Съда на Европейския съюз, доколкото има за цел да се назначи г-н Anathasios Rantos като генерален адвокат в Съда, считано от 7 септември 2020 г.,

                  —

                  да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: грешка при прилагането на правото при тълкуването на член 50, параграф 3 ДЕС. Твърди се, че нито посоченият член, нито друга разпоредба от първичното право на Съюза поражда или изисква автоматичното прекратяване на мандата на жалбоподателя като генерален адвокат, който изтича на 6 октомври 2021 г. Ето защо не нямало свободна длъжност, на която г-н Rantos можел да бъде законно назначен.

                  2.

                  Второ основание: твърди се, че е нарушен конституционният принцип на правото на Съюза за независимост на съдебната власт. Като се застъпва становище по въпрос, за който е известно, че е предмет на спорове и разногласия, и който се отнася до мандата на действащ член на Съда, с обжалваното решение се заобикалят установените в първичното право на Съюза гаранции (по-специално в дял I от Статута на Съда на Европейския съюз), за да се отстрани безусловно от длъжност този член на Съда.

                  3.

                  Трето основание: твърди се липсата на пропорционалност и „легитимни и императивни съображения“. Нито условията в Договорите, нито функциите на генерален адвокат водят до продължаваща връзка с някоя от държавите членки след назначаването. Ето защо прекратяването на мандата на жалбоподателя било непропорционално и не било обосновано от изискваните в съдебната практика „легитимни и императивни съображения“ за намеса в мандата на действащ член на Съда.


title: Дело T-117/19: Определение на Общия съд от 17 юли 2020 г. — Kahimbi Kasagwe/Съвет

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/27

      Определение на Общия съд от 17 юли 2020 г. — Kahimbi Kasagwe/Съвет
      (Дело T-117/19) (1)

      (2020/C 348/38)
      Език на производството: френски
      Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-350/19: Определение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Bontempi и др./EUIPO — Sand Cph (WhiteSand)

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/27

      Определение на Общия съд от 8 юли 2020 г. — Bontempi и др./EUIPO — Sand Cph (WhiteSand)
      (Дело T-350/19) (1)

      (2020/C 348/39)
      Език на производството: английски
      Председателят на десети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 255, 29.7.2019 г.


title: Дело T-36/20: Определение на Общия съд от 16 юли 2020 г. — IF/Парламент

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/27

      Определение на Общия съд от 16 юли 2020 г. — IF/Парламент
      (Дело T-36/20) (1)

      (2020/C 348/40)
      Език на производството: английски
      Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 114, 6.4.2020 г.


title: Дело T-145/20: Определение на Общия съд от 14 юли 2020 г. — IV/Комисия

text:
               19.10.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 348/27

      Определение на Общия съд от 14 юли 2020 г. — IV/Комисия
      (Дело T-145/20) (1)

      (2020/C 348/41)
      Език на производството: френски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 201, 15.6.2020 г.


title: Дело C-743/18: Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Rēzeknes tiesa — Латвия) — LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“/Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra (Преюдициално запитване — Структурни фондове — Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) — Регламент (EО) № 1083/2006 — Член 2, точка 7 — Понятие за нередност — Нарушение на разпоредба на правото на Съюза, произтичащо от действие или бездействие на стопански субект — Вреда, нанесена на общия бюджет на Европейския съюз — Обявяване в несъстоятелност на единствения търговски партньор на бенефициера)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/9

      Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Rēzeknes tiesa — Латвия) — LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“/Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra
      (Дело C-743/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Структурни фондове - Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) - Регламент (EО) № 1083/2006 - Член 2, точка 7 - Понятие за нередност - Нарушение на разпоредба на правото на Съюза, произтичащо от действие или бездействие на стопански субект - Вреда, нанесена на общия бюджет на Европейския съюз - Обявяване в несъстоятелност на единствения търговски партньор на бенефициера)
      (2020/C 399/11)
      Език на производството: латвийски

         Запитваща юрисдикция

      Rēzeknes tiesa

         Страни в главното производство

         Ищец: LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“

         Ответник: Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra

         Диспозитив

      Член 2, точка 7 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1260/1999, изменен с Регламент (ЕС) № 539/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2010 г., трябва да се тълкува в смисъл, че за „нередност“ по смисъла на тази разпоредба може да се счита положението, при което получателят на субсидия от Европейския фонд за регионално развитие не достига за релевантния период равнището на оборот, предвидено в рамките на одобрената за финансиране операция, поради несъстоятелността или прекъсването на дейността на единствения му търговски партньор.

         (1)  ОВ C 54, 11.2.2019 г.


title: Дело C-777/18: Решение на Съда (четвърти състав) от 23 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — WO/Vas Megyei Kormányhivatal (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Здравно осигуряване — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 20 — Лечение по график — Предварително разрешение — Задължително предоставяне — Условия — Възпрепятстване на осигуреното лице да поиска предварително разрешение — Регламент (ЕО) № 987/2009 — Член 26 — Поемане на разходите за лечение по график, направени от осигуреното лице — Подробни правила за възстановяване — Директива 2011/24/ЕС — Трансгранично здравно обслужване — Член 8, параграф 1 — Здравно обслужване, за което може да се изисква предварително разрешение — Принцип на пропорционалност — Член 9, параграф 3 — Обработване на исканията за трансгранично здравно обслужване — Критерии, които трябва да се вземат предвид — Разумен срок — Свободно предоставяне на услуги — Член 56 ДФЕС)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/9

      Решение на Съда (четвърти състав) от 23 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — WO/Vas Megyei Kormányhivatal
      (Дело C-777/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална сигурност - Здравно осигуряване - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 20 - Лечение по график - Предварително разрешение - Задължително предоставяне - Условия - Възпрепятстване на осигуреното лице да поиска предварително разрешение - Регламент (ЕО) № 987/2009 - Член 26 - Поемане на разходите за лечение по график, направени от осигуреното лице - Подробни правила за възстановяване - Директива 2011/24/ЕС - Трансгранично здравно обслужване - Член 8, параграф 1 - Здравно обслужване, за което може да се изисква предварително разрешение - Принцип на пропорционалност - Член 9, параграф 3 - Обработване на исканията за трансгранично здравно обслужване - Критерии, които трябва да се вземат предвид - Разумен срок - Свободно предоставяне на услуги - Член 56 ДФЕС)
      (2020/C 399/12)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WO

         Ответник: Vas Megyei Kormányhivatal

         Диспозитив

                  1)

                  Член 20 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност във връзка с отнасящия се за лечението по график член 26 от Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент № 883/2004, разглеждани с оглед на член 56 ДФЕС, трябва да се тълкува в смисъл, че:

                              —

                              медицинското обслужване, получено в различна държава членка от тази, в която пребивава осигуреното лице, само по негово желание, тъй като счита, че това обслужване или обслужване със същата степен на ефективност не се предоставя в държавата членка на пребиваване в приемлив от медицинска гледна точка срок, попада в обхвата на понятието „лечение по график“ по смисъла на тези разпоредби и съответно ползването на такова обслужване съгласно условията, предвидени в Регламент № 883/2004, по принцип зависи от издаването на разрешение от компетентната институция на държавата членка на пребиваване.

                              —

                              осигуреното лице, което е получило лечение по график в различна държава членка от тази на пребиваването му, без обаче да е поискало разрешение от компетентната институция в съответствие с член 20, параграф 1 от този регламент, има право на възстановяване при условията, предвидени в посочения регламент, на разходите за това лечение, ако:

                                          —

                                          от една страна, между датата на насрочването на среща, за да премине медицински преглед и евентуално лечение в друга държава членка, и датата, на която съответното лечение му е предоставено в същата държава членка, до която е трябвало да се придвижи, това лице, поради причини, свързани по-специално със здравословното му състояние или с необходимостта спешно да се подложи там на посоченото лечение, се е намирало в положение, възпрепятстващо го да поиска от компетентната институция такова разрешение или да изчака решението институцията по такова искане, и

                                          —

                                          от друга страна, са изпълнени и останалите условия по член 20, параграф 2, второ изречение от същия регламент за поемане на разходите за обезщетенията в натура.

                        Запитващата юрисдикция трябва да извърши необходимите проверки в това отношение.

                  2)

                  Член 56 ДФЕС и член 8, параграф 2, първа алинея, буква а) от Директива 2011/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 година за упражняване на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която при липса на предварително разрешение изключва възстановяването в границите на покритието, гарантирано от здравноосигурителната система на държавата по осигуряване, на разходите за медицинска консултация, направени в друга държава членка.
                  Член 56 ДФЕС и член 8, параграф 1 от Директива 2011/24 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която, в случай че осигуреното лице е било възпрепятствано да поиска разрешение или не е могло да изчака решението на компетентната институция по подаденото искане поради причини, свързани със здравословното му състояние или с необходимостта по спешност да се подложи на болнично или медицинско лечение, предполагащо използването на високоспециализирано и скъпо медицинско оборудване, дори и условията за такова поемане на разходите да са изпълнени, изключва, ако липсва предварително разрешение, възстановяването в границите на покритието, гарантирано от здравноосигурителната система на държавата по осигуряване, на разходите за такова лечение, което му е било предоставено в друга държава членка.

                  3)

                  Член 9, параграф 3 от Директива 2011/24 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, в която се предвижда срок от 31 дена за издаване на предварително разрешение за поемане на разходите за трансгранично здравно обслужване и срок от 23 дена, за да бъде то отказано, като същевременно на компетентната институция се позволява да вземе предвид индивидуалните обстоятелства и спешността в съответния случай.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело C-395/20: Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 19 август 2020 г. — EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/23

      Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 19 август 2020 г. — EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.
      (Дело C-395/20)
      (2020/C 399/33)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Ищци: EP, GM

         Ответник: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Налице ли е отмяна на полет по смисъла на член 2, буква л) и на член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1), когато опериращият въздушен превозвач отложи планираното време за излитане на полет, резервиран в рамките на пакетно туристическо пътуване, от 13,20 ч. (местно време) за 16 часа (местно време) в същия ден?

                  2)

                  Представлява ли съобщението за отлагането на полет от 13,20 ч. (местно време) за 16,10 ч. (местно време) в същия ден, изпратено девет дни преди началото на пътуването, предложение за премаршрутиране по смисъла на член 5, параграф 1, буква в), подточка ii) и член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 261/2004?

         (1)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 от 11 февруари 2004 г. (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-510/18: Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Kaddour/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Сирия — Замразяване на средства — Грешка в преценката — Право на собственост — Пропорционалност — Засягане на репутацията — Определяне на критерии за вписване)

text:
               23.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/30

      Решение на Общия съд от 23 септември 2020 г. — Kaddour/Съвет
      (Дело T-510/18) (1)

      (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Грешка в преценката - Право на собственост - Пропорционалност - Засягане на репутацията - Определяне на критерии за вписване)
      (2020/C 399/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Khaled Kaddour (Дамаск, Сирия) (представители: V. Davies и V. Wilkinson, solicitors, R. Blakeley, barrister и M. Lester, QC)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и T. Haas)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ОВППС) 2018/778 на Съвета от 28 май 2018 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 16) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/774 на Съвета от 28 май 2018 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 131, 2018 г., стр. 1) в частта, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Khaled Kaddour да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

         (1)  ОВ C 373, 15.10.2018 г.


title: Дело C-235/19: Решение на Съда (първи състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 135, параграф 1, буква a) — Освобождаване на застрахователните сделки — Предоставяне на услуги по управление на пенсионните фондове на дружеството за доверително управление от инвестиционните мениджъри — Изключване на каквото и да било обезщетение за риск — Професионална пенсионна схема — Национална данъчна практика — Упражняване на застрахователна дейност — Правни субекти, които притежават разрешение — Правни субекти, които не притежават такова разрешение — Понятие „застрахователни сделки)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/5

      Решение на Съда (първи състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Дело C-235/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 135, параграф 1, буква a) - Освобождаване на застрахователните сделки - Предоставяне на услуги по управление на пенсионните фондове на дружеството за доверително управление от инвестиционните мениджъри - Изключване на каквото и да било обезщетение за риск - Професионална пенсионна схема - Национална данъчна практика - Упражняване на застрахователна дейност - Правни субекти, които притежават разрешение - Правни субекти, които не притежават такова разрешение - Понятие „застрахователни сделки)
      (2020/C 414/05)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Court of Appeal

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

         Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Диспозитив

      Член 135, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че услугите по управление на инвестиции, предоставяни в рамките на професионална пенсионна схема без каквото и да било обезщетение за риск, не могат да се квалифицират като „застрахователни сделки“ по смисъла на тази разпоредба и поради това не могат да попадат в обхвата на предвиденото с посочената разпоредба освобождаване от данък върху добавената стойност (ДДС) в полза на такива сделки.

         (1)  ОВ C 172, 20.5.2019 г.


title: Дело C-568/19: Решение на Съда (шести състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha -Испания) — MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo (Преюдициално запитване — Пространството на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Общи стандарти и процедури за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 — Незаконен престой — Национална правна уредба, предвиждаща да се наложи според обстоятелствата глоба или извеждане — Последици от решение от 23 април 2015 г., Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) — По-благоприятно за заинтересованото лице национално законодателство — Директен ефект на директивите — Ограничения)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/12

      Решение на Съда (шести състав) от 8 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha -Испания) — MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Дело C-568/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространството на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 - Незаконен престой - Национална правна уредба, предвиждаща да се наложи според обстоятелствата глоба или извеждане - Последици от решение от 23 април 2015 г., Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) - По-благоприятно за заинтересованото лице национално законодателство - Директен ефект на директивите - Ограничения)
      (2020/C 414/14)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: MO

         Ответник: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Диспозитив

      Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че когато национална правна уредба предвижда в случай на незаконно пребиваване на гражданин на трета страна на територията на държава членка да се наложи глоба или извеждане, като последната мярка може да бъде приета само при наличие на утежняващи обстоятелства по отношение на този гражданин, които се добавят към незаконния му престой, компетентният национален орган не може да се основе пряко на разпоредбите на тази директива, за да приеме решение за връщане и да изпълни това решение, дори при липсата на подобни утежняващи обстоятелства.

         (1)  ОВ C 363, 28.10.2019 г.


title: Дело C-320/18 P: Определение на Съда (пети състав) от 10 септември 2020 г. — Crocs, Inc./ Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Gifi Diffusion (Обжалване — Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Обявяване на недействителност — Жалба с отпаднал предмет — Липса на основание за произнасяне — Съдебни разноски)

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/16

      Определение на Съда (пети състав) от 10 септември 2020 г. — Crocs, Inc./ Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Gifi Diffusion
      (Дело C-320/18 P) (1)

      (Обжалване - Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Обявяване на недействителност - Жалба с отпаднал предмет - Липса на основание за произнасяне - Съдебни разноски)
      (2020/C 414/20)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Crocs, Inc. (представители: J. Guise, D. Knight, Solicitors, H. Haouideg, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представители: J. Ivanauskas и H. O’Neill), Gifi Diffusion (представител: C. de Chassey, avocate)

         Диспозитив

                  1)

                  Няма основание за произнасяне по съществото на жалбата.

                  2)

                  Crocs Inc. понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) в рамките на настоящото производство по обжалване.

                  3)

                  Gifi Diffusion понася направените от него разноски по това производство.

         (1)  ОВ C 319, 10.9.2019 г.


title: Дело C-827/19: Определение на председателя на големия състав на Съда от 4 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Pontevedra — Испания) — D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/26

      Определение на председателя на големия състав на Съда от 4 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Pontevedra — Испания) — D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC
      (Дело C-827/19) (1)

      (2020/C 414/39)
      Език на производството: испански
      Председателят на големия състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 45, 10.2.2020 г.


title: Дело C-945/19: Определение на председателя на Съда от 7 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/27

      Определение на председателя на Съда от 7 септември 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Augstākā tiesa (Senāts) — Латвия) — SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Дело C-945/19) (1)

      (2020/C 414/43)
      Език на производството: латвийски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 137, 27.4.2020 г.


title: Дело T-606/20: Жалба, подадена на 30 септември 2020 г. — Austrian Power Grid и др./ACER

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/41

      Жалба, подадена на 30 септември 2020 г. — Austrian Power Grid и др./ACER
      (Дело T-606/20)
      (2020/C 414/63)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Austrian Power Grid AG (Виена, Австрия) и седем други (представители: M. Levitt, lawyer, B. Byrne и D. Jubrail, Solicitors)

         Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение в частта, която се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  да отмени член 1 от Решение 02/2020 на ACER от 24 януари 2020 г. и член 3, параграф 3, член 3, параграф 4, буква б), член 4, параграф 6, член 6, член 11, параграф 1, буква в) и член 12 от рамката за създаване на Европейската платформа за обмен на балансираща енергия от автоматично задействаните резерви за вторично регулиране на честотата,

                  —

                  да осъди ACER да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателите искат да се отмени решението на апелативния състав на ACER от 16 юли 2020 г. по дело A-001-2020 (консолидирано), с което се отхвърлят жалбите срещу Решение № 02/2020 на ACER от 24 януари 2020 г. относно рамката за създаване на Европейската платформа за обмен на балансираща енергия от автоматично задействаните резерви за вторично регулиране на честотата, и доколкото е релевантно, да се отмени Решение № 03/2020 на ACER и приложение I към това решение.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват три основания.

                  1.

                  Първо основание: обжалваното решение е опорочено от грешка при прилагането на правото в резултат на констатациите на апелативния състав на ответника, че ответникът е оправомощен да допълня и изменя разпоредбите на изпълнителен акт, а именно Регламент (ЕС) 2017/2195 (1), като приеме решение, което се отклонява от приетата позиция на националния регулаторен орган, в нарушение на принципа за предоставяне на правомощия и на правната уредба за ACER.

                  2.

                  Второ основание: обжалваното решение е опорочено от грешка при прилагането на правото, доколкото апелативният състав на ответника не е приложил правилно изискванията за целта и действието на Европейската платформа за обмен на балансираща енергия от автоматично задействаните резерви за вторично регулиране на честотата, потвърждавайки изменението на разпоредбите на изпълнителен акт, а именно Регламент (ЕС) 2017/2195, от страна на ACER.

                  3.

                  Трето основание: обжалваното решение нарушава принципа на добра администрация, правото на защита и задължението за мотивиране и не успява да освободи апелативния състав на ответника от правните му задължения като въззивен орган.

         (1)  Регламент (ЕС) 2017/2195 на Комисията от 23 ноември 2017 година за установяване на насоки за електроенергийното балансиране (ОВ, L 312, 2017 г., стр. 6)


title: Дело T-628/20: Жалба, подадена на 16 октомври 2020 г. — Ryanair/Комисия

text:
               30.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/47

      Жалба, подадена на 16 октомври 2020 г. — Ryanair/Комисия
      (Дело T-628/20)
      (2020/C 414/69)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: F. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, I. Metaxas-Maranghidis и S. Rating, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ЕС) на Европейската комисия от 31 юли 2020 г. относно държавна помощ SA. 57659 — Испания — Recapitalisation fund (1); и

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

            Жалбоподателят иска освен това жалбата му да се разгледа по реда на бързото производство, предвидено в член 23а от Статута на Съда на Европейския съюз.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание —твърди се, че Европейската комисия нарушила конкретни разпоредби от ДФЕС и общите принципи на европейското право относно забраната на дискриминацията, свободното предоставяне на услуги и свободата на установяване, които са в основата на либерализирането на пазара в областта на въздушния транспорт в ЕС от края на 80-те години насам. Либерализирането на пазара в областта на въздушния транспорт в ЕС е дало възможност за растеж на същински общоевропейски нискотарифни авиокомпании. Разрешавайки на Испания да предвиди помощи за установени в Испания предприятия, Европейската комисия не взела предвид вредите, причинени от предизвиканата от COVID-19 криза на общоевропейските авиокомпании, и тяхната роля за въздушните връзки на Испания. Член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС предвижда изключение от забраната за държавни помощи по член 107, параграф 1 ДФЕС, но не предвижда изключение от останалите разпоредби и принципи в ДФЕС.

                  2.

                  Второ основание — твърди се, че Европейската комисия приложила неправилно член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, тъй като не изпълнила задължението да претегли положителните и отрицателните последици на помощта за условията на търговията и за поддържането на ненарушена конкуренция (т.нар. „сравнителен тест“).

                  3.

                  Трето основание — твърди се, че Европейската комисия се лишила от правото си на преценка при разглеждането на държавната помощ и допуснала грешка при прилагането на правото, като допуснала Испания да упражни право на преценка при подбора на получателите на помощите по схемата за помощ.

                  4.

                  Четвърто основание — твърди се, че Европейската комисия не започнала официална процедура по разследване въпреки наличието на сериозни затруднения и е нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

                  5.

                  Пето основание — твърди се, че решението представлява нарушение на задължението на Комисията за мотивиране на актовете.

         (1)  ОВ C 269, 2020 г., стр. 8.


title: Дело C-791/18: Решение на Съда (втори състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Недвижими имоти, придобити като дълготрайни активи — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Корекция на първоначално извършеното приспадане — Извършвана наведнъж корекция на цялата сума на това приспадане след първото използване на съответния имот — Период на корекция)

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/4

      Решение на Съда (втори състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën
      (Дело C-791/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Недвижими имоти, придобити като дълготрайни активи - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Корекция на първоначално извършеното приспадане - Извършвана наведнъж корекция на цялата сума на това приспадане след първото използване на съответния имот - Период на корекция)
      (2020/C 423/05)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hoge Raad der Nederlanden

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Stichting Schoonzicht

         Ответник: Staatssecretaris van Financiën

         Диспозитив

      Членове 184—187 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която съдържа приложим за дълготрайните активи режим за корекция, предвиждащ разпределяне на корекцията в продължение на няколко години, съгласно който в годината на първото използване на съответния актив, която съответства и на първата година на корекция, цялата сума на първоначалното приспадане на данъка за този актив трябва да се коригира наведнъж, ако при първото използване се установи, че това приспадане не съответства на приспадането, на което данъчнозадълженото лице има право въз основа на действителното използване на посочения актив.

         (1)  ОВ C 122, 1.4.2019 г.


title: Дело C-92/19: Решение на Съда (седми състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE (Преюдициално запитване — Околна среда — Насърчаване на комбинираното производство на енергия — Национална правна уредба, която предвижда схема за насърчаване — Схема за насърчаване в полза на невисокоефективни съоръжения за комбинирано производство, която се прилага и след 31 декември 2010 г.)

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/5

      Решение на Съда (седми състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Дело C-92/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Околна среда - Насърчаване на комбинираното производство на енергия - Национална правна уредба, която предвижда схема за насърчаване - Схема за насърчаване в полза на невисокоефективни съоръжения за комбинирано производство, която се прилага и след 31 декември 2010 г.)
      (2020/C 423/07)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Consiglio di Stato

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Burgo Group SpA

         Ответник: Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         В присъствието на: Ministero dello Sviluppo economico, Autorità per l’Energia elettrica e il Gas

         Диспозитив

      Член 12, параграф 3 от Директива 2004/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно насърчаване на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия във вътрешния енергиен пазар и за изменение на Директива 92/42/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която позволява на съоръженията за комбинирано производство на енергия, които нямат характеристиките на високоефективни съоръжения по смисъла на тази директива, да продължат да се ползват, дори след 31 декември 2010 г., от схема за насърчаване на комбинираното производство на енергия, по силата на която по-специално те ще бъдат освободени по този начин от задължението за закупуване на зелени сертификати.

         (1)  ОВ C 182, 27.5.2019 г.


title: Дело C-117/19: Решение на Съда (девети състав) от 15 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Литва) — „Linas Agro“ AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Регламент за изпълнение (ЕС) № 999/2014 — Окончателно антидъмпингово мито върху вноса на твърди изкуствени торове със съдържание на амониев нитрат, надвишаващо 80 % на единица тегло — Определение — Регламент (ЕО) № 945/2005 — Определяне на тегловното съдържание на амониев нитрат — Презумпция, съгласно която продукт със съдържание на азот, надвишаващо 28 % на единица тегло, е със съдържание на амониев нитрат, надвишаващо 80 % на единица тегло)

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/6

      Решение на Съда (девети състав) от 15 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Литва) — „Linas Agro“ AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Дело C-117/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Митнически съюз - Регламент за изпълнение (ЕС) № 999/2014 - Окончателно антидъмпингово мито върху вноса на твърди изкуствени торове със съдържание на амониев нитрат, надвишаващо 80 % на единица тегло - Определение - Регламент (ЕО) № 945/2005 - Определяне на тегловното съдържание на амониев нитрат - Презумпция, съгласно която продукт със съдържание на азот, надвишаващо 28 % на единица тегло, е със съдържание на амониев нитрат, надвишаващо 80 % на единица тегло)
      (2020/C 423/08)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„Linas Agro“ AB

         Ответник: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Диспозитив

      Член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 999/2014 на Комисията от 23 септември 2014 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на амониев нитрат с произход от Русия след преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета във връзка със съображения 20—23 от Регламент (ЕО) № 945/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година за изменение на Регламент (ЕО) № 658/2002 относно въвеждане на окончателно антидъмпингово мито по вноса на амониев нитрат с произход от Русия и Регламент (ЕО) № 132/2001 за налагане на окончателно антидъмпингово мито по вноса на амониев нитрат с произход, inter alia, от Украйна след частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 трябва да се тълкува в смисъл, че за целите на налагането на окончателното антидъмпингово мито, което въвежда, по отношение на изкуствен тор с амониев нитрат, чието тегловно съдържание на азот (N) превишава 28 % и съотношението между амонячен и нитратен азот е приблизително 1:1, а съдържанието на фосфор и калий е не повече от 12 % на единица тегло, до доказване на противното може да се допусне, че е с тегловно съдържание на амониев нитрат (AN), превишаващо 80 %, без да е необходимо извършването на лабораторни изследвания, чрез които да се определи точното съдържание на амониев нитрат.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело C-212/19: Решение на Съда (втори състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation/Compagnie des pêches de Saint-Malo (Държавни помощи — Понятие — Потъване на танкера Erika — Схема за помощи за предприятия за аквакултури и за риболовни предприятия — Решение, с което помощта се обявява за частично несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи — Преценка на валидността — Служебно разглеждане — Допустимост — Липса на жалба за отмяна подадена от ответника в главното производство — Намаляване на разходите за социално осигуряване — Социалноосигурителните вноски правени от работниците — Предимство — Определяне на задълженото за връщането лице)

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/7

      Решение на Съда (втори състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation/Compagnie des pêches de Saint-Malo
      (Дело C-212/19) (1)

      (Държавни помощи - Понятие - Потъване на танкера Erika - Схема за помощи за предприятия за аквакултури и за риболовни предприятия - Решение, с което помощта се обявява за частично несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Преценка на валидността - Служебно разглеждане - Допустимост - Липса на жалба за отмяна подадена от ответника в главното производство - Намаляване на разходите за социално осигуряване - Социалноосигурителните вноски правени от работниците - Предимство - Определяне на задълженото за връщането лице)
      (2020/C 423/09)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Ответник: Compagnie des pêches de Saint-Malo

         Диспозитив

      Решение 2005/239/EО на Комисията от 14 юли 2004 година относно определени мерки за помощ, приложени от Франция в полза на производителите на аквакултури и риболовните предприятия, е недействително, доколкото квалифицира като несъвместима с общия пазар държавна помощ предоставеното от Френската република намаление на вноските на работниците в полза на рибарите за периода между 15 април и 15 октомври 2000 г.

         (1)  ОВ C 164, 13.5.2019 г.


title: Дело C-540/19: Решение на Съда (трети състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — WV/Landkreis Harburg (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Компетентност във връзка със задължения за издръжка — Регламент (ЕО) № 4/2009 — Член 3, буква б) — Съд по обичайното местопребиваване на взискателя по вземане за издръжка — Регресен иск, предявен от публична институция, встъпила в правата на взискателя по вземане за издръжка)

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/10

      Решение на Съда (трети състав) от 17 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — WV/Landkreis Harburg
      (Дело C-540/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Компетентност във връзка със задължения за издръжка - Регламент (ЕО) № 4/2009 - Член 3, буква б) - Съд по обичайното местопребиваване на взискателя по вземане за издръжка - Регресен иск, предявен от публична институция, встъпила в правата на взискателя по вземане за издръжка)
      (2020/C 423/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: WV

         Ответник: Landkreis Harburg

         Диспозитив

      Публична институция, която чрез регресен иск търси да си възстанови суми, които като издръжка е изплатила на взискател по вземане за издръжка, в чиито права е встъпила срещу длъжника по това вземане, има право да се позове на компетентността на съда по обичайното местопребиваване на взискателя, предвидена в член 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка.

         (1)  ОВ C 348, 14.10.2019 г.


title: Дело C-677/19: Решение на Съда (шести състав) от 14 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Vâlcea — Румъния) — SC Valoris SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Craiova — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Vâlcea, Administraţia Fondului pentru Mediu (Преюдициално запитване — Принципи на правото на Съюза — Принцип на лоялно сътрудничество — Принципи на равностойност и ефективност — Възстановяване на такси, събрани от държава членка в нарушение на правото на Съюза — Срок за подаване на заявленията за възстановяване на такива такси — Липса на подобен срок за възстановяване на сумите, събрани от тази държава членка в нарушение на националното право)

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/13

      Решение на Съда (шести състав) от 14 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Vâlcea — Румъния) — SC Valoris SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Craiova — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Vâlcea, Administraţia Fondului pentru Mediu
      (Дело C-677/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Принципи на правото на Съюза - Принцип на лоялно сътрудничество - Принципи на равностойност и ефективност - Възстановяване на такси, събрани от държава членка в нарушение на правото на Съюза - Срок за подаване на заявленията за възстановяване на такива такси - Липса на подобен срок за възстановяване на сумите, събрани от тази държава членка в нарушение на националното право)
      (2020/C 423/19)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunalul Vâlcea

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: SC Valoris SRL

         Ответници: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Craiova — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Vâlcea, Administraţia Fondului pentru Mediu

         Диспозитив

      Принципът на ефективност във връзка с принципа на лоялно сътрудничество трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка да определя преклузивен срок от около една година за подаване на заявления за възстановяване на такси, за които е било счетено, че са несъвместими с правото на Съюза, който тече, считано от влизането в сила на тази правна уредба, която е била приета, за да се отстрани нарушението на това право.
      Принципът на равностойност във връзка с принципа на лоялно сътрудничество трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка да определя преклузивен срок от около една година за подаване на заявления за възстановяване на такси, за които е било счетено, че са несъвместими с правото на Съюза, при положение че тази държава членка не е предвидила такъв срок по отношение на подобни заявления за възстановяване, основани на нарушение на вътрешното право.

         (1)  ОВ C 432, 23.12.2019 г.


title: Дело C-385/20: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia n° 49 de Barcelona (Испания), постъпило на 12 август 2020 г. — EL, TP/Caixabank SA

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/22

      Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona (Испания), постъпило на 12 август 2020 г. — EL, TP/Caixabank SA
      (Дело C-385/20)
      (2020/C 423/32)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: EL, TP

         Ответник: Caixabank SA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Противоречи ли даденото в постановление от 1 октомври 2019 г. тълкуване на членове 251, 394.3 и 411 от LEC (Граждански процесуален закон) — съгласно което паричната оценка на предмета на делото се приравнява на материалния интерес по спора, което води до намаляване на платения от потребителя адвокатски хонорар въз основа на фиксирана сума (18 000 EUR), предвидена в закона единствено за неоценяем иск, а не за иск с неопределена цена — на член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1), доколкото потребителите не се връщат в правното и фактическо положение, в което биха се намирали при липсата на тази клауза, въпреки установяването по съдебен ред в тяхна полза на неравноправния характер на клаузата, а се запазва едно неразумно процесуално изискване, свързано с ограничаване на разходите, чието премахване би гарантирало на потребителите най-подходящите и ефективни средства за законното упражняване на техните права?

                  2)

                  Противоречи ли член 394.3 от LEC на член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директивата и прави ли този член сам по себе си невъзможно или прекомерно трудно упражняването пред съда на правата, които Директивата предоставя на потребителите, тъй като ограничението, което този член налага на потребителите, тоест да поемат част от направените от тях съдебни разноски, означава невъзможност за връщането им в правното и фактическо положение, в което те биха се намирали при липсата на тази клауза, въпреки установяването по съдебен ред в тяхна полза на неравноправния характер на клаузата, и тъй като с този член се запазва неразумно процесуално изискване, свързано с ограничаване на разходите, чието премахване би гарантирало на потребителите най-подходящите и ефективни средства за законното упражняване на техните права?

         (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело C-353/19: Определение на председателя на Съда от 5 октомври 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Köln — Германия) — Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/33

      Определение на председателя на Съда от 5 октомври 2020 г. (преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Köln — Германия) — Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
      (Дело C-353/19) (1)

      (2020/C 423/48)
      Език на производството: немски
      Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 255, 29.7.2019 г.


title: Дело T-631/20: Жалба, подадена на 19 октомври 2020 г. — MZ/Комисия

text:
               7.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 423/39

      Жалба, подадена на 19 октомври 2020 г. — MZ/Комисия
      (Дело T-631/20)
      (2020/C 423/57)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: MZ (представител: M. Velardo, avvocato)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд да отмени:

                  —

                  акта от 17 юли 2019 г. за изключване от списъка на кандидатите, издържали конкурса EPSO/AD/363/18 (AD7) — 2, администратори в областта на данъчното облагане,

                  —

                  акта от 10 декември 2019 г. за потвърждаването на решението за изключване от списъка на кандидатите, издържали конкурса EPSO/AD/363/18 (AD7) — 2, администратори в областта на данъчното облагане,

                  —

                  решение на органа по назначаването от 8 юли 2020 г., съобщено същия ден на жалбоподателя по електронна поща, както и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква 5 основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на законовите разпоредби, уреждащи езиковия режим на европейските институции, забрана за дискриминация по признак език, нарушение на принципа на пропорционалност, нарушение на член 27 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, нарушение на принципа на равнопоставеност на кандидатите, както и на член 22 от Хартата на основните права.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на равенство на кандидатите и липса на обективност при оценяването поради липса на стабилност на изпитната комисия, нарушение на член 27 от Правилника, явна липса на логика, непоследователност на преценката и явна грешка в преценката на изпитната комисия.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на обявлението за конкурса и последващо нарушение на член 27 от Правилника за длъжностните лица, доколкото Комисията не се придържала към посоченото в обявлението по отношение на общата оценка на уменията, изисквани за всяка област.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 5 от приложение III към Правилника на длъжностните лица и допускане на явна грешка в преценката.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на задължението за мотивиране от страна на изпитната комисия в хода на преразглеждането, нарушение на правото на ефективни правни средства за защита, както и на принципа на добра администрация и правото на защита, доколкото изпитната комисия приела стандартна формула за мотивиране, от която не ставало ясно дали уменията на жалбоподателя са оценени и въз основа на какви критерии.


title: Дело C-521/18: Решение на Съда (пети състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW/Poste Tutela SpA (Преюдициално запитване — Възлагане на поръчки в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги — Директива 2014/25/ЕС — Член 13 — Дейности, свързани с доставката на пощенски услуги — Възложители — Публични предприятия — Допустимост)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/6

      Решение на Съда (пети състав) от 28 октомври 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW/Poste Tutela SpA
      (Дело C-521/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Възлагане на поръчки в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги - Директива 2014/25/ЕС - Член 13 - Дейности, свързани с доставката на пощенски услуги - Възложители - Публични предприятия - Допустимост)
      (2020/C 433/04)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW

         Ответник: Poste Tutela SpA

         в присъствието на: Poste Italiane SpA, Services Group

         Диспозитив

      Член 13, параграф 1 от Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година относно възлагането на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги и за отмяна на Директива 2004/17/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага за дейности, състоящи се в предоставянето на портиерски услуги, рецепция и контрол на достъпа в сградите на доставчици на пощенски услуги, при условие че подобни дейности имат връзка с дейността в обхвата на пощенския сектор, в смисъл че действително служат за упражняването на тази дейност, като позволяват нейното подходящо изпълнение с оглед на обичайните ѝ условия на упражняване.

         (1)  ОВ C 436, 3.12.2018 г.


title: Дело C-313/19 P: Решение на Съда (първи състав) от 28 октомври 2020 г. — Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus)/Европейска комисия (Обжалване — Пускане на пазара на продукти за растителна защита — Регламент (ЕО) № 1107/2009 — Подновяване на одобрението на активното вещество глифозат — Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2324 — Жалба за отмяна, подадена от сдружение — Допустимост — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение — Лице, което е засегнато пряко)

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/12

      Решение на Съда (първи състав) от 28 октомври 2020 г. — Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus)/Европейска комисия
      (Дело C-313/19 P) (1)

      (Обжалване - Пускане на пазара на продукти за растителна защита - Регламент (ЕО) № 1107/2009 - Подновяване на одобрението на активното вещество глифозат - Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2324 - Жалба за отмяна, подадена от сдружение - Допустимост - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение - Лице, което е засегнато пряко)
      (2020/C 433/12)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) (представител: G. Dalfino, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, D. Bianchi и I. Naglis)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело C-388/20: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 14 август 2020 г. — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/18

      Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 14 август 2020 г. — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG
      (Дело C-388/20)
      (2020/C 433/21)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Ответник: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 31, параграф 3, втора алинея от Регламента за предоставянето на информация за храните (1) (РПИХ) да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се прилага само към храните, за които е необходимо приготвяне и начинът на приготвяне е предварително зададен?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос: с формулировката „на 100 g“, използвана в член 33, параграф 2, втора алинея от РПИХ, единствено 100 g продукт във вида, в който се продава, ли се има предвид, или — най-малкото и — 100 g от храната след приготвянето ѝ?

         (1)  Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (ОВ L 304, 2011 г., стр. 18).


title: Дело C-443/20: Преюдициално запитване от Amtsgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 21 септември 2020 г. — flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/22

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 21 септември 2020 г. — flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company
      (Дело C-443/20)
      (2020/C 433/27)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Nürnberg

         Страни в главното производство

         Ищец: flightright GmbH

         Ответник: Ryanair Designated Activity Company

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Представлява ли „извънредно обстоятелство“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) синдикално организирана стачка на собствения персонал на опериращ въздушен превозвач?

                  2)

                  Има ли значение обстоятелството дали посочената стачка се води въз основа на искания на персонала, които до момента не са били закрепени с договор между персонала и опериращия въздушен превозвач?

                  3)

                  Има ли значение дали конкретната стачка е предизвикана от опериращия въздушен превозвач чрез определено поведение по време на преговорите със синдикатите?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-444/20: Преюдициално запитване от Amtsgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 21 септември 2020 г. — flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/23

      Преюдициално запитване от Amtsgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 21 септември 2020 г. — flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company
      (Дело C-444/20)
      (2020/C 433/28)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Amtsgericht Nürnberg

         Страни в главното производство

         Ищец: flightright GmbH

         Ответник: Ryanair Designated Activity Company

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Представлява ли „извънредно обстоятелство“ по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) синдикално организирана стачка на собствения персонал на опериращ въздушен превозвач?

                  2)

                  Има ли значение обстоятелството дали посочената стачка се води въз основа на искания на персонала, които до момента не са били закрепени с договор между персонала и опериращия въздушен превозвач?

                  3)

                  Има ли значение дали конкретната стачка е предизвикана от опериращия въздушен превозвач чрез определено поведение по време на преговорите със синдикатите?

         (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-454/20: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд Луковит (България) на 23 септември 2020 година — наказателно производство срещу AZ

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/25

      Преюдициално запитване, отправено от Районен съд Луковит (България) на 23 септември 2020 година — наказателно производство срещу AZ
      (Дело C-454/20)
      (2020/C 433/32)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Районен съд Луковит

         Обвиняем в наказателното производство

      AZ

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Принципът на законоустановеност на престъплението и наказанието допуска ли национална правна уредба, която за едно и също деяние — управление на моторно превозно средство, което не е регистрирано по надлежния ред, предвижда едновременно административна и наказателна отговорност, без да има критерии, които да позволяват обективно степенуване на обществената опасност?

                  2.

                  В случай, че Съдът на ЕС отговори отрицателно на първия въпрос, какви са правомощията на националния съд, за да осигури ефективно приложение на принципите на правото на ЕС?

                  3.

                  Процесуалната възможност съдът да оправдае лицето по обвинението в извършено престъпление като му наложи административно наказание, представлява ли достатъчна гаранция срещу произволно приложение на закона?

                  4.

                  Наказанието лишаване от свобода до една година съразмерно ли по смисъла на чл. 49, т. 3 ХОПЕС за престъпление, извършено чрез управление на МПС, което не е регистрирано по надлежния ред?


title: Дело C-464/20 P: Жалба, подадена на 26 септември 2020 г. от KF срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 юли 2020 г. по дело T-619/19, KF/SatCen

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/29

      Жалба, подадена на 26 септември 2020 г. от KF срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 юли 2020 г. по дело T-619/19, KF/SatCen
      (Дело C-464/20 P)
      (2020/C 433/37)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: KF (представител: A. Kunst, Rechtsanwältin)

         Друга страна в производството: Сателитен център на Европейския съюз (SatCen)

         Искания

      Жалбоподателката моли Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното определение (първо искане),

                  —

                  да уважи исканията, с изключение на четвъртото искане (второ искане), и съответно

                  —

                  да отмени решението на директора на SatCen от 3 юли 2019 г. за възобновяване на административното разследване и решението на директора, с което това решение е потвърдено по административен ред,

                  —

                  да осъди SatCen да заплати на жалбоподателката справедливо обезщетение, произтичащо от решение по дело T-286/15, KF/SatCen („решението, подлежащо на изпълнение“) като единствената възможност за поправяне на установените с него нарушения и възстановяване на правното положение на жалбоподателката в изпълнение на това решение,

                  —

                  да обезщети жалбоподателката за имуществените и неимуществени вреди, претърпени в резултат на решението за възобновяване на административното разследване, предварително оценени ex aequo et bono на 30 000 EUR,

                  —

                  при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за произнасяне по същество,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производството и в производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателката изтъква три основания в подкрепа на жалбата си:

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 266 ДФЕС и на правото на жалбоподателката на правилно изпълнение на решението, подлежащо на изпълнение, доколкото като приема, че решението за възобновяване на административното разследване е предварителен акт, който не уврежда интересите на KF, Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото.
                  Става въпрос за решение, което не съответства на правилно изпълнение на решение по смисъла на член 266 ДФЕС, а като се отчетат и конкретните обстоятелства по случая с KF, то засяга пряко и непосредствено нейните интереси.
                  Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото като не е взел предвид конкретните обстоятелства по случая с KF, които включват непоправими нарушения, допуснати при първоначалното административно разследване.
                  Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото като не е признал, че:

                              —

                              обективно SatCen не може да поправи допуснатите нарушения чрез възобновяване на административното разследване, още повече като се вземат предвид неправомерното влияние, оказано на свидетели в първоначалното административно разследване, и сериозното посегателство върху доброто име и професионалната репутация на KF, установени с решението, подлежащо на изпълнение,

                              —

                              не могат да бъдат дадени гаранции за справедлив процес и

                              —

                              налице е нарушаване на принципа за разумен срок

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 266 ДФЕС и на принципа за защита на оправданите правни очаквания, доколкото Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото като не е отчел и не се е произнесъл в смисъл, че:

                              —

                              свободата на преценка за правилно изпълнение на съдебно решение може да бъде ограничена, като по случая с KF, до една възможна мярка, която се изразява в справедливо обезщетяване на жалбоподателката за нарушенията, установени с решението, подлежащо на изпълнение,

                              —

                              всяко крайно решение по цялостното административно производство и всяко решение, което допуска провеждането му, задължително и неизменно ще страда от същата незаконосъобразност като установената с решението, подлежащо на изпълнение,

                              —

                              изпълнението на решението създава особени затруднения,

                              —

                              KF е имала оправдани правни очаквания за справедливо обезщетение,

                              —

                              изплащането на справедливо обезщетение е единственият начин за поправяне на установените нарушения.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 268 и член 340, втора алинея ДФЕС, доколкото като приел за недопустимо искането за обезщетение, произтичащо от извъндоговорна отговорност във връзка с решението за възобновяване на административното разследване, Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото. След като KF е предявила допустимо искане, следователно и свързаното с него искане за обезщетение е допустимо.


title: Дело C-489/20: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Литва), постъпило на 2 октомври 2020 г. — UB/Kauno teritorinę muitinę

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/34

      Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Литва), постъпило на 2 октомври 2020 г. — UB/Kauno teritorinę muitinę
      (Дело C-489/20)
      (2020/C 433/43)
      Език на производството: литовски

         Запитваща юрисдикция

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UB

         Ответник: Kauno teritorinė muitinė

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли член 124, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 952/2013 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза да се тълкува в смисъл, че митническото задължение се погасява, когато в случай като разглеждания контрабандни стоки са задържани и впоследствие отнети, след като вече са били неправомерно въведени (освободени за потребление) на митническата територия на Европейския съюз?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, следва ли член 2, буква б) и член 7, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО (2) на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО, както и член 2, параграф 1, буква г) и член 70 от Директива 2006/112/ЕО (3) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че задължението за заплащане на акциз и/или ДДС не се погасява, когато в случай като разглеждания контрабандни стоки са задържани и впоследствие отнети, след като са били неправомерно въведени (освободени за потребление) на митническата територия на Европейския съюз, дори когато митническото задължение е било погасено на основанието, предвидено в член 124, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 952/2013?

         (1)  OВ L 269, 2013 г., стр. 1.

         (2)  OВ L 9, 2009 г., стр. 12.

         (3)  OВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-497/20: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 30 септември 2020 г. — Randstad Italia SpA/Umana SpA и др.

text:
               14.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 433/36

      Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 30 септември 2020 г. — Randstad Italia SpA/Umana SpA и др.
      (Дело C-497/20)
      (2020/C 433/45)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Corte suprema di cassazione

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Randstad Italia SpA

         Ответници: Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN. VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допускат ли член 4, параграф 3 ДЕС, член 19, параграф 1 ДЕС, член 2, параграфи 1 и 2 ДФЕС и член 267 ДФЕС, разглеждани и в светлината на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тълкувателна практика като тази относно член 111, осма алинея от конституцията, член 360, първа алинея, точка 1 и член 362, първа алинея от Гражданския процесуалния кодекс и член 110 от Административнопроцесуалния кодекс — в частта им, в която тези разпоредби допускат касационна жалба срещу решенията на Consiglio di Stato на „основания, свързани с компетентността“ — която произтича от решение № 6 от 2018 г. на Corte costituzionale и от последващата национална съдебна практика, в която се приема чрез изменение на предходната практика, че способът за касационно обжалване с оглед на т.нар. „липса на правораздавателна компетентност“ не може да се използва за обжалване на решения на Consiglio di Stato, с които се прилагат развити на национално равнище тълкувателни практики, противоречащи на решения на Съда, в области, които са уредени от правото на Европейския съюз (в случая, в областта на възлагането на обществени поръчки), в които държавите членки са отказали да упражняват суверенните си правомощия в несъвместим с това право смисъл, вследствие на което се определя утвърждаването на нарушения на общностното право, които биха могли да бъдат поправени посредством горепосочения способ, и се засяга еднаквото прилагане на правото на Съюза и ефективността на съдебната защита на субективните правни положения от значение за Общността, в противоречие с изискването за пълно и своевременно прилагане на това право от всички съдилища в съответствие с правилното тълкуване, установено с обвързваща сила от Съда, като се имат предвид пределите на „процесуалната автономия“ на държавите членки при уреждането на процесуалните способи?

                  2)

                  Допускат ли член 4, параграф 3 ДЕС, член 19, параграф 1 ДЕС и член 267 ДФЕС, разглеждани и в светлината на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тълкуване и прилагане на член 111, осма алинея от конституцията, член 360, първа алинея, точка 1 и член 362, първа алинея от Гражданския процесуален кодекс и член 110 от Административнопроцесуалния кодекс, които произтичат от националната съдебна практика, съгласно която касационната жалба пред пленума на „основания, свързани с компетентността“ с оглед на т.нар. „липса на правораздавателна компетентност“, не е допустима като процесуално средство за обжалване на решенията на Consiglio di Stato, в които при решаване на спорове по въпроси относно прилагането на правото на Съюза необосновано не се отправя преюдициално запитване до Съда, без да са налице изчерпателно изброените от последния условия, подлежащи на стриктно тълкуване (след решение от 6 октомври 1982 г., Cilfit, C-238/81), които освобождават националната юрисдикция от посоченото задължение, в противоречие с принципа, че е несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба или практика, дори установена в закон или в конституция, която предвижда отнемане, включително временно, на свободата на националния съд (действащ като последна инстанция или не) да отправя преюдициални запитвания, вследствие на което се изземва изключителната компетентност на Съда за правилното и задължително тълкуване на общностното право, става непоправимо (и се насърчава утвърждаването на) евентуалното тълкувателно противоречие между правото, прилагано от националния съд, и правото на Съюза, и се засяга еднаквото прилагане и ефективността на съдебната защита на субективните правни положения, произтичащи от правото на Съюза?

                  3)

                  Прилагат ли се принципите, изведени от Съда в решения от 5 септември 2019 г., Lombardi, C-333/18, от 5 април 2016 г., Puligienica, C-689/13, от 4 юли 2013 г., Fastweb, C-100/12, във връзка с член 1, параграфи 1 и 3 и член 2, параграф 1 от Директива 89/665/ЕИО (1), изменена с Директива 2007/66/ЕО (2), към разглеждания в главното производство случай, в който, доколкото конкурентното предприятие оспорва изключването от процедура за възлагане на обществена поръчка и възлагането на друго предприятие, Consiglio di Stato разглежда по същество само това основание на жалбата, с което изключеното предприятие оспорва по-ниския от „прага“ брой точки, получен за техническата му оферта, и като разглежда с предимство насрещните жалби на възлагащия орган и на предприятието, на което се възлага поръчката, ги уважава, като обявява за недопустими (и не разглежда по същество) останалите основания на главната жалба, с които се оспорва изходът на процедурата за възлагане на обществена поръчка по други причини (поради неяснота на критериите за преценка на офертите в спецификацията на обществената поръчка, липса на мотиви на предоставените оценки, незаконосъобразно назначаване и състав на комисията за поръчката), съобразно национална правораздавателна практика, съгласно която предприятието, изключено от процедура за възлагане на обществена поръчка, няма процесуална легитимация да излага оплаквания, с които цели да оспори възлагането на поръчката на конкурентното предприятие, включително посредством прекратяването на процедурата за възлагане на обществена поръчка, като следва да се прецени дали е съвместимо с правото на Съюза погасяването на правото на предприятието да иска съдът да разгледа всяко основание за оспорване на изхода от процедурата за възлагане на обществена поръчка, в случай че неговото изключване не е окончателно установено и че всеки конкурент може да се позове на равностоен законен интерес от отхвърлянето на офертата на останалите, което може да доведе до извод за невъзможност на възлагащия орган да избере редовна оферта и до откриването на нова процедура за възлагане, в която всеки от оферентите би могъл да участва?

         (1)  Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, 1989 г., стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).

         (2)  Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335, 2007 г., стр. 31).