title: Съединени дела C-162/12 и С-163/12: Решение на Съда (трети състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Airport Shuttle Express scarl (C-162/12), Giovanni Panarisi (C-162/12), Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl (C-163/12), Gianpaolo Vivani (C-163/12)/Comune di Grottaferrata (Преюдициално запитване — Членове 49 ДФЕС, 101 ДФЕС и 102 ДФЕС — Регламент (ЕИО) № 2454/92 — Регламент (ЕО) № 12/98 — Дейност по отдаване под наем на моторни превозни средства с водач — Национална и регионална правна уредба — Разрешение, издадено от общините — Условия — Изцяло вътрешни положения — Компетентност на Съда — Допустимост на въпросите)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/5

         Решение на Съда (трети състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Италия) — Airport Shuttle Express scarl (C-162/12), Giovanni Panarisi (C-162/12), Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl (C-163/12), Gianpaolo Vivani (C-163/12)/Comune di Grottaferrata
   (Съединени дела C-162/12 и С-163/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Членове 49 ДФЕС, 101 ДФЕС и 102 ДФЕС - Регламент (ЕИО) № 2454/92 - Регламент (ЕО) № 12/98 - Дейност по отдаване под наем на моторни превозни средства с водач - Национална и регионална правна уредба - Разрешение, издадено от общините - Условия - Изцяло вътрешни положения - Компетентност на Съда - Допустимост на въпросите)
   2014/C 93/07
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Airport Shuttle Express scarl (C-162/12), Giovanni Panarisi (C-162/12), Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl (C-163/12), Gianpaolo Vivani (C-163/12)

      Ответник: Comune di Grottaferrata

      В присъствието на: Federnoleggio

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Тълкуване на членове 26 ДФЕС, 49 ДФЕС, 90 ДФЕС, на член 3 ДЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС и членове 3 ДФЕС, 4 ДФЕС, 5 ДФЕС и 6 ДФЕС, на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС, на Регламент (ЕИО) № 2454/92 на Съвета от 23 юли 1992 година относно условията, при които превозвачи, установени извън държава членка, могат да извършват вътрешни автомобилни пътнически транспортни услуги в границите на държава членка (ОВ L 251, стр. 1) и на Регламент (ЕО) № 12/98 на Съвета от 11 декември 1997 година относно условията, при които превозвачи, установени извън държава членка, могат да извършват вътрешни автомобилни пътнически транспортни услуги в границите на държава членка (ОВ L 4, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 4, стр. 184) — Услуга за отдаване под наем на автомобили с водач — Национална правна уредба, която изисква издаден от общините лиценз за предоставянето на тази услуга и задължава притежателите на такъв лиценз да установят обичайното място на домуване на техните автомобили на територията на общината, издаваща лиценза им, както и да започват и завършват услугата на нейната територия

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз не е компетентен да отговори на преюдициалните запитвания, отправени от Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Италия) с актове от 19 октомври 2011 г. и от 1 декември 2011 г. (съединени дела C-162/12 и C-163/12), доколкото те се отнасят до тълкуването на член 49 ДФЕС. Доколкото посочените запитвания се отнасят до тълкуването на други разпоредби на правото на Съюза, те са недопустими.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело F-6/10: Жалба, подадена на 19 януари 2010 г. — Munch/СХВП

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/55

         Жалба, подадена на 19 януари 2010 г. — Munch/СХВП
   (Дело F-6/10)
   2010/C 63/97
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Yannick Munch (Барселона, Испания) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Предмет на производството

   От една страна, да се обяви за недействителна клаузата в договора на жалбоподателя, която предвижда автоматично прекратяване на трудовия договор в случай, че жалбоподателят не е включен в списъка на резервите на предвиден за нуждите на СХВП външен конкурс, а от друга страна, да се обяви, че конкурси OHMI/AD/01/07, OHMI/AD/02/07, OHMI/AST/01/07 и OHMI/AST/02/02 не произвеждат последици върху договора на жалбоподателя. Освен това, жалбоподателят иска де му бъде присъдено обезщетение за вреди.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Съдът на публичната служба да отмени писмото на СХВП от 12 март 2009 г. и съдържащото се в него решение на СХВП, съгласно което трудовоправното отношение на жалбоподателя се прекратява със 7-месечен срок на предизвестие, считано от 16 март 2009 г., като установи съществуващо трудово правоотношение на жалбоподателя със СХВП. Жалбоподателят иска, доколкото Съдът на публичната служба прецени за необходимо, да бъдат отменени допълнителните писма на СХВП от 3 август 2009 г. (спиране на срока за 3 месеца) и от 9 октомври 2009 г. (отхвърляне на жалбата), които според жалбоподателя имат акцесорно значение.

               —

               Съдът на публичната служба да отмени клаузата за разваляне в член 5 от трудовия договор между жалбоподателя и СХВП или да я обяви за недействителна, а при условията на евентуалност,

                           —

                           да обяви, че и в бъдеще прекратяването на трудовия договор на жалбоподателя не може да се основава на клаузата за разваляне в трудовия договор,

                           —

                           при условията на евентуалност, да установи, че посочените в писмото на СХВП от 12 март 2009 г. конкурси не са могли да предизвикат неблагоприятните последици на клаузата за разваляне.

               —

               Съдът на публичната служба да осъди СХВП да изплати на жалбоподателя обезщетение в подходящ размер за произтеклите от посочените в точка 1 от жалбата изявления нематериални вреди, определен по справедливост от Съда на публичната служба.

               —

               Съдът на публичната служба да осъди СХВП, като установи задължението на СХВП съгласно досегашните условия да продължи трудовоправното отношение с жалбоподателя и да го възстанови на служба, да поправи възникналите за жалбоподателя материални вреди, по-специално като изплати всички евентуално неизплатени възнаграждения, и всички други причинени с противоправнотото поведение на СХВП разходи (след приспадане на полученото обезщетение на безработица),

                           —

                           при условията на евентуалност, ако поради основания от правно или фактическо естество в настоящия случай не се стигне до възстановяване на жалбоподателя на служба и/или до продължаване на трудовото правоотношение с него при досегашните условия, да се осъди СХВП да изплати на жалбоподателя за материалните вреди, възникнали вследствие на незаконното прекратяване на трудовата дейност, обезщетение в размер на разликата между действителния доход и дохода, който трябваше да се очаква, в сравнение с дохода, който жалбоподателят щеше да получи, ако договорът продължаваше да действа, като се вземат предвид подлежащите на изплащане пенсионни и други права,

                           —

                           във всички случаи обаче, за възникналите вследствие на незаконното прекратяване на трудовото му правоотношение вреди на жалбоподателя да се изплати обезщетение в размер на разликата между получавания от него до 15 октомври 2009 г. доход и дохода, който щеше да получи, ако договорът продължаваше да действа до 15 ноември 2009 г., като се вземат предвид подлежащите на изплащане пенсионни и други права.

               —

               Съдът на публичната служба да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-275/12: Решение на Общия съд от 6 октомври 2015 г. — FC Dynamo-Minsk/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки по отношение на Беларус — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за промяна на исканията — Частична недопустимост — Образувание, притежавано или контролирано от друго образование, по отношение на което се прилагат ограничителни мерки — Задължение за мотивиране — Грешка в преценката)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/29

         Решение на Общия съд от 6 октомври 2015 г. — FC Dynamo-Minsk/Съвет
   (Дело T-275/12) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки по отношение на Беларус - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за промяна на исканията - Частична недопустимост - Образувание, притежавано или контролирано от друго образование, по отношение на което се прилагат ограничителни мерки - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
   (2015/C 398/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Football Club „Dynamo-Minsk“ ZAO (Минск, Беларус) (представители: D. O’Keeffe, solicitor, B. Evtimov, адвокат, и M. Lester, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert и E. Finnegan)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение за изпълнение 2012/171/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 87, стр. 95), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 265/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 87, стр. 37), на Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, стр. 1), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 307, стр. 7), на Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642 (ОВ L 288, стр. 69), на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 288, стр. 1), на Решение 2014/750/ОВППС на Съвета от 30 октомври 2014 година за изменение на Решение 2012/642 (ОВ L 311, стр. 39) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1159/2014 на Съвета от 30 октомври 2014 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 311, стр. 2) в частите, които се отнасят до жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение за изпълнение 2012/171/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус, Регламент за изпълнение (ЕС) № 265/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, Решение 2014/750/ОВППС на Съвета от 30 октомври 2014 година за изменение на Решение 2012/642 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1159/2014 на Съвета от 30 октомври 2014 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус в частите, които се отнасят до Football Club „Dynamo-Minsk“ ZAO.

               2)

               Отхвърля жалбата като недопустима в частта, която се отнася до отмяна на Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642 и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент № 765/2006.

               3)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася както направените от него съдебни разноски, така и тези, направени от Football Club „Dynamo-Minsk“.

      (1)  ОВ C 250, 18.8.2012 г.


title: Дело T-284/12: Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Oro Clean Chemie/СХВП — Merz Pharma (PROSEPT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „PROSEPT“ — По-ранна национална словна марка „Pursept“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Право на защита — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/21

         Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Oro Clean Chemie/СХВП — Merz Pharma (PROSEPT)
   (Дело T-284/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PROSEPT“ - По-ранна национална словна марка „Pursept“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Право на защита - Член 75 от Регламент № 207/2009)
   2013/C 336/41
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Oro Clean Chemie AG (Фералторф, Швейцария) (представители: F. Ekey, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: M. Hirsch и C. Mayerhöffer, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 март 2012 г. (преписка R 1053/2011-1), постановено в производство по възражение със страни Merz Pharma GmbH & Co. KGaA и Oro Clean Chemie AG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Oro Clean Chemie AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.


title: Дело T-579/08: Жалба, подадена на 23 декември 2008 г.  — Eridania Sadam/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/65

         Жалба, подадена на 23 декември 2008 г. — Eridania Sadam/Комисия
   (Дело T-579/08)
   (2009/C 44/111)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Eridania Sadam SpA (Болоня, Италия) (представители: G. M. Roberti, avvocato, I. Perego, avvocato, B. Amabile, avvocato, M. Serpone, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение,

               —

               като мярка за събиране на доказателства по смисъла на членове 65 и 66 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, да се представят пред Съда документите от преписката по разследването на Комисията,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба Eridania Sadam Spa, на основание член 230, четвърта алинея ЕО, оспорва Решение на Европейската комисия от 16 юли 2008 г. относно държавна помощ C 29/2004 (ex N 328/2003).
   В това отношение жалбоподателят се позовава на четири правни основания за обжалване, които имат за цел да докажат, че ответникът:

               —

               е приложил погрешно в настоящия случай член 87, параграф 1 ЕО и във всички случаи, е допуснал грешка при преценката на фактите и липса на мотиви, тъй като е приел, че проектът за субсидия, за който италианските власти са отправили уведомление по-рано, може да нанесе вреда на вътреобщностния обмен и да наруши конкуренцията,

               —

               е нарушил член 87, параграф 2, буква б) ЕО, насоките за държавните помощи в областта на земеделието, както и собствената си практика и при всички случаи е допуснал грешка при преценката на фактите и липса на мотиви, тъй като е приел, че проектът за субсидия, за който италианските власти са отправили уведомление по-рано, не може да се ползва от дерогацията, предвидена в посочения по-горе член 87, параграф 2, буква б) ЕО.

               —

               е нарушил и член 87, параграф 3, буква в) ЕО и във всички случаи, е допуснал грешка при преценката на фактите и липса на мотиви, тъй като е приел, че проектът за субсидия, за който италианските власти са отправили уведомление по-рано, не може да се ползва от дерогацията, предвидена в посочения по-горе член 87, параграф 3, буква в) ЕО,

               —

               е нарушил принципите на добра администрация, на полагане на дължимата грижа и на бързина по-специално поради прекалено дългата продължителност на административната процедура.


title: Дело F-64/11: Определение на Съда на публичната служба от 20 юни 2012 г. — Westeren/Комисия

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/33

         Определение на Съда на публичната служба от 20 юни 2012 г. — Westeren/Комисия
   (Дело F-64/11) (1)

   2013/C 46/70
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ) ОВ C 252, 27.8.2011 г., стр. 57.


title: Дело T-435/11: Жалба, подадена на 8 август 2011 г. — Universal Display/СХВП (UniversalPHOLED)

text:
               8.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/22

         Жалба, подадена на 8 август 2011 г. — Universal Display/СХВП (UniversalPHOLED)
   (Дело T-435/11)
   2011/C 298/41
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Universal Display Corp. (New Jersey, САЩ) (представители: A. Poulter и C. Lehr, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 май 2011 г. по преписка R 215/2011-2, и

               —

               да се приеме заявката за регистрация на марка на Общността и да се допусне публикуването ѝ.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „UniversalPHOLED“ за стоки от клас 1 — Заявка за марка на Общността № W01015224

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка при анализа на въпроса дали може да бъде регистрирана заявената марка на Общността „UniversalPHOLED“.


title: Дело C-452/11 P: Жалба, подадена на 2 септември 2011 г. от Heineken Nederland BV и Heineken NV срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 16 юни 2011 г. по дело T-240/07, Heineken Nederland BV и Heineken NV/Европейска комисия

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/9

         Жалба, подадена на 2 септември 2011 г. от Heineken Nederland BV и Heineken NV срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 16 юни 2011 г. по дело T-240/07, Heineken Nederland BV и Heineken NV/Европейска комисия
   (Дело C-452/11 P)
   2011/C 340/15
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Heineken Nederland BV и Heineken NV (представители: T. R. Ottervanger и M. A. de Jong, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат:

               —

               да се отмени изцяло или частично обжалваното съдебно решение в съответствие с посочените в жалбата правни основания, доколкото с него се отхвърля жалбата на жалбоподателите;

               —

               да се отмени изцяло или частично решението (1) в частта му, в която засяга жалбоподателите;

               —

               да се отменят или намалят наложените на жалбоподателите глоби;

               —

               при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с решението на Съда по правните въпроси;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски в настоящото производство, както и съдебните разноски в производството пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите се позовават на шест правни основания:

         На първо място
      , Общият съд неправилно е приел, че Комисията не била задължена да предостави достъп на жалбоподателите до отговора на InBev по отношение на основанията на жалбата.

         На второ място
      , Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като е постановил, че Комисията по отношение на сектора „домашна консумация“ правилно е квалифицирала поведението на въпросните предприятия като съвкупност от споразумения и/или съгласувани практики.

         На трето място
      , Общият съд е превишил правомощията си и е допуснал грешка при прилагането на правото по начина, по който е определил началната дата на нарушението.

         На четвърто място
      , Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като не е взел предвид, че на жалбоподателите са наложени несъразмерно високи глоби, изключително вследствие на предизвиканата от самата Комисия дълга продължителност на административното производство.

         На пето място
      , като е приел, че Комисията не е нарушила принципа на равнопоставеност, Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото по-специално тъй като не е сравнил — във всички случай не в достатъчна степен — настоящото дело с делото за белгийския пазар на бира — Interbrew/Alken-Maes.

         На шесто място
      , признатото от Общия съд намаляване на глобата с 5 % поради прекалено дългата продължителност на административно производство е недостатъчно с оглед на особено високия размер на наложената на жалбоподателите глоба и предвид обстоятелството, че Комисията не е оправдала по никакъв начин превишаването на разумната продължителност на административното производство.

      (1)  Решение C(2007) 1697 на Комисията от 18 април 2007 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] (дело COMP/B/37.766 — Нидерландски пазар на бира).


title: Решение на Съда от 18 декември 2014 година по дело E-10/14 — Enes Deveci и други срещу Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Директива 2001/23/ЕО — Прехвърляне на предприятия — Колективни трудови договори — Свобода на стопанска инициатива)

text:
               4.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/10

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 18 декември 2014 година
   по дело E-10/14
   Enes Deveci и други срещу Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden
   (Директива 2001/23/ЕО — Прехвърляне на предприятия — Колективни трудови договори — Свобода на стопанска инициатива)
   (2015/C 183/11)
   По дело E-10/14, Enes Deveci и други срещу Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden – МОЛБА до Съда по силата на член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, отправена от апелативния съд на Eidsivating (Eidsivating lagmannsrett) във връзка с тълкуването на Директива 2001/23/ЕО на Съвета относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 18 декември 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:

               1.

               Член 3, параграф 3 от Директива 2001/23/ЕО се спазва, когато условията на заплащане, които се прилагат по отношение на прехвърляните работници и служители по силата на колективния трудов договор с прехвърлителя, са заменени в съответствие с националното право с условия на заплащане, залегнали в колективния трудов договор в сила с приобретателя, след изтичането на действието на колективния трудов договор с прехвърлителя.
               Намаляването на възнагражденията, било то в значителен размер или не, не може да влияе на тази преценка.
               При все това националният съд трябва да прецени дали приложимото национално право предвижда продължаващо действие в ситуация като настоящата. Член 3, параграф 3 от Директива 2001/23/ЕО трябва да се тълкува като означаващ, че условията, залегнали в колективен трудов договор, за който важи това продължаващо действие, представляват „условия, договорени във всеки колективен трудов договор“, при условие че тези трудови правоотношения не попадат в обхвата на нов колективен трудов договор или със съответните работници и служители не са сключени нови индивидуални трудови договори.

               2.

               Член 3, параграф 3 от Директива 2001/23/ЕО не пречи на приобретателя да прилага по отношение на прехвърляните работници и служители колективния трудов договор на приобретателя два месеца след прехвърлянето, ако този колективен трудов договор е станал приложим в съответствие с националното право.
               При все това с член 3 от Директива 2001/23/ЕО се премахва възможността за значително намаляване на доходите на прехвърляните работници и служители в сравнение с положението, в което тези работници и служители са се намирали непосредствено преди прехвърлянето, поради това че натрупаният при прехвърлителя трудов стаж не се взема под внимание в достатъчна степен при определянето на началната им заплата при приобретателя и когато в условията на заплащане по новия приложим колективен трудов договор се отчита, наред с друго, продължителността на трудовия стаж. При това определяне трябва да бъде взет под внимание равностойният стаж на работниците и служителите, които вече работят за приобретателя.
               Националният съд е този, който трябва да прецени дали в условията на заплащане по колективния трудов договор на приобретателя се взема надлежно предвид продължителността на стажа.


title: Дело T-138/13: Жалба, подадена на 2 март 2013 г. — Evonik Oil Additives/СХВП — BRB International (VISCOTECH)

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/23

         Жалба, подадена на 2 март 2013 г. — Evonik Oil Additives/СХВП — BRB International (VISCOTECH)
   (Дело T-138/13)
   2013/C 141/42
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Evonik Oil Additives GmbH (Дармщадт, Германия) (представител: J. Albrecht, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: BRB International BV (Ittervoort, Нидерландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 декември 2012 г. по преписка № R 907/2012-5,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: BRB International BV.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „VISCOTECH“ за стоки от класове 1 и 4.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национални и международни словни марки „VISCOPLEX“ за стоки от класове 1 и 4.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-95/10: Жалба, подадена на 8 октомври 2010 г. — Eberhard Bömcke/Европейска инвестиционна банка

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/62

         Жалба, подадена на 8 октомври 2010 г. — Eberhard Bömcke/Европейска инвестиционна банка
   (Дело F-95/10)
   ()
   2010/C 328/101
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Eberhard Bömcke (Athus, Белгия) (представител: D. Lagasse, avocat)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка

      Предмет на производството

   Отмяна на взетото от директора на човешките ресурси на ответника решение, с което се потвърждава, че мандатът на жалбоподателя като представител на персонала е изтекъл и искане за обезщетение.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на директора на човешките ресурси на Европейската инвестиционна банка, съобщено на жалбоподателя с писмо от 22 септември 2010 г., получено на 24 септември 2010 г.,

               —

               да се осъди Европейската инвестиционна банка да поправи неимуществените вреди, причинени на жалбоподателя от посоченото решение и на това основание да му се предостави сумата от 25 000 EUR,

               —

               да се осъди Европейската инвестиционна банка да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-572/15: Решение на Общия съд от 8 септември 2017 г. — Aldi/EUIPO — Rouard (GOURMET) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „GOURMET“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „ORIGINE GOURMET“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Спиране на административното производство — Правило 20, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 2868/95)

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/10

         Решение на Общия съд от 8 септември 2017 г. — Aldi/EUIPO — Rouard (GOURMET)
   (Дело T-572/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „GOURMET“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „ORIGINE GOURMET“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Спиране на административното производство - Правило 20, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) № 2868/95))
   (2017/C 357/13)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aldi GmbH & Co. KG (Мюлхайм ан дер Рур, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen и N. Bertram, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl и M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Pierre-André Rouard (Мадрид, Испания) (представител: P. Merino Baylos, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 юли 2015 г. (преписка R 1985/2013-4), постановено в производство по възражение със страни г-н Rouard и Aldi

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 24 юли 2015 г. (преписка R 1985/2013-4).

               2)

               EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Aldi GmbH & Co. KG.

      (1)  ОВ C 389, 23.11.2015 г.


title: Дело C-178/13: Иск, предявен на 11 април 2013 г. — Европейска комисия/Република Финландия

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/25

         Иск, предявен на 11 април 2013 г. — Европейска комисия/Република Финландия
   (Дело C-178/13)
   2013/C 156/40
   Език на производството: фински

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: I. Koskinen и J. Hottiaux)

      Ответник: Република Финландия

      Искания

   Комисията иска:

               —

               да се установи, че Република Финландия не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1 и по членове 3—7 и 11 от Директива 2002/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за организацията на работното време на лицата, извършващи транспортни дейности в автомобилния транспорт (1), доколкото не е приела всички необходими за транспонирането на Директивата законови, подзаконови и административни разпоредби по отношение на самостоятелно заетите водачи или най-малкото не е уведомила Комисията за приемането им,

               —

               Република Финландия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и доводи

   Срокът за транспонирането на Директивата е изтекъл на 23 март 2009 г.

      (1)  ОВ L 80, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 125.


title: Дело C-73/09 P: Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. от Hotel Cipriani Srl срещу Решението на Първоинстанционния съд (шести разширен състав) от 28 ноември 2008 г. по дело Hotel Cipriani SpA и др./Комисия (съединени дела T-254/00, T-270/00 и T-277/00)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/21

         Жалба, подадена на 16 февруари 2009 г. от Hotel Cipriani Srl срещу Решението на Първоинстанционния съд (шести разширен състав) от 28 ноември 2008 г. по дело Hotel Cipriani SpA и др./Комисия (съединени дела T-254/00, T-270/00 и T-277/00)
   (Дело C-73/09 P)
   2009/C 113/42
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Hotel Cipriani SpA (представител: A. Bianchini, avvocato)

      Други страни в производството: Società Italiana per il gas SpA (Italgas), Италианска република, Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Comitato „Venezia vuole vivere“, Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               а)

               да отмени обжалваното решение на Първоинстанционния съд,

               б)

               да уважи предявените в първоинстанционното производство искания и в резултат от това:

                           —

                           да отмени Решение на Комисията 2000/394/ЕО (1), предмет на обжалване в първоинстанционното производство,

                           —

                           при условията на евентуалност, да отмени член 5 от решението, доколкото Комисията тълкува задължението за възстановяване, предвидено в тази разпоредба, като включващо и помощите, предоставени на основание на принципа de minimis и/или да отмени член 5 в частта, с която се предвижда плащането на лихвен процент, надвишаващ действително внасяния от предприятието процент за собствения му дълг,

               в)

               да осъди Комисията — ответник в производството — да заплати съдебните разноски за производството пред двете съдебни инстанции.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               В рамките на първото правно основание Hotel Cipriani се оплаква от нарушението и неправилното прилагане на член 87, параграф 1 ЕО във връзка с недостатъчните/противоречиви мотиви на решението на Първоинстанционния съд. Законовите и подзаконови разпоредби, за които се приема, че са несъвместими с член 87 ЕО, изобщо не нарушават, нито застрашават да нарушат конкуренцията на общия пазар на хотелиерските и ресторантьорски услуги (на който именно действа Hotel Cipriani), тъй като условията в град Венеция са толкова особени, че по никакъв начин не оказват въздействие върху общностната търговия, и тъй като въпросните намаления единствено компенсират извънредните тежести за предприятията, породени от трудностите да действат на съответния географски пазар при същите условия като останалите части на общия европейски пазар. Първоинстанционният съд не отчита в достатъчна степен тези специфики, като се ограничава единствено с твърдението — необосновано в достатъчна степен, че предимствата, от които се ползват предприятията във Венеция, не компенсирали само дължащото се на условията там неблагоприятно положение, поради което мотивите на обжалваното съдебно решение били недостатъчните/противоречиви.

               2.

               В рамките на второто правно основание Hotel Cipriani се оплаква от нарушението и неправилното прилагане на член 87, параграф 3, буква в) ЕО във връзка с липсата на логика в мотивите на решението на Първоинстанционния съд. Най-напред Комисията, а след това и Първоинстанционният съд неправилно приели за неприложима регионалната дерогация, предвидена в член 87, параграф 3, буква в) ЕО, тъй като съответният географски пазар, както подробно е документирано по делото пред Първоинстанционния съд, обосновава намаления на вноските, предоставени от националното законодателство, с единствената цел да се запази социално-икономическата тъкан на град Венеция, без изобщо да се предизвиква — както е посочено в предходното правно основание — насочена срещу конкуренцията промяна в търговията в рамките на общия пазар.

               3.

               В рамките на третото правно основание Hotel Cipriani се оплаква от нарушението и неправилното прилагане на член 87, параграф 3, буква г) ЕО във връзка с липсата на логика в мотивите на решението на Първоинстанционния съд. В настоящия случай намаленията на вноските се предоставят с ясната цел да улеснят опазването на безспорното културно и художествено наследство на град Венеция, което е свързано със значителни разходи, понасяни от предприятията там, каквито други предприятия при различни териториални условия не понасят. В частта от решението на Първоинстанционния съд, с която се отхвърлят тези съображения, поддържани и от Hotel Cipriani, погрешно се твърди, че причините, поради които във всеки отделен случай свързаните с опазването на венецианското културно и художествено наследство разходи се понасяли от предприятията жалбоподатели, не били в достатъчна степен документирани. Това твърдение е неправилно в редица отношения, и по-специално поради това, че още пред Комисията било подробно документирано обстоятелството, че целият исторически център на Венеция в това си качество е предмет на редица ограничения с цел опазване на паметниците на културата.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание Hotel Cipriani се оплаква от незаконосъобразността на принудителното възстановяване на предоставените предимства, предвидено в нарушение на член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (2) на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член [88] ЕО. Разпоредбата за възстановяване на намаленията на посочения член 14 е неприложима, тъй като настоящият случай попада в хипотезите на противоречие с общ принцип на общностното право, индивидуализиран и пред Първоинстанционния съд в рамките на принципите на пропорционалност, на равно третиране и на правна сигурност.

               5.

               В рамките на петото правно основание Hotel Cipriani се оплаква от нарушението на член 15 от Регламент № 659/1999. По отношение на приетото от Комисията на 25 ноември 1999 г. решение предвиденият в споменатия член 15 (със сигурност приложим ratione temporis към настоящия случай) десетгодишен давностен срок вече е изтекъл, което трябва да доведе до проявата на последиците от предполагаемите държавни помощи съгласно Закон № 171/1973, т. нар. „Специален закон за Венеция“.

      (1)  Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон № 30/1997 и Закон № 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50).

      (2)  ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


title: Дело T-849/14 P: Жалба, подадена на 31 декември 2014 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 18 ноември 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-59/09 RENV, De Nicola/ЕИБ

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/46

      Жалба, подадена на 31 декември 2014 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 18 ноември 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-59/09 RENV, De Nicola/ЕИБ
      (Дело T-849/14 P)
      (2015/C 073/57)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд да допусне настоящата жалба и да измени отчасти обжалваното съдебно решение, да отмени точки 2 и 3 от диспозитива, позицията, че настоящото производство попада в обхвата на член 270 ДФЕС, и точки 43, 44, 50, 55, 56, 58, 59, 60, 61, 63, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72 и 73 от мотивите. Жалбоподателят иска от Общия съд да върне делото на друг състав на СПС, който да се произнесе отново по отменените точки, след извършване на вече поисканата медицинска експертиза. Жалбоподателят си запазва правото да представи доказателства, преки или косвени, необходими с оглед на защитата на насрещната страна, както и да представи всички други документи, които са необходими за оборването на аргументите на насрещната страна.

         Правни основания и основни доводи

      Настоящата жалба е насочена срещу решението на Съда на публичната служба от 18 ноември 2014 г. по дело F-59/09 RENV, De Nicola/ЕИБ.
      Жалбоподателят излага следните правни основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  По отношение на комитета по жалбите жалбоподателят оспорва решението за недопустимост във връзка с правилата за неговото функциониране и твърдението, че вредите са поправени подходящо с изваждането на отменения акт от личното досие на жалбоподателя, като освен това твърди, че е налице злоупотреба с правораздавателни правомощия.

                  2.

                  По отношение на тормоза, който бил претърпял, жалбоподателят изтъква обявената недопустимост на искането за установяване на този тормоз, липсата на поизнасянето по това специално искане и отказа на Съда на публичната служба да се съобрази с решението за препращане, недопустимост на новите възражения, повдигнати от ЕИБ в производството по препращане, както и злоупотреба с правомощията на Съда на публичната служба, който иззел функциите на защитата на жалбоподателя като решил, че е по-подходящо да не разглежда молбата за обезщетение, тъй като същата се разглежда в производството по дело F-52/11 и е по-подробна развита в последното.

                  3.

                  По отношение на искането за медицинска експертиза и за други организационни мерки, жалбоподателят твърди, че не се е отказвал от тези искания по събиране на доказателства, които Съда на публичната служба е отхвърлил като ненужни. След като Общият съд е постановил, че делото трябва да са разгледа по същество, Съдът на публичната служба бил длъжен да се произнесе по всички надлежно представени искания, като определи кои от тях са релевантни за разрешаването на спора и като приеме съответните организационни мерки.


title: Дело C-348/07: Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hamburg (Германия) на 27 юли 2007 г. — Turgay Semen/Deutsche Tamoil GmbH

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/10

         Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Hamburg (Германия) на 27 юли 2007 г. — Turgay Semen/Deutsche Tamoil GmbH
   (Дело C-348/07)
   (2007/C 235/16)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Landgericht Hamburg.
   Страни в главното производство

      Ищец: Turgay Semen.

      Ответник: Deutsche Tamoil GmbH.
   Преюдициални въпроси

               1)

               В съответствие ли е с член 17, параграф 2, буква а) от Директива на Съвета от 18 декември 1986 г. относно координирането на правото на държавите-членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (86/653/ЕИО) (1) обезщетението на търговския представител да се ограничи до размера на изгубената комисиона вследствие на прекратяване на договорното правоотношение, дори ако ползите, които остават за принципала след прекратяването на договора, трябва да се оценяват по-високо?

               2)

               В случай на група от дружества, в която участва принципалът, включват ли посочените по-горе ползи и ползите, извличани от дружествата в групата?

      (1)  ОВ L 382/17; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


title: Дело T-510/12: Решение на Общия съд от 18 ноември 2014 г.  — Conrad Electronic/СХВП — British Sky Broadcasting Group и Sky IP International (EuroSky) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „EuroSky“  — По-ранна словна марка на Общността „SKY“  — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/31

         Решение на Общия съд от 18 ноември 2014 г. — Conrad Electronic/СХВП — British Sky Broadcasting Group и Sky IP International (EuroSky)
   (Дело T-510/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „EuroSky“ - По-ранна словна марка на Общността „SKY“ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 007/33)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Conrad Electronic SE (Hirschau, Германия) (представители: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier et A. Kramer, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)

      Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Обединено кралство); и Sky IP International Ltd (Isleworth) (представители: J. Barry, solicitor, R. Heine и M. Plesser, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 септември 2012 г. (преписка R 1138/2011-4), постановено в производство по възражение между British Sky Broadcasting Group plc и Sky IP International Ltd, от една страна, и Conrad Electronic SE, от друга страна.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Conrad Electronic SE да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), British Sky Broadcasting Group plc и Sky IP International Ltd.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело C-364/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Monomeles Protodikeio Kerkyras (Гърция) на 2 август 2007 г. — Vassilakis Spyridon и др./Dimos Kerkyras

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/12

         Искане за преюдициално заключение, направено от Monomeles Protodikeio Kerkyras (Гърция) на 2 август 2007 г. — Vassilakis Spyridon и др./Dimos Kerkyras
   (Дело C-364/07)
   (2007/C 247/16)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Monomeles Protodikeio Kerkyras
   Страни в главното производство

      Ищци: Vassilakis Spyridon и др.

      Ответник: Dimos Kerkyras
   Преюдициални въпроси

               1)

               Задължени ли са националните съдилища да тълкуват националното право, доколкото това е възможно, в съответствие с директива, транспонирана със закъснение във вътрешното право, а) от момента на влизане в сила на директивата, или б) от момента на изтичане на срока за нейното транспониране във вътрешното право, или в) от момента на влизане в сила на националната разпоредба за транспонирането й?

               2)

               Трябва ли клауза 5 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), което представлява неразделна част от Директива на Съвета 1999/70/ЕИО (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129), да се тълкува в смисъл, че обикновеният факт, че сключването на срочния договор е наложено със законодателен или с административен акт, може да представлява обективна причина, която оправдава неограничен брой подновявания на последователни срочни трудови договори — различна от причините, свързани с природата, вида, характеристиките на полагания труд или сходни?

               3)

               Може ли клауза 5, точка 1 и точка 2 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), което представлява неразделна част от Директива на Съвета 1999/70/ЕИО (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр.129) да бъде тълкувана в смисъл, че [са неприложими] вътрешноправните разпоредби, съгласно които срочните договори или трудови правоотношения се считат за последователни само при условие, че не са отделени от период, по-дълъг от три месеца, както и презумпцията в полза на работниците и служителите, установена с тези разпоредби, според която срочните договори или трудови правоотношения се признават за сключени за неопределена продължителност, непременно се основава на горепосочените изисквания?

               4)

               Съвместима ли е забраната за преобразуване на срочните трудови договори в договори с неопределена продължителност, установена с вътрешноправна разпоредба, съдържаща се в член 21 от Закон 2190/1994, когато подобни договори се сключват за определен срок с цел преодоляване на извънредни или сезонни нужди на работодателите, а в действителност с цел да отговорят на трайни и дългосрочни нужди, с принципа за полезния ефект на общностното право и с целта на клауза 5, точка 1 и точка 2, във връзка с клауза 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), което представлява неразделна част от Директива на Съвета 1999/70/ЕИО (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр.129) и

               5)

               Съвместимо ли е с принципа на полезния ефект на общностното право и с целта на клауза 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), което представлява неразделна част от Директива на Съвета 1999/70/ЕИО (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр.129) обстоятелството, че по силата на вътрешноправна разпоредба за транспониране на горепосочената директива, компетентен да вземе окончателното решение относно възможността за преобразуване на срочните договори в договори с неопределена продължителност е независим административен орган, наречен Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou (Висш съвет за подбор на персонала, „ASEP“)?


title: Дело T-392/16: Жалба, подадена на 26 юли 2016 г. — Axium/Парламент

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/33

         Жалба, подадена на 26 юли 2016 г. — Axium/Парламент
   (Дело T-392/16)
   (2016/C 326/56)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Axium (Oberschaeffolsheim, Франция) (представител: N. Deleau, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 9 юни 2016 г., с което Европейският парламент изключва офертата на дружеството Axium от процедурата за възлагане на обществена поръчка,

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати на дружеството Axium à la société Axium сумата 4 000 EUR на основание член 133 и сл. от Процедурния правилник,

               —

               да осъди Европейския парламент да заплати всички разноски за настоящата инстанция.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от формалната незаконосъобразност на Решение от 9 юни 2016 г. D 201714 на Европейския парламент, с което изключва офертата на дружеството Axium в отговор на поканата за представяне на оферти 06D30/2015/M064 във връзка с процедурата за обществени поръчки „France-Strasbourg: Рамков договор за работи за отстраняване на азбест в сградите на Европейския парламент в Страсбург“ (JO 2015/S 242-438527) и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент (наричано по-нататък „обжалваното решение“), тъй като на лицето, подписало изпратеното на жалбоподателя писмо, съдържащо обжалваното решение, не били делегирани правата, необходими за да може да ангажира възлагащия орган, а именно Европейския парламент.

               2.

               Второто основание е изведено от материалната незаконосъобразност на обжалваното решение, тъй като изключването на офертата на жалбоподателя не било съобразено с член 158, параграф 3 от Делегиран регламент (EС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (EС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, за приложими за общия бюджет на Съюза и поради това не било обосновано.


title: Дело T-675/14: Жалба, подадена на 22 септември 2014 г.  — Испания/Комисия

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/24

         Жалба, подадена на 22 септември 2014 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-675/14)
   2014/C 388/30
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: M. García-Valdecasas Dorrego, Abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението за изпълнение на Комисията от 9 юли 2014 г., с което се изключват от финансиране от Европейския съюз разходите, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта му относно Кралство Испания, и

               —

               да осъди Комисията за заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е изведено от това, че налагането на фиксирана корекция в размер 2.731.208,07 EUR и приложеният метод на изчисляване са в разрез с член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193) и с насоките, дадени в Документ № VI/5330/97 на Комисията от 23 декември 1997 г. (Указания за изчисляване на финансовите последици при изготвянето на решението за приключване на сметките на ФЕОГА, секция „Гарантиране“) и в Документ AGRI/2005/64043 на Комисията от 9 юни 2006 г. (Communication from the Commission, on how the Commission intends in the context of the EAGGF-Guaranteev clearance procedure to handle shortcomings in the context of croos-compliance control system implemented by the Member State), доколкото не било удачно да се използва оценка с фиксиран размер, след като жалбоподателят е дал еднократна оценка на реалния риск за фонда. Взетите от Комисията мерки за прилагане са не само неправилни, но и непропорционални и необосновани.

               2.

               Второто основание е изведено от това, че кумулирането на еднократна корекция от 1 91  873,55 EUR с общата фиксирана корекция от 2 %, както и методът на изчисляване са в разрез с член 31, параграф 2 от горепосочения регламент и документите на Комисията относно насоките за изчисляване на финансовите корекции, тъй като не следва за едно и също нарушение да се използват едновременно и кумулират два метода на изчисляване. Това е не само неправилно от правна гледна точка, но и непропорционално и необосновано.

               3.

               Третото основание е изведено от това, че наложената корекция за селскостопанската 2010 г., финансова 2011 г., нарушава член 31, параграф 4 от цитирания регламент, предполага нарушение на принципа на лоялно сътрудничество и накърнява правото на защита, доколкото ответникът неправомерно е разширил прилагането на финансовата корекция към период, последващ 24-те месеца преди съобщението, при все че пропуските вече били поправени.


title: Дело T-150/15: Иск, предявен на 27 март 2015 г. — EFB/Комисия

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/18

         Иск, предявен на 27 март 2015 г. — EFB/Комисия
   (Дело T-150/15)
   (2015/C 190/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: European Federation of Biotechnology (EFB) (Лиеж, Белгия) (представители: M. Troncoso Ferrer и S. Moya Izquierdo, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви иска за допустим и основателен,

               —

               да осъди Европейската комисия да плати на ищеца 39  316,54 EUR,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   С иска си ищецът моли Общия съд да установи, че Европейската комисия не е изпълнила задълженията си по договора от 23 декември 2005 г. относно проекта „European Action for Global Life Sciences — Health Programme“ (LSSP-CT-2005-512135) (наричан по-нататък „договорът“), и да му присъди сума с окончателен размер от 39  316,54 EUR.
   В подкрепа на иска си ищецът излага шест основания.

               1.

               В рамките на първото основание се изтъкват явни грешки в преценката на някои допустими разходи, като това представлява грешка при преценка на доказателствата в противоречие с член 1315 от белгийския Граждански кодекс.

                           —

                           Ищецът твърди, че дебитното известие на Европейската комисия се основава на изводите в окончателния одиторски доклад, но че при изготвяне на този доклад одиторите на Европейската комисия са допуснали грешки в преценката на някои разходи, а именно разходи за персонал и такива, свързани с определени мероприятия. Поради това Европейската комисия издала дебитно известие въз основа на неправилни предположения и не доказала фактите, изтъкнати в подкрепа на твърденията ѝ, което довело до нарушение на член 1315 от белгийския Граждански кодекс, а оттам и до неизпълнение на договора.

               2.

               В рамките на второто основание се изтъква наличието на нарушение на членове II.20 и II.6 от общите условия на договора, както и на член 1347 от белгийския Граждански кодекс, доколкото Европейската комисия неправилно заключила, че разходите във връзка с работата на някои членове на персонала не били допустими, тъй като тези лица не били сключили валиден трудов договор с ищеца.

               3.

               В рамките на третото основание се изтъква нарушение на член 1134 от белгийския Граждански кодекс и на принципа за добросъвестно изпълнение на договорите.

                           —

                           Ищецът твърди по-специално, че не му е била предоставена възможност да се защити, като даде обяснения на Европейската комисия за неяснотите или незначителните грешки, които евентуално е допуснал при изпълнението на договора, че огромната разлика от финансова гледна точка между първия проектодоклад от одита и окончателния одиторски доклад свидетелства за очевидна липса на прецизност и предпазливост и че вследствие на различните погрешни изчисления и неточни цифрови данни в целия текст на окончателния одиторски доклад за ищеца е било много трудно да разбере точно в какво го обвинява Европейската комисия.

               4.

               В рамките на четвъртото основание се изтъква, че Европейската комисия не е мотивирала отказа си да възстанови някои разходи.

               5.

               В рамките на петото основание се изтъква нарушение на защитата на оправданите правни очаквания.

                           —

                           Ищецът твърди, че Европейската комисия е приела факта, че той е подпомаган от друг правен субект, и поради това е породила правното очакване, че произтичащите от това правоотношение разходи ще бъдат напълно допустими.

               6.

               В рамките на шестото основание се изтъква неяснота на правилата, приложими за Шестата рамкова програма за изследователската дейност и технологичното развитие.

                           —

                           Ищецът твърди, че съгласно член 1162 от белгийския Граждански кодекс в случай на съмнение дадено съглашение трябва да се тълкува в ущърб на този, който го е изготвил, и в полза на този, който е поел задължението. Договорните клаузи, приложими за Шестата рамкова програма за изследователската дейност и технологичното развитие, произтичат от изготвени от Европейската комисия „стандартни“ клаузи, като ищецът не е имал друг избор освен да се съгласи с тях, превръщайки се в страната, поела задължението. Това положение, както и фактът, че очевидно възникват проблеми при тълкуването на тези клаузи, както е видно от големия брой на свързаните с тях жалби до Общия съд, позволяват ищецът да се ползва от съмнението. Разпоредбата относно тълкуването в член 1162 от белгийския Граждански кодекс дава възможност на съда да тълкува зле формулираните или двусмислени разпоредби в ущърб на техния автор, който в случая е Комисията.


title: Дело T-305/10: Жалба, подадена на 23 юли 2010 г. — Hartmann-Lamboy/СХВП — Diptyque (DYNIQUE)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/41

      Жалба, подадена на 23 юли 2010 г. — Hartmann-Lamboy/СХВП — Diptyque (DYNIQUE)
      (Дело T-305/10)
      ()
      (2010/C 288/80)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Marlies Hartmann-Lamboy (Westerburg, Германия) (представител: R. Loos, avocat)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: DIPTYQUE SAS (Париж, Франция)

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени отчасти или да се измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 май 2010 г. по дело R 1217/2009-1, доколкото с него не се уважават исканията на жалбоподателя;

                  —

                  да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски за процедурата по възражение, за производството пред апелативния състав и за производството пред Общия съд.

         Правни основания и основни доводи

         Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

         Марка на Общността, предмет на спора: словната марка DYNIQUE за стоки и услуги от класове 3, 41 и 44

         Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: DYPTIQUE SAS

         Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка DYPTIQUE за стоки и услуги от класове 3, 4 и 35

         Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

         Решение на апелативния състав: отхвърля отчасти жалбата.

         Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

         (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-100/08: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Членове 28 ЕО и 30 ЕО — Защита на видове от дивата флора и фауна — Правна уредба относно задържането и пускането в продажба на птичи екземпляри, родени и отгледани в плен, които законно се предлагат на пазара на други държави членки)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/17

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-100/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Защита на видове от дивата флора и фауна - Правна уредба относно задържането и пускането в продажба на птичи екземпляри, родени и отгледани в плен, които законно се предлагат на пазара на други държави членки)
   2009/C 267/29
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители:. Pardo Quintillán и R. Troosters)

      Ответник: Кралство Белгия (представители: T. Materne, G. Van Calster, avocat)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 28 ЕО — Защита на видове от дивата флора и фауна — Забрана за задържане на някои птици, с които се извършва законна търговия в други държави членки

      Диспозитив

               1)

               Като предвижда за вноса, задържането и продажбата на птичи екземпляри, родени и отгледани в плен, които законно се предлагат на пазара на други държави-членки, ограничителни условия, налагащи на съответните оператори на пазара да променят маркировката на екземплярите, така че тя да отговаря на конкретните изисквания на белгийското законодателство, и като не е допуснало нито маркировката, приета в другите държави-членки, нито издадените за тази цел сертификати в съответствие с Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 година относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях и
               като е лишило търговците от възможността да се ползват от дерогация на забраната за задържане на европейски домашни птици, които законно се предлагат на пазара на други държави членки,
               Кралство Белгия не и изпълнило задълженията си по член 28 ЕО.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 128, 24.05.2008 г.


title: Дело T-500/13: Определение на Общия съд от 14 май 2014 г. — Seatech International и др./Комисия

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/33

         Определение на Общия съд от 14 май 2014 г. — Seatech International и др./Комисия
   (Дело T-500/13) (1)

   2014/C 235/44
   Език на производството: френски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 377, 21.12.2013 г.


title: Дело T-39/08: Решение на Общия съд от 8 декември 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия (Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Предоставяне на информационни услуги, свързани със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет портал — Отхвърляне на офертата и възлагане на поръчката та друг оферент — Критерии за подбор — Критерии за възлагане — Извъндоговорна отговорност)

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/47

      Решение на Общия съд от 8 декември 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
      (Дело T-39/08) (1)

      (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на информационни услуги, свързани със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет портал - Отхвърляне на офертата и възлагане на поръчката та друг оферент - Критерии за подбор - Критерии за възлагане - Извъндоговорна отговорност)
      (2012/C 25/88)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve и N. Bambara, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

         Предмет

      От една страна, искане за отмяна на Решение на Комисията от 12 ноември 2007 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя оферта в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка EAC/04/07, свързана със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет портала на Европейската комисия, предназначен за онлайн обучение (e-learning) (elearningeuropa.info) (ОВ 2007, S 87) и което възлага поръчката на друг оферент, и от друга страна, искане за обезщетение.

         Диспозитив

                  1.

                  Отменя Решението на Комисията от 12 ноември 2007 г., с което се отхвърля офертата, подадена от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка EAC/04/07, свързана със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет портала на Европейската комисия, предназначен за онлайн обучение (e-learning) (elearningeuropa.info), и с което тази поръчка се възлага на друг оферент.

                  2.

                  Отхвърля искането за обезщетение.

                  3.

                  Осъжда Европейската комисия да понесе своите разноски, както и направените от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

         (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.


title: Дело C-291/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Gelsenkirchen — Allemagne) — Michael Schwarz/Stadt Bochum (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Биометричен паспорт — Пръстови отпечатъци — Регламент (ЕО) № 2252/2004 — Член 1, параграф 2 — Валидност — Правно основание — Процедура за приемане — Членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Право на зачитане на личния живот — Право на защита на личните данни — Пропорционалност)

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/17

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Gelsenkirchen — Allemagne) — Michael Schwarz/Stadt Bochum
   (Дело C-291/12) (1)

   (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Биометричен паспорт - Пръстови отпечатъци - Регламент (ЕО) № 2252/2004 - Член 1, параграф 2 - Валидност - Правно основание - Процедура за приемане - Членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Право на зачитане на личния живот - Право на защита на личните данни - Пропорционалност)
   2013/C 367/29
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Gelsenkirchen

      Страни в главното производство

      Ищец: Michael Schwarz

      Ответник: Stadt Bochum

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Gelsenkirchen — Валидност на член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155), изменен с Регламент (ЕО) № 444/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2009 година (OB L 142, стр. 1), изменен (ОВ L 188, 18.7.2009 г., стр. 127), по отношение на член 8 от Хартата на основните права, както и на член 8 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи — Право на дадено лице да му бъде издаден паспорт, без да бъдат снети пръстовите му отпечатъци

      Диспозитив

   При разглеждането на поставения въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки, изменен с Регламент (ЕО) № 444/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година.

      (1)  ОВ C 273, 08.09.2012 г.


title: Дело F-88/10: Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — Van Asbroeck/Комисия

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/50

         Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — Van Asbroeck/Комисия
   (Дело F-88/10)
   ()
   2010/C 317/90
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Marc Van Asbroeck (Dilbeek, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника, с което се отхвърля искането на жалбоподателя частично да не се приложи решението на Комисията от 22 октомври 2008 г. за въвеждане на компенсаторна надбавка в полза на длъжностните лица, които са преминали в нова категория преди 1 май 2004 г., да бъде прекласиран в степен D*4/8 със задна дата, считано от 1 май 2004 г., и развитието на кариерата му да бъде адаптирано в съответствие с повишенията, годишните индексации на заплатите и повишенията в стъпка след тази дата

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се прикани ответникът да вземе ясна позиция по отношение на таблицата, изготвена от жалбоподателя за сравнение на действителното му кариерно развитие с това, която би било налице, ако не беше преминал в нова категория преди 1 май 2004 г.,

               —

               да се отмени решението на Комисията, с което се отхвърля искането му да не се приложи член 1, параграф 3, трето изречение от решението на Комисията от 22 октомври 2008 г. за въвеждане на компенсаторна надбавка в полза на длъжностните лица, които са преминали в нова категория преди 1 май 2004 г., да бъде прекласиран в степен D*4/8 със задна дата, считано от 1 май 2004 г., и развитието на кариерата му да бъде адаптирано в съответствие с повишенията, годишните индексации на заплатите и повишенията в стъпка след тази дата, и ако е необходимо, да се отмени и решението, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба,

               —

               да се осъди ответникът да заплати обезщетение за имуществените вреди, чийто размер според жалбоподателя следва да се определи на 13 218,24 EUR, заедно със законната лихва, считано от датата на постановяване на съдебното решение,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/1

      (2010/C 288/01)
      Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

            ОВ C 274, 9.10.2010 г.

         Предишни публикации

         ОВ C 260, 25.9.2010 г.

         ОВ C 246, 11.9.2010 г.

         ОВ C 234, 28.8.2010 г.

         ОВ C 221, 14.8.2010 г.

         ОВ C 209, 31.7.2010 г.

         ОВ C 195, 17.7.2010 г.

      Може да намерите тези текстове на:
      EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-211/10: Определение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Strålfors/СХВП (ID SOLUTIONS) (Жалба за отмяна — Искова молба или жалба — Изисквания за форма — Явна недопустимост)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/38

         Определение на Общия съд от 8 юли 2010 г. — Strålfors/СХВП (ID SOLUTIONS)
   (Дело T-211/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Искова молба или жалба - Изисквания за форма - Явна недопустимост)
   2010/C 234/70
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Strålfors AB (Малмьо, Швеция) (представител: M. S. Nielsen, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 януари 2010 г. (преписка R 1111/2009-2) относно заявка за регистрация на словния знак „ID SOLUTIONS“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Strålfors AB понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело C-534/13: Решение на Съда (трети състав) от 4 март 2015 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare и др./Fipa Group srl, Tws Automation srl, Ivan srl (Преюдициално запитване — Член 191, параграф 2 ДФЕС — Директива 2004/35/ЕО — Екологична отговорност — Национална правна уредба, която не предвижда възможност за администрацията да налага на собствениците на замърсени терени, които не са участвали в замърсяването, изпълнението на мерки за предотвратяване и отстраняване и която предвижда само задължение за оздравяване на разноските за осъществените от администрацията действия — Съпоставимост с принципите: „замърсителят плаща“, предпазните мерки и превантивните действия, приоритетното отстраняване още при източника на замърсяване на околната среда)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/12

         Решение на Съда (трети състав) от 4 март 2015 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare и др./Fipa Group srl, Tws Automation srl, Ivan srl
   (Дело C-534/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 191, параграф 2 ДФЕС - Директива 2004/35/ЕО - Екологична отговорност - Национална правна уредба, която не предвижда възможност за администрацията да налага на собствениците на замърсени терени, които не са участвали в замърсяването, изпълнението на мерки за предотвратяване и отстраняване и която предвижда само задължение за оздравяване на разноските за осъществените от администрацията действия - Съпоставимост с принципите: „замърсителят плаща“, предпазните мерки и превантивните действия, приоритетното отстраняване още при източника на замърсяване на околната среда))
   (2015/C 138/14)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Ispra — Istituto Superiore per la Protezione e la Ricerca Ambientale

      Ответници: Fipa Group srl, Tws Automation srl, Ivan srl

      в присъствието на: Comune di Massa, Regione Toscana, Provincia di Massa Carrara, Comune di Carrara, Arpat — Agenzia regionale per la protezione ambientale della Toscana, Ediltecnica Srl, Versalis SpA, Edison SpA

      Диспозитив

   Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която, при положение че не може да бъде установено лицето, отговорно за замърсяването на даден терен или последното да бъде задължено да предприеме мерки за отстраняване, не позволява на компетентния орган да наложи изпълнението на превантивни мерки и мерки за отстраняване на неотговорния за замърсяването собственик на терен, като същият е длъжен само да възстанови разноските за осъществените от компетентния орган действия до размера на пазарната стойност на обекта, определена след осъществяване на посочените действия.

      (1)  ОВ C 359, 7.12.2013 г.


title: Дело C-286/14: Решение на Съда (пети състав) от 17 март 2016 г. — Европейски парламент/Европейска комисия (Жалба за отмяна — Член 290 ДФЕС — Понятия „изменение“ и „допълнение“ — Регламент (ЕС) № 1316/2013 — Член 21, параграф 3 — Обхват на делегираното на Европейската комисия правомощие — Необходимост да бъде приет отделен нормативен акт — Делегиран регламент (ЕС) № 275/2014)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/8

         Решение на Съда (пети състав) от 17 март 2016 г. — Европейски парламент/Европейска комисия
   (Дело C-286/14) (1)

   ((Жалба за отмяна - Член 290 ДФЕС - Понятия „изменение“ и „допълнение“ - Регламент (ЕС) № 1316/2013 - Член 21, параграф 3 - Обхват на делегираното на Европейската комисия правомощие - Необходимост да бъде приет отделен нормативен акт - Делегиран регламент (ЕС) № 275/2014))
   (2016/C 156/10)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: L.G. Knudsen, A. Troupiotis и M. Menegatti)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Martenczuk, M. Konstantinidis и J. Hottiaux)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Съвет на Европейския съюз (представители: K. Michoel и Z. Kupčová)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Делегиран регламент (ЕС) № 275/2014 на Комисията от 7 януари 2014 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕС) № 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Механизъм за свързване на Европа.

               2)

               Запазва последиците от Делегиран регламент № 275/2014 до влизането в сила в разумен срок, който не би трябвало да надхвърля шест месеца, считано от датата на произнасянето на настоящото съдебно решение на нов акт, който да го замести.

               3)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               4)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 253, 4.8.2014 г.


title: Дело T-90/06: Решение на Първоинстанционния съд от 11 декември 2008 г.  — Tomorrow Focus/СХВП — Information Builders (Tomorrow Focus) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността Tomorrow Focus — По-ранна фигуративна марка на Общността FOCUS — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 11 декември 2008 г. — Tomorrow Focus/СХВП — Information Builders (Tomorrow Focus)
   (Дело T-90/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността Tomorrow Focus - По-ранна фигуративна марка на Общността FOCUS - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2009/C 32/48)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Tomorrow Focus AG (Мюнхен, Германия) (представители: първоначално U. Gürtler, по-късно J. Berlinger, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: G. Schneider, по-късно G. Schneider и S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Information Builders (Netherlands) BV (Amstelveen, Нидерландия)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 януари 2006 г. (преписка № R 116/2005-1), свързано с производство по възражение между Information Builders (Netherlands) BV и Tomorrow Focus AG.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Tomorrow Focus AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 108, 6.5.2006 г.


title: Дело F-124/10: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 февруари 2013 г. — Labiri/ЕИСК (Публична служба — Задължение за съдействие — Член 12а от Правилника — Психически тормоз — Административна проверка)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/46

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 февруари 2013 г. — Labiri/ЕИСК
   (Дело F-124/10) (1)

   (Публична служба - Задължение за съдействие - Член 12а от Правилника - Психически тормоз - Административна проверка)
   2013/C 114/68
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vassilliki Labiri (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)

      Ответник: Европейски икономически и социален комитет (представители: M. Arsène и L. Camarena Januzec, подпомагани от M. Troncoso Ferrer и F.-M. Hislaire, avocats)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението за приключване, без провеждане на по-нататъшна административна проверка, на производството, образувано въз основа на жалба за психически тормоз, подадена от жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение от 18 януари 2010 г. на генералния секретар на Европейския икономически и социален комитет.

               2.

               Европейският икономически и социален комитет понася собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати разноските, направени от г-жа Labiri.

      (1)  ОВ C 63, 26.2.2011 г., стр.34.


title: Дело T-591/10: Определение на Общия съд от 26 февруари 2013 г. — Castiglioni/Комисия (Жалба за отмяна — Иск за обезщетение — Обществени поръчки за строителство — Процедура за възлагане на обществена поръчка — Строителство, преустройство и поддръжка на сградите и инфраструктурите в обект Испра на Съвместния изследователски център — Критерии за подбор — Отхвърляне на офертата на един оферент и решение за възлагане на поръчката на друг оферент — Нови правни основания — Жалба, която отчасти е явно лишена от всякакво правно основание и отчасти е явно недопустима)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/34

         Определение на Общия съд от 26 февруари 2013 г. — Castiglioni/Комисия
   (Дело T-591/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Обществени поръчки за строителство - Процедура за възлагане на обществена поръчка - Строителство, преустройство и поддръжка на сградите и инфраструктурите в обект Испра на Съвместния изследователски център - Критерии за подбор - Отхвърляне на офертата на един оферент и решение за възлагане на поръчката на друг оферент - Нови правни основания - Жалба, която отчасти е явно лишена от всякакво правно основание и отчасти е явно недопустима)
   2013/C 114/56
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Castiglioni Srl (Busto Arsizio, Италия) (представител: G. Turri, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Delaude и N. Bambara, впоследствие S. Delaude и F. Moro, подпомагани от D. Gullo, avocat)

      Предмет

   От една страна, искане за отмяна на решението на Комисията от 29 октомври 2010 г., — с което се отхвърля офертата, подадена от жалбоподателя в хода на процедурата за възлагане на обществена поръчка ISM/2010/C05/004/0C за сключване на поредица от рамкови договори за изпълнение на работи по строителство, преустройство и поддръжка на сградите и инфраструктурите в обект Испра на Съвместния изследователски център на Комисията, — и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент, както и на обявлението за откриване на процедура по възлагане на обществена поръчка, а от друга страна, искане за обезщетение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Castiglioni Srl да заплати съдебните разноски, включително и тези по обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 55, 19.2.2011 г.


title: Дело C-679/13: Жалба, подадена на 19 декември 2013 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/31

         Жалба, подадена на 19 декември 2013 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-679/13)
   2014/C 52/56
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola и M. Пенчева)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение за изпълнение 2013/496/ЕС на Съвета от 7 октомври 2013 година за подлагане на веществото 5-(2-аминопропил)индол на мерки за контрол (1),

               —

               действието на Решение за изпълнение 2013/496/ЕС на Съвета да се запази до замяната му с друг, надлежно приет акт,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Най-напред Европейският парламент припомня, че в преамбюла на обжалваното решение са посочени следните правни основания: член 8, параграф 3 от Решение 2005/387/ПВР на Съвета от 10 май 2005 година относно обмена на информация, оценката на риска и контрола върху новите психоактивни вещества (2) и Договора за функционирането на Европейския съюз. Въз основа на това Парламентът стига до извода, че Съветът визира изрично член 34, параграф 2, точка в) от предишния Договор за Европейския съюз.
   Парламентът излага две основания в подкрепа на жалбата си за отмяна.
   На първо място, Парламентът поддържа, че за решението си Съветът използва правно основание (член 34, параграф 2, буква в) от ДЕС), отменено от момента на влизане в сила на Договора от Лисабон. Поради това като правно основание на обжалваното решение оставало единствено Решение 2005/387/ПВР. Тъй като обаче било от вторичното право, то било незаконосъобразно.
   На второ място, предвид изложеното Парламентът счита, че при приемането на решението е допуснато съществено процесуално нарушение. От една страна, ако член 34, параграф 2, буква в) ДЕС беше приложим, преди приемането на обжалваното решение Парламентът е трябвало да бъде консултиран в съответствие с член 39, параграф 1 ДЕС. Парламентът обаче поддържа, че това не е било направено. От друга страна, ако се приеме, че са приложими разпоредбите от Договора от Лисабон, Парламентът твърди, че във всички случаи трябва да се счита, че става въпрос за законодателна процедура. Всъщност според Парламента подлагането на веществото 5-(2-аминопропил)индол на мерки за контрол представлява съществен елемент от Решение 2005/387/ПВР, поради което трябва да се приложи законодателната процедура по член 83, параграф 1 ДФЕС, тоест обикновена законодателна процедура. Ако обаче се приеме, че Решение 2005/387/ПВР на Съвета е единно условие за изпълнение на Решение 2005/387/ПВР или е мярка, която допълва или изменя несъществен елемент от това решение, процедурата, която трябва да се приложи, е тази по членове 290 ДФЕС и 291 ДФЕС за приемане на актове за изпълнение или на делегирани актове. Във всички случаи при приемането на обжалваното решение било допуснато съществено процесуално нарушение поради липсата на участие на Парламента.
   Накрая, ако Съдът реши да отмени обжалваното решение, Парламентът счита, че съгласно член 264, втора алинея ДФЕС действието на обжалваното решение следва да се запази до замяната му с друг, надлежно приет акт.

      (1)  ОВ L 272, стр. 44.

      (2)  ОВ L 127, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 170.


title: Дело C-570/16: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 10 ноември 2016 г. — Volker Willmeroth, като собственик на TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K./Martina Broßonn

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/21

         Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 10 ноември 2016 г. — Volker Willmeroth, като собственик на TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K./Martina Broßonn
   (Дело C-570/16)
   (2017/C 053/28)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Volker Willmeroth, като собственик на TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K.

      Ответник: Martina Broßonn

      Преюдициални въпроси

               1)

               Предоставя ли член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) или член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) право на финансово обезщетение на наследника на работник, починал докато е бил в трудово правоотношение, за полагащия се на починалия работник преди неговата смърт минимален годишен отпуск, което е изключено съгласно член 7, параграф 4 от Bundesurlaubsgesetz (Федерален закон за отпуските, наричан по-нататък „BUrlG“) във връзка с член 1922, параграф 1 от Bürgerliches Gesetzbuch (Германски граждански кодекс, наричан по-нататък „BGB“)?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос:
               Важи ли това и когато трудовото правоотношение е между два частноправни субекта?

      (1)  ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.


title: Дело C-14/08: Решение на Съда (трети състав) от 25 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n o 5 de San Javier — Испания) — Roda Golf & Beach Resort SL (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Преюдициално запитване — Компетентност на Съда — Понятие за спор — Регламент (ЕО) № 1348/2000 — Връчване на извънсъдебни документи извън съдебно производство — Документ, съдържащ нотариално удостоверяване)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/7

         Решение на Съда (трети състав) от 25 юни 2009 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 5 de San Javier — Испания) — Roda Golf & Beach Resort SL
   (Дело C-14/08) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Преюдициално запитване - Компетентност на Съда - Понятие за спор - Регламент (ЕО) № 1348/2000 - Връчване на извънсъдебни документи извън съдебно производство - Документ, съдържащ нотариално удостоверяване)
   2009/C 205/10
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 5 de San Javier

      Страна в главното производство

   Roda Golf & Beach Resort SL

      Предмет

   Преюдициално запитване — Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de San Javier — Тълкуване на член 16 от Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета от 29 май 2000 година за връчване на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела в държавите-членки (ОВ L 160, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 161) — Връчване на извънсъдебни документи само между частни лица чрез материални средства и персонал на юрисдикциите от Европейския съюз извън съдебно производство

      Диспозитив

   Връчването извън съдебно производство на документ, съдържащ нотариално удостоверяване, като разглеждания в главното производство, попада в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1348/2000 на Съвета от 29 май 2000 година за връчване на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела в държавите-членки.

      (1)  ОВ C 92, 12.4.2008 г.