title: Дело C-649/15 P: Жалба, подадена на 3 декември 2015 г. от TV2/Danmark A/S срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-674/11, TV2/Danmark A/S/Европейска комисия

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/23

         Жалба, подадена на 3 декември 2015 г. от TV2/Danmark A/S срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 24 септември 2015 г. по дело T-674/11, TV2/Danmark A/S/Европейска комисия
   (Дело C-649/15 P)
   (2016/C 048/29)
   Език на производството: датски

      Страни

      Жалбоподател: TV2/Danmark A/S (представител: O. Koktvedgaard, advokat)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Дания, Viasat Broadcasting UK Ltd

      Искания на жалбоподателя

               1.

               Да се отмени обжалваното съдебно решение в частта му, която е в полза на Комисията по отношение на основното искане на TV2, да се реши делото и да се отмени оспорваното решение в частта му, в която се установява, че разследваните мерки представляват държавна помощ, попадаща в обхвата на член 107, параграф 1 ДФЕС. При условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане.

               2.

               Да се отмени обжалваното съдебно решение в частта му, която е в полза на Комисията по отношение на втората част от искането на TV2, направено при условията на евентуалност, да се реши делото и да се отмени оспорваното решение в частта му, в която се установява, че приходът от лицензионна такса, който за периода от 1997 г. до 2002 г. е бил прехвърлен на TV2 и впоследствие на регионалните станции, представлява държавна помощ в полза на TV2. При условията на евентуалност, да се върне тази част от делото на Общия съд за ново разглеждане.

               3.

               Да се отмени обжалваното съдебно решение в частта му, в която TV2 е осъдено да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати три четвърти от съдебните разноски на Комисията; да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на TV2 във връзка с производството пред Общия съд и пред Съда. Ако делото бъде върнато на Общия съд, да се постанови съответно решение по съдебните разноски относно частта от делото, върната на Общия съд.

      Основания и основни доводи

               1.

               Според TV2 тази част от обжалваното съдебно решение, с която се отхвърля първото основание на TV2 и следователно основното искане на TV2, противоречи на понятието за държавна помощ, както е предвидено в член 107, параграф 1 ДФЕС, което опорочава това съдебно решение с грешка при прилагане на правото. TV2 изтъква следните основни доводи в подкрепа на твърдението си:

                           —

                           Отказът в обжалваното съдебно решение да се приеме, че извършените от Rigsrevisionen (Национална сметна палата) проверки са били достатъчни, за да се изпълни четвъртото условие Altmark, се основава на стриктно, буквално прилагане на предвиденото от това условие изискване за сравняване на разходите. Това е неправилно от правна гледна точка.

                           —

                           Противно на посоченото от Общия съд в обжалваното съдебно решение, особеното естество на задълженията на TV2 за предоставяне на обществена услуга и прилагането с обратно действие на условията Altmark водят до положение, при което е трябвало да има телеологично прилагане на това условие: вж. принципа в решение на Общия съд от 12 февруари 2008 г., BUPA, T-289/03, ECLI:EU:T:2008:29, и т.н.

                           —

                           Постоянните проверки на Rigsrevisionen с цел да се осигури, че TV2 е добре управлявано предприятие, гарантират, че основната цел на четвъртото условие Altmark е изпълнена и следователно, при особените обстоятелства на делото във връзка с TV2 и в светлината на телеологичното прилагане на условието, това е достатъчно, за да се приеме, че четвъртото условие Altmark е изпълнено.

               2.

               Освен това според TV2 тази част от обжалваното съдебно решение, която се отнася до основателността и с която се отхвърля втората част от искането на TV2, направено при условията на евентуалност, е опорочена от грешка при прилагане на правото, защото противоречи на основни процесуални принципи. TV2 изтъква следните основни доводи в подкрепа на твърдението си:

                           —

                           В писмената си защита Комисията посочва, че е съгласна с TV2 по въпроса, че приходът от лицензионна такса, който TV2 е прехвърлило на регионалните станции в периода от 1997 г. до 2002 г., не представлява държавна помощ в полза на TV2. Така Общият съд се е произнесъл ultra petita, защото е разгледал и е отхвърлил втората част от искането на TV2, направено при условията на евентуалност. Поради това обжалваното съдебно решение е опорочено от грешка при прилагане на правото.

                           —

                           Общият съд освен това се е произнесъл по съществото на делото въз основа на своите собствени мотиви. Съображенията на Общия съд, посочени в точки 165 — 174 от обжалваното съдебно решение, никога не са били оспорвани от TV2 или от Комисията, нито могат да бъдат открити в оспорваното решение. По този начин Общият съд е надхвърлил границите на съдебния си контрол.

                           —

                           Същевременно Общият съд е нарушил принципа на правото на защита: вж. член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като е основал решението си на основания и доводи, по които страните по делото не са представили писмени становища.

               3.

               Накрая, според TV2 тази част от обжалваното съдебно решение, която се отнася до основателността и с която се отхвърля втората част от искането на TV2, направено при условията на евентуалност (точки 165 — 174), е опорочена от грешка при прилагане на правото, защото се основава на явно неправилно тълкуване на датското право и противоречи на понятието за държавна помощ, както е предвидено в член 107, параграф 1 ДФЕС. TV2 изтъква следните основни доводи в подкрепа на твърдението си:

                           —

                           Общият съд приема и отдава решаващо значение на факта, че като част от изпълнението на своите задължения за разпространение на регионални програми, TV2 е получавало регионални програми от регионалните станции, в замяна на което прехвърлянето на прихода от лицензионна такса е представлявало плащане за тези програми. Това не може да се изведе от страните по делото пред Общия съд и очевидно противоречи на датското право. Следователно правният критерий, който може да се изведе от точки 166, 167 и 171 от обжалваното съдебно решение, по същество е спазен.

                           —

                           В точки 166, 167 и първото изречение от точка 173 от обжалваното съдебно решение Общият съд посочва хипотетичен вариант като част от своята преценка за наличие на държавна помощ. Този вариант е немислим на практика и без значение за преценката за наличие на държавна помощ. Определящият фактор в случая с TV2 всъщност е, че TV2 не е извлякло никакво икономическо предимство от прехвърления приход от лицензионна такса. От гледна точка на публичното право TV2 е било задължено да прехвърли прихода от лицензионна такса на регионалните станции и в действителност е изпълнило това задължение. Следователно решението на Общия съд противоречи на понятието за държавна помощ, както е предвидено в член 107, параграф 1 ДФЕС.


title: Дело T-652/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 5 декември 2014 г.  — AF Steelcase/СХВП (Обезпечително производство — Обществени поръчки — Снабдяване и инсталиране на мебели — Отхвърляне на офертата на един кандидат — Молба за спиране на изпълнението — Липса на fumus boni juris)

text:
               16.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 56/24

         Определение на председателя на Общия съд от 5 декември 2014 г. — AF Steelcase/СХВП
   (Дело T-652/14 R)
   ((Обезпечително производство - Обществени поръчки - Снабдяване и инсталиране на мебели - Отхвърляне на офертата на един кандидат - Молба за спиране на изпълнението - Липса на fumus boni juris))
   (2015/C 056/34)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: AF Steelcase, SA (Мадрид, Испания) (представител: S. Rodríguez Bajón, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: N. Bambara и M. Paolacci)

      Предмет

   Молба за допускане на обезпечение, с която е поискано в основни линии спиране на изпълнението на решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 8 юли 2014 г., с което се отхвърля офертата, представена от жалбоподателя в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка за снабдяване и инсталиране на мебели и аксесоари в сградите на СХВП.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-6/11 P: Решение на Общия съд от 14 декември 2011 г. — Комисия/Vicente Carbajosa и др. (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Наемане на работа — Обявление за конкурс — Конкурс на общо основание — Недопускане до писмен изпит вследствие на резултатите, получени на тестовете за достъп — Разпределение на правомощията между EPSO и конкурсната комисия — Принцип на състезателност)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/25

         Решение на Общия съд от 14 декември 2011 г. — Комисия/Vicente Carbajosa и др.
   (Дело T-6/11 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Обявление за конкурс - Конкурс на общо основание - Недопускане до писмен изпит вследствие на резултатите, получени на тестовете за достъп - Разпределение на правомощията между EPSO и конкурсната комисия - Принцип на състезателност)
   2012/C 32/52
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)

      Ответници: Isabel Vicente Carbajosa (Брюксел, Белгия); Niina Lehtinen (Брюксел); и Myriam Menchén (Брюксел) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 октомври 2010 г. по дело Vicente Carbajosa и др./Комисия (F-9/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска частична отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 28 октомври 2010 г. по дело Vicente Carbajosa и др./Комисия (F-9/09) в частта, в която са отменени решенията на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) за невключване на г-жа Isabel Vicente Carbajosa, за конкурс EPSO/AD/117/08 и на г-жа Niina Lehtinen и г-жа Myriam Menchén — за конкурс EPSO/AD/116/08, в списъка на лицата, поканени да изпратят пълна кандидатура.

               2.

               Отменя решенията на EPSO за невключване на г-жа Vicente Carbajosa, за конкурс EPSO/AD/117/08 и на г-жа Lehtinen и г-жа Menchén — за конкурс EPSO/AD/116/08, в списъка на лицата, поканени да изпратят пълна кандидатура.

               3.

               Г-жа Vicente Carbajosa, г-жа Lehtinen и г-жа Menchén, както и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с настоящото производство.

      (1)  ОВ C 72, 5.3.2011 г.


title: Дело C-670/16: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Minden (Германия), постъпило на 29 декември 2016 г. — Tsegezab Mengesteab/Федерална република Германия

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/28

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Minden (Германия), постъпило на 29 декември 2016 г. — Tsegezab Mengesteab/Федерална република Германия
   (Дело C-670/16)
   (2017/C 104/42)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Minden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tsegezab Mengesteab

      Ответник: Федерална република Германия

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли търсещо убежище лице да се позовава на преместването на компетентността върху молещата държава членка поради изтичане на срока за отправяне на искането за поемане на отговорност (член 21, параграф 1, трета алинея от Регламент 604/2013) (1)?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: може ли търсещо убежище лице да се позовава на преместването на компетентността и когато замолената държава членка продължава да има готовност да поеме отговорността за него?

               3.

               При отрицателен отговор на втория въпрос: може ли от изричното или фингирано съгласие за поемане на отговорност (член 22, параграф 7 от Регламент 604/2013) от страна на замолената държава членка да се заключи, че замолената държава членка продължава да има готовност да поеме отговорността за търсещото убежище лице?

               4.

               Може ли двумесечният срок по член 21, параграф 1, втора алинея от Регламент 604/2013 да изтече след изтичането на тримесечния срок по член 21, параграф 1, първа алинея от Регламент 604/2013, когато молещата държава членка оставя да измине повече от един месец след началния момент на тримесечния срок, преди да отправи запитване до базата данни Евродак?

               5.

               Счита ли се молбата за международна закрила за подадена по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент 604/2013 още от момента, в който за първи път е издадено удостоверение за регистрацията като търсещо убежище лице, или едва от момента, в който е изготвен доклад относно официална молба за предоставяне на убежище? По-специално:

                           a)

                           представлява ли удостоверението за регистрация като търсещо убежище лице формуляр или доклад по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент 604/2013?

                           б)

                           Кой е компетентен орган по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент 604/2013 — органът, който е компетентен да получи формуляра или да изготви доклада, или органът, който е компетентен да се произнесе по молбата за предоставяне на убежище?

                           в)

                           Получен ли е от компетентния орган доклад и когато този орган е бил уведомен за основното съдържание на формуляра или на доклада, или за целта трябва да му бъде предаден оригиналът или копие от доклада?

               6.

               Могат ли забавяния между направеното за първи път искане за убежище, респ. издаването за първи път на удостоверение за регистрацията като търсещо убежище лице, и отправянето на искане за поемане на отговорност да доведат до преместване на компетентността върху молещата държава членка по аналогия с член 21, параграф 1, трета алинея от Регламент 604/2013 или до възникване на задължението за молещата държава членка да упражни правото си да поеме отговорността, предоставено ѝ от член 17, параграф 1, първа алинея от Регламент 604/2013?

               7.

               При утвърдителен отговор на шестия въпрос по отношение на една от двете алтернативи: от кой момент следва да се приеме, че е налице прекомерно забавяне на отправянето на искане за поемане на отговорност?

               8.

               Отправено ли е в срока по член 21, параграф 1, първа алинея от Регламент 604/2013 искане за поемане на отговорност, в което молещата държава членка посочва само датата на влизане на нейна територия, както и датата на подаване на официалната молба за предоставяне на убежище, но не и датата, на която за първи път е поискано убежище, респ. датата, на която за първи път е издадено удостоверение за регистрацията като търсещо убежище лице, или такова искане е „невалидно“?

      (1)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, ОВ L 180, стр. 31.


title: Дело C-488/07: Преюдициално запитване, отправено от Court of Session (Шотландия), Единбург (Обединено кралство) на 5 ноември 2007 г. — Royal Bank of Scotland plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/9

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Session (Шотландия), Единбург (Обединено кралство) на 5 ноември 2007 г. — Royal Bank of Scotland plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-488/07)
   (2008/C 8/16)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Court of Session (Шотландия), Единбург
   Страни в главното производство

      Ищец: Royal Bank of Scotland plc

      Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Преюдициални въпроси

               1)

               Изисква ли член 19, параграф 1, втора алинея от Директива 77/388/ЕИО (1) (Шеста директива за ДДС) подлежащата на приспадане част по отношение на данъчно задължено лице съобразно член 17, параграф 5 да се определя на годишна база в процентно изражение със закръгляване до цифра, която не превишава следващата единица, ако:

                           a)

                           посочената подлежаща на приспадане част е подлежаща на приспадане част, определена за направление на стопанската дейност на данъчно задълженото лице съобразно член 17, параграф 5, трета алинея, буква a) или б); и/или

                           б)

                           посочената подлежаща на приспадане част е подлежаща на приспадане част, определена въз основа на използването на всички или на част от стоките и услугите от данъчнозадълженото лице съобразно член 17, параграф 5, трета алинея, буква в); и/или

                           в)

                           посочената подлежаща на приспадане част е подлежаща на приспадане част, определена за всички стоки и услуги, използвани от данъчно задълженото лице за всички сделки, посочени в член 17, параграф 5, първа алинея съобразно член 17, параграф 5, трета алинея, буква г)?

               2)

               Член 19, параграф 1, втора алинея разрешава ли на държавите-членки да изискват подлежащата на приспадане част по отношение на данъчно задължено лице да се определя на годишна база в процентно изражение със закръгляване до цифра, различна от следващата единица?

      (1)  OВ 1977 г., L 145, стр. 1.


title: Дело C-281/13 P: Жалба, подадена на 22 май 2013 г. от Lord Inglewood и др. срещу Решение, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 13 март 2013 г. по съединени дела Т-229/11 и Т-276/11, Inglewood и др./Парламент

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/3

         Жалба, подадена на 22 май 2013 г. от Lord Inglewood и др. срещу Решение, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 13 март 2013 г. по съединени дела Т-229/11 и Т-276/11, Inglewood и др./Парламент
   (Дело C-281/13 P)
   (2013/C 226/06)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Lord Inglewood и др. (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, avocats)

      Друга страна в производството: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се приеме и постанови

                           —

                           отмяна на Решение на Общия съд на Европейския съюз (четвърти състав) от 13 март 2013 г. по дело Inglewood и др./Парламент (съединени дела T-229/11 и T-276/11);

               —

               да се постанови ново решение по делото, в което да се приеме, че:

                           —

                           решението на Бюрото на Европейския парламент, с което пенсионната възраст се увеличава от 60 на 63 години и се премахват специалните условия за ползване на пенсията или под формата на очаквана пенсия, или чрез еднократно изплащане на част от набраните суми, е незаконосъобразно,

                           —

                           да се отменят обжалваните решения,

               —

               да бъде осъден Парламентът да заплати съдебните разноски за двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбата е срещу решение на Общия съд, с което той отхвърля жалбите им за отмяна на решенията на Европейския парламент, с които им е отказана възможността да се ползват от допълнителна доброволна пенсия или под формата на очаквана пенсия, или при навършване на 60 годишна възраст, или като им се изплати еднократно наведнъж част от набраните суми.
   На първо място жалбоподателите се позовават на допусната от Общия съд грешка при прилагане на правото, тъй като с обжалваните решения били нарушени техни права —придобити или очаквани въз основа на условията, определени и приети в момента на встъпването им в длъжност.
   На второ място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил правното основание, изведено от нарушението на член 27, параграф 2 от Устава на членовете на Европейския парламент, а в тази разпоредба се уточнявало, че придобитите или очаквани права се запазват. Наистина, с Решението от 1 април 2009 г. били нарушени придобитите права на жалбоподателите, т.е. право да искат очаквана пенсия или да предпочетат да се ползват от нея на 60 години и евентуално да ползват еднократно изплащане на част от набраните суми.
   На трето място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото и като приел, че Уставът на членовете на Европейския парламент не бил приложим, тъй като влязъл в сила след решението с общо приложение от 1 април 2009 г., докато обжалваните индивидуални решения били приети след тази дата.
   На четвърто място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил правното основание, изведено от нарушението на принципа на равно третиране, тъй като жалбоподателите имали оправдани правни очаквания, че ще могат да се ползват от пенсиите си при условията, определени и прилагани през съществена част от периода, през който правили пенсионни вноски или към деня на преустановяване на дейността им, повече от лицата, които се ползвали от нормите, с които били въведени изключения, а именно тези, които продължавали да упражняват дейността си и били навършили 60 години преди влизането в сила на 14 юли 2009 г. на решението от 1 април 2009 г.
   На последно място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил правното основание, изведено от нарушението на принципа на пропорционалност, след като установил, че само 10 % от осигурените лица търпят последствията от финансовата криза и предвидимите последици, свързани с фонд, създаден като временен и който трябва да престане да съществува.


title: Дело C-79/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel — Белгия) — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers/Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri représenté par Selver Saciri и Danijela Dordevic, Sanela Saciri représentée par Selver Saciri и Danijela Dordevic, Denis Saciri représenté par Selver Saciri et Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (Директива 2003/9/ЕО — Минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище в държавите членки — Член 13, параграф 1 — Срокове за предоставяне на материални условия на приемане — Член 13, параграф 2 — Мерки, свързани с материалните условия на приемане — Гаранции — Член 13, параграф 5 — Определяне и предоставяне на минималните условия за приемане на лица, търсещи убежище — Размер на предоставената помощ — Член 14 — Разновидности на материалните условия на приемане — Натоварване на структурите за приемане — Препращане към националните системи за социална защита — Предоставяне на материалните условия за приемане под формата на финансови помощи)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/14

         Решение на Съда (четвърти състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel — Белгия) — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers/Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri représenté par Selver Saciri и Danijela Dordevic, Sanela Saciri représentée par Selver Saciri и Danijela Dordevic, Denis Saciri représenté par Selver Saciri et Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest
   (Дело C-79/13) (1)

   ((Директива 2003/9/ЕО - Минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище в държавите членки - Член 13, параграф 1 - Срокове за предоставяне на материални условия на приемане - Член 13, параграф 2 - Мерки, свързани с материалните условия на приемане - Гаранции - Член 13, параграф 5 - Определяне и предоставяне на минималните условия за приемане на лица, търсещи убежище - Размер на предоставената помощ - Член 14 - Разновидности на материалните условия на приемане - Натоварване на структурите за приемане - Препращане към националните системи за социална защита - Предоставяне на материалните условия за приемане под формата на финансови помощи))
   2014/C 112/16
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidshof te Brussel

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers

      Ответници: Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri représenté par Selver Saciri et Danijela Dordevic, Sanela Saciri représentée par Selver Saciri et Danijela Dordevic, Denis Saciri représenté par Selver Saciri et Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest

      Предмет

   Преюдициално запитване — Arbeidshof te Brussel — Тълкуване на член 13, параграфи 1, 2 и 5 и на член 14, параграфи 1, 3, 5 и 8 от Директива 2003/9/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище (ОВ L 31, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 48) — Отпускане на финансови помощи — Задължения на държавите членки — Пределно натоварване на националните приемателни центрове, в които се настаняват търсещите убежище лица

      Диспозитив

               1)

               Член 13, параграф 5 от Директива 2003/9/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище, трябва да се тълкува в смисъл, че когато държава членка е избрала да предостави материалните условия на приемане под формата на финансови помощи или на бонове, помощите трябва да се предоставят от момента на подаване на молбата за убежище в съответствие с разпоредбата на член 13, параграф 1 от тази директива и да отговарят на минималните стандарти, установени в разпоредбата на член 13, параграф 2 от посочената директива. Същата държава членка трябва да следи за това общият размер на финансовите помощи, които покриват материалните условия на приемане, да бъде достатъчен, за да се гарантира подходящо за здравето жизнено равнище и да се осигури прехраната на лицето, търсещо убежище, така че да се позволи настаняването му, като се вземе предвид, при необходимост, запазването на интереса на лицата, които имат особени потребности съгласно разпоредбата на член 17 от същата директива. Държавите членки не са длъжни да спазват материалните условия на приемане, предвидени в член 14, параграфи 1, 3, 5 и 8 от Директива 2003/9, когато са избрали да предоставят тези условия под формата на финансови помощи. Размерът на помощите обаче трябва да бъде достатъчен, за да позволи малолетните деца да бъдат настанени с родителите им, за да може да бъде запазено единството на семейството.

               2)

               Директива 2003/9 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска в случай на натоварване на структурите за настаняване, предназначени за лицата, търсещи убежище, държавите членки да пренасочват последните към органи, които са част от системата за обществено подпомагане, доколкото тази система осигурява на лицата, търсещи убежище, спазването на минималните стандарти, предвидени в тази директива.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело T-287/14 R: Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2014 г. — Schaeffler Technologies/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници — Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи — Молба за спиране на изпълнението — Fumus boni juris)

text:
               1.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 431/24

         Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2014 г. — Schaeffler Technologies/Комисия
   (Дело T-287/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris))
   (2014/C 431/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Германия) (представители: T. Volz и B. Wißmann, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Предмет

   Искане за спиране на действието на решението, с което Комисията започва официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-322/09: Жалба, подадена на 14 август 2009 г. — Al-Faqih и MIRA/Съвет и Комисия

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/47

         Жалба, подадена на 14 август 2009 г. — Al-Faqih и MIRA/Съвет и Комисия
   (Дело T-322/09)
   2010/C 113/77
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Saad Al-Faqih и Movement for Islamic Reform in Arabia (Лондон, Обединено кралство) (представители: J. Jones, Barrister и A. Raja, Solicitor)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска Комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени изцяло или отчасти Регламент (ЕО) № 881/2002 (1) на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 14/2005 (2) на Комисията, Регламент (ЕО) № 492/2007 (3) на Комисията и Регламент (ЕО) № 1190/2005 (4) на Комисията и/или да се отменят Регламенти № 14/2005, № 492/2007 и № 1190/2005 на Комисията, доколкото те засягат пряко и лично жалбоподателите; и

               —

               да се нареди на Съветът и/или Комисията да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си на основание член 230 ЕО жалбоподателите искат отмяната на Регламент № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, изменен с Регламенти (ЕО) на Комисията № 14/2005 от 5 януари 2005 г., № 492/2007 от 3 май 2007 г. и № 1190/2005 от 20 юли 2005 г. и/или отмяната на Регламенти (ЕО) на Комисията № 14/2005, 492/2007 и 1190/2005, доколкото те се отнасят до жалбоподателите.
   Жалбоподателите са включени в консолидирания списък на Комитета по санкциите към Организацията на Обединените нации, съдържащ физически лица и образувания, за които се твърди, че са свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и чийто средства и други икономически ресурси следва да бъдат замразени. Вследствие на това Европейската комисия приема Регламенти (ЕО) № 14/2005 и 1190/2005, които добавят имената на жалбоподателите в Приложение I към Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета, съдържащо списък на лица, групи и образувания, за които се прилага замразяване на средствата и икономическите ресурси в ЕС. Вписването на първия жалбоподател г-н Al-Faqih впоследствие е изменено с Регламент (ЕО) 492/2007 на Комисията.
   В подкрепа на тяхната жалба жалбоподателите изтъкват следните правни основания:

               Жалбоподателите твърдят, че предвиденото в оспорваните регламенти замразяване на техните средства нарушава техните основни човешки права, а именно правото им на изслушване и правото на ефективен съдебен контрол, доколкото те никога не са били информирани от Съветът и/или Комисията за причините за тяхното включване в Приложение I към Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета и никога не са получили някакво доказателство, обосноваващо налагането на ограничителни мерки. Поради тази причина жалбоподателите не са имали възможност да се защитят и да оспорят посочените решения пред европейските юрисдикции.

               По-нататък жалбоподателите твърдят, че тяхното право на зачитане на собствеността е било нарушено, доколкото общите ограничения на това право, причинени от замразяването на техните средства, водят до непропорционална и нетърпима намеса в това основно човешко право.

      (1)  Регламент (ЕО) № 881/2002 от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан (ОВ L 139, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 189)

      (2)  Регламент (ЕО) № 14/2005 от 5 януари 2005 година за изменение за 42-ри път на Регламент (ЕО) 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически и юридически лица, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета (ОВ L 5, стр.10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 3, стр. 104)

      (3)  Регламент (ЕО) № 492/2007 от 3 май 2007 година за изменение за 75-и път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета (ОВ L 116, стр. 5)

      (4)  Регламент (ЕО) № 1190/2005 от 20 юли 2005 година за изменение за четиридесет и осми път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 467/2001 на Съвета (ОВ 193, стр. 27; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 4, стр. 21)


title: Дело C-352/11: Иск, предявен на 5 юли 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/26

         Иск, предявен на 5 юли 2011 г. — Европейска комисия/Република Австрия
   (Дело C-352/11)
   2011/C 252/48
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: г-н G. Wilms и г-жа A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Република Австрия

      Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Република Австрия не е изпълнила задълженията си по силата на член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, доколкото е пропуснала да предостави разрешителни в съответствие с членове 6 и 8, да преразгледа съществуващите разрешителни или, когато това е необходимо, да ги поднови и да гарантира, че всички съществуващи инсталации ще бъдат експлоатирани в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10, 13, 14, букви а) и б) и 15, параграф 2 от Директивата и

               —

               да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В съответствие с разпоредбите на Директивата (1) за „съществуващите инсталации“ по смисъла на последната трябва да бъде предоставено разрешително в срок до 30 октомври 2007 г.
   Според информацията, с която разполага Комисията, на някои от „съществуващите инсталации“ в Република Австрия не е било предоставено необходимото разрешително на съответната дата.

      (1)  Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 24, стр. 8).


title: Дело C-546/12 P: Жалба, подадена на 28 ноември 2012 г. от Ralf Schräder срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 18 септември 2012 г. по дела T-133/08, Т-134/08, Т-177/08 и Т-242/09, Ralf Schräder/Служба на Общността за сортовете растения

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/12

         Жалба, подадена на 28 ноември 2012 г. от Ralf Schräder срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 18 септември 2012 г. по дела T-133/08, Т-134/08, Т-177/08 и Т-242/09, Ralf Schräder/Служба на Общността за сортовете растения
   (Дело C-546/12 P)
   2013/C 38/15
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ralf Schräder (представители: T. Leidereiter, W.-A. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Други страни в производството: Служба на Общността за сортовете растения (СОСР), Jørn Hansson

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд (втори състав) от 18 септември 2012 г. в частта му относно дело T-242/09 и относно съдебните разноски,

               —

               да се уважи предявеното в първоинстанционното производство искане на жалбоподателя за отмяна на решението на отделението по жалбите на СОСР от 23 януари 2009 г. (преписка A010/2007),

               —

               СОСР да бъде осъдена да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателя — както в настоящото производство, така и в производството пред Общия съд по съединени дела T-133/08, T-134/08, T-177/08 и T-242/09 и в производството пред отделението по жалбите на СОСР.

      Посочени основания и доводи

               I.

               По първото основание за обжалване жалбоподателят твърди, че Общият съд неправилно е приел, че когато пред отделението по жалбите на СОСР се обжалва отказ по искане за обявяване на нищожност на правната закрила на Общността за определен сорт, отделението не е длъжно служебно да установява фактите. Според жалбоподателя с този извод Общият съд не се е съобразил с правилата за производството пред отделението по жалбите, що се отнася до тежестта на доказване и събирането на доказателства, и следователно не е изпълнил задължението си да упражни съдебен контрол и е нарушил правото на жалбоподателя на справедлив процес, добра администрация и ефективна съдебна защита.

               II.

               По второто основание за обжалване жалбоподателят възразява срещу констатацията на Общия съд, че доказателствените искания, направени в производството пред СОСР, се уважават само ако страната е доказала вероятната основателност на съответното си твърдение. Жалбоподателят твърди, че Общият съд се е произнесъл в разрез с правилата за тежестта на доказване и събирането на доказателства и че е налице отказ на правосъдие и изопачаване на фактите и доказателствата, дори ако се допусне, че той е носел тежестта на доказване.

               III.

               По третото основание за обжалване жалбоподателят твърди, че Общият съд неправилно е приел за „общоизвестен“ факт, който според жалбоподателя е „неверен“, тоест не съществува. Той поддържа, че по този начин Общият съд не е изпълнил задължението си да упражни контрол за законосъобразност и е изопачил фактите и доказателствата.

               IV.

               По четвъртото основание за обжалване жалбоподателят твърди, че Общият съд е стигнал до неправилни изводи по отношение на тежестта за посочване на фактите и доказването им, доколкото е приел, че жалбоподателят не е доказал твърденията си за въздействието на регулаторите на растежа. Жалбоподателят поддържа, че в това отношение Общият съд не е упражнил надлежно контрол за законосъобразност и че решението му е противоречиво и немотивирано.

               V.

               По петото основание за обжалване жалбоподателят възразява срещу констатацията на Общия съд, че отличителният характер на сорта не е бил установен въз основа на признака „външен вид на стъблата“ на сортовете растения от вида Osteospermum. Това съставлявало нарушение на членове 7 и 20 от Регламента (1) и недопустимо разширяване на предмета на спора, като съответно решението било в противоречие със забраната за произнасяне ultra petita. Освен това било налице отказ на правосъдие.

               VI.

               По шестото основание за обжалване жалбоподателят възразява срещу констатацията на Общия съд, че признакът „външен вид на стъблата“ на определен сорт растение трябва да се определя по относителни критерии, тоест в сравнение с останалите разглеждани растения в рамките на съответната проверка. Според жалбоподателя е налице изопачаване на фактите, нарушение на Регламента, недопустимо разширяване на предмета на спора и неизпълнение на задължението на Общия съд за упражняване на пълен контрол за законосъобразност. Освен това решението било противоречиво.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (OB L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197).


title: Дело T-664/15: Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Borg/Парламент

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/77

         Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Borg/Парламент
   (Дело T-664/15)
   (2016/C 048/85)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jacob Borg (Сент-Джулианс, Малта) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение A(2015)8486 C на Европейския парламент от 15 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент;

               —

               да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.

               2.

               Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент № 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.

               3.

               Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент № 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент № 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.

               4.

               Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.

               5.

               Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

      (2)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 30, стр. 142).


title: Дело T-261/15: Решение на Общия съд от 19 април 2016 г. — Spirig Pharma/EUIPO (Daylong) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Daylong“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/28

         Решение на Общия съд от 19 април 2016 г. — Spirig Pharma/EUIPO (Daylong)
   (Дело T-261/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Daylong“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 191/36)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Spirig Pharma AG (Егеркинген, Швейцария) (представители: T. de Haan и P. Péters, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: V. Melgar и J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 март 2015 г. (преписка R 2455/2014-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Daylong“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Spirig Pharma AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г.


title: Дело C-557/12: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 3 декември 2012 г. — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH/ÖBB Infrastruktur AG

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/5

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 3 декември 2012 г. — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH/ÖBB Infrastruktur AG
   (Дело C-557/12)
   2013/C 71/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH

      Ответник: ÖBB Infrastruktur AG

      Преюдициални въпроси

   Трябва ли член 101 ДФЕС (член 81 ЕО, член 85 ДЕО) да се тълкува в смисъл, че всеки може да иска обезщетение от участниците в картел и за вредите, които му е причинил търговец извън картела, който под чадъра на увеличените пазарни цени е повишил цените си повече, отколкото би ги повишил при липсата на картел (т. нар. „umbrella pricing“), така че изведеният от Съда на Европейския съюз принцип на ефективност да изисква да се присъжда обезщетение и съгласно националното право?


title: Дело C-140/13: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 20 март 2013 г. — Annett Altmann и др./Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/22

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 20 март 2013 г. — Annett Altmann и др./Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht
   (Дело C-140/13)
   2013/C 156/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Annett Altmann, Torsten Altmann, Hans Abel, Doris Anschütz, Heinz Anschütz, Waltraud Apitzsch, Uwe Apitzsch, Andrea Arnold, Klaus Arnold, Simone Arnold, Barbara Assheuer, Ingeborg Aubele и Karl-Heinz Aubele

      Ответник: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместимо ли е с правото на Европейския съюз упражняващите надзор по отношение на дружествата за финансови услуги национални органи, които имат императивни задължения за поверителност, основаващи се на съответни актове на правото на Съюза (в настоящия случай: Директива 2004/109/ЕО (1), Директива 2006/48/ЕО (2) и Директива 2009/65/ЕО (3)) и съответно транспонирани в националното законодателство, както това е направено във Федерална република Германия с член 9 от Kreditwesengesetz (Закон за кредитното дело) и член 8 от Wertpapierhandelsgesetz (Закон за публичното предлагане на ценни книжа), да могат да нарушават тези задължения въз основа на прилагането и тълкуването на национално процесуално правило, каквото представлява член 99 VwGO (Verwaltungsgerichtsordnung — Административнопроцесуален кодекс)?

               2.

               Когато дадено лице е подало до надзорен орган като германската Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht молба за достъп до информация относно определен доставчик на финансови услуги съгласно германския национален Informationsfreiheitsgesetz, може ли въпросният орган да се позовава спрямо това лице на своите задължения за поверителност, възложени му наред с другото съгласно правото на Съюза и установени в член 9 от Kreditwesengesetz (Закон за кредитното дело) и в член 8 от Wertpapierhandelsgesetz (Закон за публичното предлагане на ценни книжа), дори тогава, когато основният търговски модел на дружеството, което е предлагало финансови услуги, но междувременно е прекратено поради несъстоятелност и е обявено в ликвидация, се е изразявал в крупни инвестиционни измами, свързани със съзнателно увреждане на инвеститорите, и отговорните лица на дружеството са осъдени с влезли в сила присъди от по няколко години лишаване от свобода?

      (1)  Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (ОВ L 390, 2004 г., стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 172).

      (2)  Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (ОВ L 177, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 9, стр. 3).

      (3)  Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (ОВ L 302, стp. 32).


title: Дело C-538/12: Иск, предявен на 26 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Република Словения

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/38

         Иск, предявен на 26 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Република Словения
   (Дело C-538/12)
   2013/C 26/71
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, A. Tokár и D. Kukovec)

      Ответник: Република Словения

      Искания на ищеца

   Комисията иска от Съда:

               —

               да установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни мерки, необходими за транспониране на Директива 2009/81/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно координирането на процедурите за възлагане на някои поръчки за строителство, доставки и услуги от възлагащи органи или възложители в областта на отбраната и сигурността и за изменение на директиви 2004/17/ЕО (2) и 2004/18/ЕО (3), или във всеки случай като не е съобщила споменатите мерки на Комисията, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 72, параграф 1 от посочената директива,

               —

               да осъди Република Словения да заплати принудителна парична мярка по смисъла на член 260, параграф 3 ДФЕС в размер на 7 038,72 EUR дневно, считано от деня на обявяване на решението по настоящото дело,

               —

               да осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 21 август 2011 г.

      (1)  ОВ L 216, стр. 76.

      (2)  ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3; поправка ОВ L 182, 2008 г., стр. 169.

      (3)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка ОВ L 182, 2008 г., стр. 282.


title: Дело C-218/09: Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 15 май 2009 г. — I. SGS Belgium NV/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV и Centraal Beheer Achmea NV и II. Firme Derwa NV и Centraal Beheer Achmea NV/SGS Belgium NV и Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/17

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 15 май 2009 г. — I. SGS Belgium NV/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV и Centraal Beheer Achmea NV и II. Firme Derwa NV и Centraal Beheer Achmea NV/SGS Belgium NV и Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
   (Дело C-218/09)
   2009/C 220/31
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel

      Страни в главното производство

               I.

               SGS Belgium NV
               срещу
               Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
               Firme Derwa NV
               Centraal Beheer Achmea NV

               II.

               Firme Derwa NV
               Centraal Beheer Achmea NV
               срещу
               SGS Belgium NV
               Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли изразът „непреодолима сила“, употребен в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 3665/87 (1) на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти да се тълкува в смисъл, че по принцип развалянето на говеждо месо, превозвано в подходяща опаковка и в хладилен контейнер, в който непрекъснато се поддържа изискваната температура, представлява случай на непреодолима сила?

      (1)  ОВ L 351, стр. 1.


title: Дело C-152/09: Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Schwerin — Allemagne) — André Grootes/Amt für Landwirtschaft Parchim (Обща селскостопанска политика — Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи — Схема на единно плащане — Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Изчисляване на правата на плащане — Член 40, параграф 5 — Земеделски производители, поели агроекологични задължения през референтния период — Член 59, параграф 3 — Регионално прилагане на схемата на единно плащане — Член 61 — Различни единични стойности за хектарите с постоянни пасища и за всички други хектари, даващи право на помощ)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/7

         Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Schwerin — Allemagne) — André Grootes/Amt für Landwirtschaft Parchim
   (Дело C-152/09) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи - Схема на единно плащане - Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Изчисляване на правата на плащане - Член 40, параграф 5 - Земеделски производители, поели агроекологични задължения през референтния период - Член 59, параграф 3 - Регионално прилагане на схемата на единно плащане - Член 61 - Различни единични стойности за хектарите с постоянни пасища и за всички други хектари, даващи право на помощ)
   2011/C 13/11
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: André Grootes

      Ответник: Amt für Landwirtschaft Parchim

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Schwerin — тълкуване на член 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177) — Условия, при които земеделските производители, поели през референтния период агроекологични задължения, могат да поискат референтният размер да бъде изчислен въз основа на годината, която предхожда участието в тези задължения

      Диспозитив

               1.

               Член 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001, изменен с Регламент (ЕО) № 319/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че когато в съответната държава членка са определени различни единични стойности за хектарите с пасища и за всички други хектари, даващи право на помощ по член 61 от този регламент, земеделският производител — който към посочената в този член референтна дата има агроекологични задължения съгласно Регламент № 2078/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно методите на селскостопанско производство, които са съвместими с изискванията за защита на околната среда и с поддържането на естествената среда, които агроекологични задължения са част от непрекъсната поредица от агроекологични задължения с цел превръщането на обработваеми земи в постоянни пасища — може да поиска правата по член 59, параграф 3, първа алинея от Регламент № 1782/2003, изменен с Регламент № 319/2006, да бъдат изчислени въз основа на единичните стойности, определени за даващите право на помощ хектари, различни от хектарите с пасища.

               2.

               Член 40, параграф 5 от Регламент № 1782/2003, изменен с Регламент № 319/2006, във връзка с член 61 от същия регламент, както е изменен, трябва да се тълкува в смисъл, че само наличието на причинно-следствена връзка между промяната на предназначението на дадена площ от обработваема земя в постоянно пасище и участието в агроекологична мярка допускат, с оглед на изчисляването на правата на плащане, да не се вземе предвид обстоятелството, че тази площ се използва като постоянно пасище към референтната дата, предвидена в член 61 от Регламента, както е изменен.

               3.

               Член 40, параграф 5 от Регламент № 1782/2003, изменен с Регламент № 319/2006, във връзка с член 61 от същия регламент, както е изменен, трябва да се тълкува в смисъл, че прилагането му не е поставено в зависимост от условието земеделският производител, който подава молбата за единно плащане, да бъде и лицето, пристъпило към промяна на предназначението на съответната площ.

      (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г.


title: Дело T-21/12: Определение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Alfacam и др./Парламент (Жалба за отмяна — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Предоставяне на аудиовизуални услуги на Парламента — Отхвърляне на офертата на оферент — Членове 94 и 103 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               9.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/22

         Определение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Alfacam и др./Парламент
   (Дело T-21/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на аудиовизуални услуги на Парламента - Отхвърляне на офертата на оферент - Членове 94 и 103 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
   2013/C 71/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Alfacam (Lint, Белгия); Via Storia (Schiltigheim, Франция); DB Video Productions (Aartselaar, Белгия); IEC (Rennes, Франция) и European Broadcast Partners (Eubropa) (Aartselaar) (представител: адв. B. Pierart)

      Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално P. López-Carceller и C. Braunstein, впоследствие P. López-Carceller и G. Hellinckx)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение от 18 ноември 2011 г. на Парламента за възлагане на дружеството Watch TV на лот № 1 от обществена поръчка EP/DGCOMM/AV/11/11 относно осигуряването на аудиовизуални услуги в Парламента в Брюксел (Белгия), както и на Решение от 18 ноември 2011 г. на Парламента, с което се отхвърля подадената от Eubropa оферта за същия лот.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда жалбоподателите да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 89, 24.3.2012 г.


title: Дело T-567/14: Решение на Общия съд от 29 юни 2016 г. — Group/EUIPO — Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ — Нерегистрирани по-ранни национални фигуративни марки „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ — Относително основание за отказ — Приложение на националното право — Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Доказателства за съдържанието на националното право — Правило 19, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Невземане предвид на доказателства, представени пред апелативния състав — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/29

         Решение на Общия съд от 29 юни 2016 г. — Group/EUIPO — Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
   (Дело T-567/14) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ - Нерегистрирани по-ранни национални фигуративни марки „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ - Относително основание за отказ - Приложение на националното право - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Доказателства за съдържанието на националното право - Правило 19, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Невземане предвид на доказателства, представени пред апелативния състав - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 305/39)
   Език на производството: български

      Страни

      Жалбоподател:„Груп“ ООД (София, България) (представители: Д. Драгиев и А. Андреев, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral, П. Иванов и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Коста Илиев (София) (представител: С. Ганева, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2014 г. (преписка R 1587/2013-4), постановено в производство по възражение със страни „Груп“ и г-н Илиев

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 2 юни 2014 г. (преписка R 1587/2013-4).

               2)

               EUIPO и г-н Коста Илиев понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на „Груп“ ООД.

      (1)  ОВ C 372, 20.10.2014 г.


title: Дело F-149/15: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 юли 2016 г. — HG/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Длъжностни лица на служба в трета страна — Жилище, предоставено от администрацията — Задължение за настаняване в него — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Член 9, параграф 1, буква в) от приложение IX към Правилника — Спиране на повишаването в стъпка — Обезщетение за вреди — Член 22 от Правилника)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/41

      Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 юли 2016 г. — HG/Комисия
      (Дело F-149/15) (1)

      ((Публична служба - Длъжностни лица - Длъжностни лица на служба в трета страна - Жилище, предоставено от администрацията - Задължение за настаняване в него - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Член 9, параграф 1, буква в) от приложение IX към Правилника - Спиране на повишаването в стъпка - Обезщетение за вреди - Член 22 от Правилника))
      (2016/C 364/50)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: HG (представител: L. Levi, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, A. Dal Ferro, адвокат)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението, с което на жалбоподателя се налага санкцията спиране на повишаването в стъпка и се задължава да поправи вредата, която се твърди, че е претърпяна от Европейския съюз, и искане за обезщетение за компенсиране на неимуществената вреда за накърнена репутация, която се твърди, че е претърпяна.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда HG да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 68, 22.2.2016 г., стр. 46.


title: Дело C-121/16: Определение на Съда (осми състав) от 21 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale civile e penale di Cagliari — Италия) — Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Член 101 ДФЕС — Автомобилен транспорт — Цена на услугите по автомобилен транспорт на товари за сметка на трети лица, която не може да бъде по-ниска от минималните експлоатационни разходи — Конкуренция — Определяне на разходите от Министерството на инфраструктурите и транспорта)

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/5

         Определение на Съда (осми състав) от 21 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale civile e penale di Cagliari — Италия) — Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio
   (Дело C-121/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Член 101 ДФЕС - Автомобилен транспорт - Цена на услугите по автомобилен транспорт на товари за сметка на трети лица, която не може да бъде по-ниска от минималните експлоатационни разходи - Конкуренция - Определяне на разходите от Министерството на инфраструктурите и транспорта))
   (2016/C 326/07)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale civile e penale di Cagliari

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Salumificio Murru SpA

      Ответник: Autotrasporti di Marongiu Remigio

      Диспозитив

   Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която цената на услугите по автомобилен транспорт на товари за сметка на трети лица не може да бъде по-ниска от минималните експлоатационни разходи, определени от национален административен орган.

      (1)  ОВ C 200, 6.6.2016 г.


title: Дело C-479/14: Решение на Съда (първи състав) от 8 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld. (Преюдициално запитване — Свободно движение на капитали — Членове 63 и 65 ДФЕС — Данък върху даренията — Дарение на недвижим имот, намиращ се на националната територия — Национална правна уредба, предвиждаща по-високо облекчение за местните лица, отколкото за чуждестранните лица — Наличие на режим с възможност за избор, позволяващ на всяко лице, което живее в държава — членка на Съюза, да ползва по-високото облекчение)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/8

         Решение на Съда (първи състав) от 8 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld.
   (Дело C-479/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Свободно движение на капитали - Членове 63 и 65 ДФЕС - Данък върху даренията - Дарение на недвижим имот, намиращ се на националната територия - Национална правна уредба, предвиждаща по-високо облекчение за местните лица, отколкото за чуждестранните лица - Наличие на режим с възможност за избор, позволяващ на всяко лице, което живее в държава — членка на Съюза, да ползва по-високото облекчение))
   (2016/C 296/11)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sabine Hünnebeck

      Ответник: Finanzamt Krefeld

      Диспозитив

   Членове 63 и 65 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която за даренията между чуждестранни лица и при липсата на конкретна молба от приобретателя предвижда да се използва начин за изчисляване на данъка при прилагане на по-ниско данъчно облекчение. Така или иначе тези членове не допускат и национална правна уредба, която при наличието на молба от такъв приобретател предвижда да се използва начин за изчисляване на данъка при прилагане на по-високото данъчно облекчение, което е по-често приложимо в случаите на дарения, в които поне една от страните е местно лице, тъй като, когато приобретателят, чуждестранно лице, използва тази възможност, при изчисляването на дължимия за съответното дарение данък се сумират всички дарения, които надареният е получил от същото лице в рамките на десетте години преди това дарение и на десетте години след него.

      (1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.


title: Дело C-184/10: Решение на Съда (втори състав) от 19 май 2011 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof, Германия) — Mathilde Grasser/Freistaat Bayern (Директива 91/439/ЕИО — Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства — Свидетелство за управление на моторни превозни средства, издадено от държава членка в нарушение на условието за пребиваване — Отказ за признаване от приемащата държава членка, основан единствено на нарушение на условието за пребиваване)

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/10

         Решение на Съда (втори състав) от 19 май 2011 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof, Германия) — Mathilde Grasser/Freistaat Bayern
   (Дело C-184/10) (1)

   (Директива 91/439/ЕИО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Свидетелство за управление на моторни превозни средства, издадено от държава членка в нарушение на условието за пребиваване - Отказ за признаване от приемащата държава членка, основан единствено на нарушение на условието за пребиваване)
   2011/C 204/18
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Mathilde Grasser

      Ответник: Freistaat Bayern

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 1, параграф 2, член 7, параграф 1, буква б) и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62) — Свидетелство за управление, издадено от държава членка, на гражданин на друга държава членка, който към момента на издаването на свидетелството за управление има обичайно пребиваване в тази друга държава членка и спрямо когото никога не е прилагана мярка за отнемане на националното му свидетелство за управление — Възможност за държавите членки да отказват признаването на свидетелство за управление, издадено от друга държава членка, като се позовават изключително на нарушение на изискването за пребиваване

      Диспозитив

   Член 1, параграф 2, член 7, параграф 1, буквa б), както и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства, изменена с Директива 2008/65/ЕО на Комисията от 27 юни 2008 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат приемаща държава членка да откаже да признае на нейна територия свидетелство за управление, издадено от друга държава членка, ако въз основа на данните, вписани в това свидетелство, се установи, че не е било спазено условието за обичайно пребиваване, предвидено в член 7, параграф 1, буква б) от тази директива. В това отношение обстоятелството, че приемащата държава членка не е предприела спрямо притежателя на свидетелството каквито и да било мерки по смисъла на член 8, параграф 2 от посочената директива, е без значение.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело T-371/11: Жалба, подадена на 11 юли 2011 г. — Monier Roofing Components/СХВП (CLIMA COMFORT)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/54

         Жалба, подадена на 11 юли 2011 г. — Monier Roofing Components/СХВП (CLIMA COMFORT)
   (Дело T-371/11)
   2011/C 269/119
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Германия) (представител: F. Ekey, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 април 2011 г. по преписка R 2026/2010-1;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „CLIMA COMFORT“ за стоки от клас 17 — Заявка № 9 175 324

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009, доколкото i) апелативният състав се основал на погрешни физически констатации, без да изслуша жалбоподателя по този въпрос, ii) апелативният състав е бил длъжен служебно да изясни фактите iii) апелативният състав не преценил правилно качеството и предназначението на разглежданите стоки и достигнал до погрешни констатации относно значението на знака „CLIMA COMFORT“ във връзка с въпросните стоки.


title: Дело F-60/09: Жалба, подадена на 24 юни 2009 г. — Birkhoff/Комисия

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/50

         Жалба, подадена на 24 юни 2009 г. — Birkhoff/Комисия
   (Дело F-60/09)
   2009/C 205/92
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Германия) (представител: C. Inzillo, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет на производството

   Отмяна на отхвърлянето на искането на жалбоподателя за продължаване на прилагането на член 2, параграф 5 от Приложение VII към Правилника в полза на дъщеря му, считано от 1 януари 2009 година и за осъждане на Комисията да му изплати дължимите на това основание суми от 1 януари 2009 година.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви за незаконосъобразно и в резултат да се отмени решението на Органа по назначаване от 2 април 2009 г., доколкото същото е незаконосъобразно и явно неоснователно от фактическа и от правна страна, както и всеки последвал го акт и/или предходно спрямо него решение, които са свързани или произтичат от него и по-специално решението, взето от PMO4 на 14 ноември 2008 г.,

               —

               Да се осъди Комисията да заплати неизплатените на жалбоподателя суми, считано от 1 януари 2009 г., ведно с преизчисленията и лихвите до действителното плащане,

               —

               Да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-84/12: Жалба, подадена на 31 януари 2012 г. — Uspaskich/Парламент

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/19

         Жалба, подадена на 31 януари 2012 г. — Uspaskich/Парламент
   (Дело T-84/12)
   2012/C 126/38
   Език на производството: литовски

      Страни

      Жалбоподател: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Литва) (представител: адв. Aivaras Raišutis)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска Общият съд:

               —

               да отмени Решение № P7_TA(2011)0541 на Европейския парламент от 1 декември 2011 г. относно искане за защита на имунитета на жалбоподателя;

               —

               да уважи искането на жалбоподателя от 11 април 2011 г. за преразглеждане на направеното от Главния прокурор искане за снемане на имунитета;

               —

               да защити имунитета на жалбоподателя;

               —

               да присъди на жалбоподателя 10 000 EUR за претърпени вреди;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага пет правни основания в подкрепа на своята жалба.
   Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на преразглеждане на по-ранно решение, когато нови обстоятелства предполагат наличието на презумпцията fumus persecutionis.
   Второто правно основание е изведено от нарушението на правото на безпристрастно разглеждане на искането, тъй като същото лице било определено за докладчик и по втората преписка, отнасяща се до защитата на имунитета.
   Третото правно основание е изведено от нарушението на правото на защита и на правото на справедливо разглеждане.
   Четвъртото правно основание е изведено от нарушението на член 9, алинея първа, буква a) от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, тъй като Европейският парламент приел спорното решение на неправилно правно основание и нарушил член 9, алинея първа, буква a) от този Протокол, доколкото се основал на явно неправилно тълкуване на член 62, параграфи 1 и 2 от литовската конституция.
   Петото правно основание е изведено от явно неправилната преценка по отношение на fumus persecutionis. Според жалбоподателя Европейският парламент преценил неправилно обвързващото естество на своите предишни решения относно имунитета и относно понятието fumus, като отказал да разгледа доводите на жалбоподателя за fumus persecutionis, въз основа на които е следвало да му бъде признато, че е жертва на политическо преследване.


title: Дело T-70/05: Решение на Общия съд от 2 март 2010 г. — Evropaïki Dynamiki/ЕАМБ (Обществени поръчки за услуги — Процедури за възлагане на обществени поръчки от ЕАМБ — Извършване на информационни услуги — Отхвърляне на офертата — Жалба за отмяна — Компетентност на Общия съд — Несъответствие на оферта — Равно третиране — Спазване на критериите за възлагане, определени в спецификацията или в обявлението за обществена поръчка — Установяване на подкритерии към критериите за възлагане — Явна грешка в преценката — Задължение за мотивиране)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/35

         Решение на Общия съд от 2 март 2010 г. — Evropaïki Dynamiki/ЕАМБ
   (Дело T-70/05) (1)

   (Обществени поръчки за услуги - Процедури за възлагане на обществени поръчки от ЕАМБ - Извършване на информационни услуги - Отхвърляне на офертата - Жалба за отмяна - Компетентност на Общия съд - Несъответствие на оферта - Равно третиране - Спазване на критериите за възлагане, определени в спецификацията или в обявлението за обществена поръчка - Установяване на подкритерии към критериите за възлагане - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране)
   2010/C 100/53
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis)

      Ответник: Европейска агенция за морска безопасност (ЕАМБ) (представители: W. de Ruiter и J. Menze, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията на ЕАМБ, с които не са избрани подадените от жалбоподателя оферти в рамките на процедури за възлагане на обществени поръчки ЕАМБ C-1/01/04 относно обществена поръчка, озаглавена „Валидиране SafeSeaNet и бъдещо развитие“, и ЕАМБ C–2/06/04 относно обществена поръчка, озаглавена „Спецификация и разработване на база данни, мрежа и система за управление във връзка с морските произшествия“, и посочените обществени поръчки са възложени на други оференти

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Европейската агенция за морска безопасност (ЕАМБ) да възложи обществената поръчка на спечелилия оферент в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка „ЕАМБ C–2/06/04“.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2005 г.


title: Дело F-116/15: Жалба, подадена на 17 август 2015 г. — ZZ/СХВП

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/37

         Жалба, подадена на 17 август 2015 г. — ZZ/СХВП
   (Дело F-116/15)
   (2015/C 328/35)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за преместване на жалбоподателя от отдел „Международно сътрудничество и правни въпроси“ в отдел „Същинска дейност“

      Искания

   Жалбоподателят иска:

               —

               да бъде отменено решението на СХВП от 2 октомври 2014 г. с което жалбоподателят е преместен от отдел „Международно сътрудничество и правни въпроси“ в отдел „Същинска дейност“;

               —

               да бъде осъдена Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-33/14 P: Жалба, подадена на 24 януари 2014 г. от Mory SA (в ликвидация), Mory Team (в ликвидация), Superga Invest срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 11 ноември 2013 г. по дело T-545/12, Mory и др./Комисия

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/17

         Жалба, подадена на 24 януари 2014 г. от Mory SA (в ликвидация),
   Mory Team (в ликвидация), Superga Invest срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 11 ноември 2013 г. по дело T-545/12, Mory и др./Комисия
   (Дело C-33/14 P)
   2014/C 102/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Mory SA (в ликвидация), Mory Team (в ликвидация), Superga Invest (представители: B. Vatier и F. Loubières, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени определението на седми състав на Общия съд;

               —

               да се върне делото за разглеждане по същество от Общия съд при условия, гарантиращи безпристрастност на разглеждането;

               —

               да се постанови, че съдебните разноски ще бъдат присъдени след разглеждането на главната жалба.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите се позовават на две основания.
   На първо място, Общият съд допуснал грешка при тълкуването на член 263 ДФЕС, като не признал наличието на правен интерес на жалбоподателите. Те поддържат все пак, че допустимостта на жалбата е обусловена от факта, че жалбоподателите, които не са адресати на дадено решение доказват, че са пряко и лично засегнати от решението. Според жалбоподателите става въпрос за единственото предвидено от Договора условие за преценка на допустимостта на жалбата. Нещо повече, Договорът не се позовавал на наличието на правен интерес като самостоятелно условие за обжалване.
   Жалбоподателите поддържат, че имат правен интерес по следните съображения. Първо, фактът, че Mory SA е било заинтересована страна в производствата, по които са постановени решенията Sernam 1, Sernam 2 и Sernam 3, и че то е встъпило лично в тези производства, му предоставяло правен интерес да обжалва решение относно условията за прилагане на последното от тези решения. Второ, фактът, че жалбоподателите са страни в две висящи производства пред френските съдилища позволявало също така да се установи техен правен интерес. Трето, правният интерес на дружеството Superga Invest произтичал пряко от този на дружествата Mory SA и Mory Team, в които то е било основен акционер, както и от участието му в посочените по-горе производства. Най-сетне, правният интерес на жалбоподателите произтичал от факта, че те са били лишени от процесуалното си право да постигнат образуване на официално производство по разследване, след като са сезирали с писмо Комисията за поемането на активи на Sernam от Geodis.
   На второ място, жалбоподателите упрекват Общия съд, че не е достигнал до извода, че те са „пряко и лично засегнати“ по смисъла на член 263 ДФЕС. Погрешно Общият съд не е разгледал възраженията за недопустимост, повдигнати от Комисията и засягащи липсата на лично засягане на жалбоподателите. Според последните тяхното лично засягане било несъмнено, съобразно практиката на Общия съд.


title: Дело C-298/12: Решение на Съда (първи състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Confédération paysanne/Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche (Селско стопанство — Обща селскостопанска политика — Схема на единно плащане — Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Изчисляване на правата на плащане — Определяне на референтните стойности — Референтен период — Член 40, параграфи 1, 2 и 5 — Извънредни обстоятелства — Земеделски производители, които имат агроекологични ангажименти на основание Регламент (ЕИО) № 2078/92 и на Регламент (ЕО) № 1257/1999 — Определяне на правото на увеличаване на референтната стойност — Принцип на оправданите правни очаквания — Равно третиране на земеделските производители)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/32

         Решение на Съда (първи състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Confédération paysanne/Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
   (Дело C-298/12) (1)

   (Селско стопанство - Обща селскостопанска политика - Схема на единно плащане - Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Изчисляване на правата на плащане - Определяне на референтните стойности - Референтен период - Член 40, параграфи 1, 2 и 5 - Извънредни обстоятелства - Земеделски производители, които имат агроекологични ангажименти на основание Регламент (ЕИО) № 2078/92 и на Регламент (ЕО) № 1257/1999 - Определяне на правото на увеличаване на референтната стойност - Принцип на оправданите правни очаквания - Равно третиране на земеделските производители)
   2013/C 344/54
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Confédération paysanne

      Ответник: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

      Предмет

   Преюдициално запитване — Conseil d'État (Франция) — Тълкуване на член 40, параграфи 1, 2 и 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177) — Подпомагане на доходите на земеделските производители — Схема на единно плащане — Определяне на референтна стойност — Референтен период — Отражение на агроекологични задължения — Преизчисляване на правото на увеличение, основаващо се на намаляването не на продукцията, а на размера на полученото подпомагане за определен референтен период — Краен срок за отчитане на агроекологични задължения — Равно третиране на земеделските производители

      Диспозитив

               1.

               Член 40, параграф 5, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001, изменен с Регламент (ЕО) № 1009/2008 на Съвета от 9 октомври 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че всеки земеделски производител има право единствено поради това че през референтния период е имал агроекологични задължения на основание Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно методите за селскостопанско производство, съвместими с изискванията за опазване на околната среда, както и за поддържане на природното пространство, и Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти, изменен с Регламент (ЕО) № 2223/2004 на Съвета от 22 декември 2004 г., да поиска референтната му сума да се изчислява на базата на календарната година или на календарните години през референтния период, през които не е имало такива ангажименти.

               2.

               Член 40, параграф 5, втора алинея от Регламент № 1782/2003, изменен с Регламент № 1009/2008, трябва да се тълкува в смисъл, че всеки земеделски производител има право единствено поради това че през периода 1997—2002 г. е имал агроекологични задължения на основание Регламент № 2078/92 и Регламент № 1257/1999, изменен с Регламент № 2223/2004, да поиска референтната му сума да се изчислява на базата на обективни критерии и така, че да се осигури еднаквото третиране на земеделските производители и да не се допуска нарушаване на пазарните правила и на правилата на свободната конкуренция, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело C-214/09 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 юли 2010 г. — Anheuser-Busch, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Budějovický Budvar, národní podnik (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Заявка за регистрация на словната марка „BUDWEISER“ — Възражение — Член 8, параграф 1, букви а) и б) от посочения регламент — По-ранни международни словни и фигуративни марки „BUDWEISER“ и „Budweiser Budvar“ — Реално използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от същия регламент — „Своевременно“ представяне на доказателства — Удостоверение за подновяване на по-ранната марка — Член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 29 юли 2010 г. — Anheuser-Busch, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Budějovický Budvar, národní podnik
   (Дело C-214/09 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Заявка за регистрация на словната марка „BUDWEISER“ - Възражение - Член 8, параграф 1, букви а) и б) от посочения регламент - По-ранни международни словни и фигуративни марки „BUDWEISER“ и „Budweiser Budvar“ - Реално използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от същия регламент - „Своевременно“ представяне на доказателства - Удостоверение за подновяване на по-ранната марка - Член 74, параграф 2 от Регламент № 40/94)
   2010/C 246/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Anheuser-Busch, Inc. (представители: V. von Bomhard и B. Goebel, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Budějovický Budvar, národní podnik (представител: K. Čermák, advokát)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 25 март 2009 г. по дело Anheuser-Busch/СХВП (T-191/07) — Anheuser-Busch, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), с което Първоинстанционният съд отхвърля подадената от заявителя на словната марка „BUDWEISER“ за стоки от клас 32 жалба за отмяна на Решение R 299/2006-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 20 март 2007 г., с което е отхвърлена жалбата срещу решението на отдела по споровете да откаже регистрацията на посочената марка по възражение на притежателя на международните фигуративни и словни марки „BUDWEISER“ и „Budweiser Budvar“ за стоки от класове 31 и 32

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Anheuser-Busch Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 193, 15.8.2009 г.


title: Дело F-20/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2010 г. — de Luca/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Длъжностни лица, които се преместват в по-висока функционална група чрез общ конкурс — Кандидати, включени в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник — Преходни правила за класиране в степен при назначаването — Класиране в степен съгласно новите по-неблагоприятни правила — Член 5, параграф 2 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/60

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 септември 2010 г. — de Luca/Комисия
   (Дело F-20/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Длъжностни лица, които се преместват в по-висока функционална група чрез общ конкурс - Кандидати, включени в списък с резерви преди влизането в сила на новия правилник - Преходни правила за класиране в степен при назначаването - Класиране в степен съгласно новите по-неблагоприятни правила - Член 5, параграф 2 и член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника)
   2010/C 328/96
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Patricia de Luca (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и H. Krämer)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz и M. Simm)

      Предмет

   Отмяна на решението на Комисията от 23 февруари 2005 г. за назначаването на жалбоподателя, който към онзи момент е длъжностно лице от степен A*10 и е издържал конкурс за степени A5/A4, на длъжност „администратор“ в генерална дирекция „Правосъдие, свобода и сигурност“, доколкото с това решение се изменя класирането му от степен A*10 в степен A*9.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г., стр. 31.