title: Дело C-373/13: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия) на 2 юли 2013 г. — H. T./Land Baden-Württemberg

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/9

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия) на 2 юли 2013 г. — H. T./Land Baden-Württemberg
   (Дело C-373/13)
   2013/C 325/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: H. T.

      Ответник: Land Baden-Württemberg

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Следва ли разпоредбата на член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83/ЕО (1) относно задължението на държавите членки да издават разрешение за пребиваване на лица, на които е предоставен статут на бежанец, да се прилага и в случаите на отмяна на вече издадено разрешение за пребиваване?

                           б)

                           Във връзка с това трябва ли тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че тя не допуска отмяната или прекратяването на разрешението за пребиваване на лице, на което е предоставен статут на бежанец (например вследствие на експулсиране съгласно националното право), ако не са изпълнени условията по член 21, параграф 3 във връзка с параграф 2 от Директива 2004/83/ЕО, т.е. не са налице „императивни причини, свързани с националната сигурност или с обществения ред“ по смисъла на член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83?

               2.

               При положителен отговор на въпросите по точка 1:

                           а)

                           Как следва да се тълкува основанието за дерогация „императивни причини, свързани с националната сигурност или с обществения ред“ в член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83/ЕО с оглед на заплахите, произтичащи от извършване на действия по подпомагане на терористична организация?

                           б)

                           Може ли да се приеме, че са налице „императивни причини, свързани с националната сигурност или с обществения ред“ по смисъла на член 24, параграф 1, първа алинея от Директива 2004/83, ако лице, на което е предоставен статут на бежанец, е подпомагало ПКК [Кюрдска работническа партия], по-специално чрез събиране на дарения и постоянно участие мероприятия с цели, близки до тези на ПКК, дори когато не са изпълнени условията за отпадане на забраната за връщане на бежанци (забраната „non-refoulement“) съгласно член 33, параграф 2 от Женевската конвенция за статута на бежанците и така не са изпълнени условията на член 21, параграф 2 от Директива 2004/83?

               3)

               При отрицателен отговор на въпроса по точка 1а):
               Само при наличието на условията по член 21, параграф 3 във връзка с параграф 2 от Директива 2004/83 (съответно на по-късно приетата идентична разпоредба от Директива 2011/95/ЕС) ли са допустими отмяната и прекратяването на разрешението за пребиваване на лице, на което е предоставен статут на бежанец (например вследствие на експулсирането му съгласно националното право)?

      (1)  Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр.12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


title: Дело T-359/09: Определение на Общия съд от 17 юни 2010 г. — Jurašinović/Съвет (Жалба за отмяна — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Доклади на наблюдателите на Европейския съюз в зоната Книн (Хърватия) — Междинна мярка — Недопустимост — Мълчалив отказ да се предостави достъп — Правен интерес — Изрично решение, прието след подаването на жалбата — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/45

         Определение на Общия съд от 17 юни 2010 г. — Jurašinović/Съвет
   (Дело T-359/09) (1)

   (Жалба за отмяна - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Доклади на наблюдателите на Европейския съюз в зоната Книн (Хърватия) - Междинна мярка - Недопустимост - Мълчалив отказ да се предостави достъп - Правен интерес - Изрично решение, прието след подаването на жалбата - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2010/C 221/75
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Ivan Jurašinović (Анже, Франция) (представител: A. Beguin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: C. Fekete и K. Zieleśkiewicz)

      Предмет

   От една страна, искане да се отмени решението на Съвета на Европейския съюз от 17 юни 2009 г., с което на жалбоподателя се отказва достъп до докладите на наблюдателите на Европейския съюз в зоната Книн, Хърватия, за периода от 1 август до 31 август 1995 г. и до документите, озаглавени „ECMM RC Knin Log Reports“, както и мълчаливият отказ да се уважи искането на жалбоподателя за достъп и, от друга страна, искане Съветът да бъде задължен да предостави електронен достъп до исканите документи.

      Диспозитив

               1.

               Основанието за постановяване на решение по същество по исканията на Ivan Jurašinović за отмяна на мълчаливия отказ на Съвета на Европейския съюз да уважи молбата му за достъп до докладите на наблюдателите на Европейския съюз в зоната Книн, Хърватия, за периода от 1 август до 31 август 1995 г., и до документите, озаглавени „ECMM RC Knin Log Reports“, е отпаднало.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част като недопустима.

               3.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело T-196/04: Решение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г.  — Ryanair/Комисия (Държавни помощи — Споразумения, сключени от Валонския регион и летище Шарлероа Брюксел юг с авиокомпания Ryanair — Наличие на икономическо предимство — Прилагане на критерия за частния инвеститор в условията на пазарна икономика)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/25

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г. — Ryanair/Комисия
   (Дело T-196/04) (1)

   (Държавни помощи - Споразумения, сключени от Валонския регион и летище Шарлероа Брюксел юг с авиокомпания Ryanair - Наличие на икономическо предимство - Прилагане на критерия за частния инвеститор в условията на пазарна икономика)
   (2009/C 32/45)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: първоначално D. Gleeson, A. Collins, SC, V. Power и D. McCann, solicitors, впоследствие V. Power, D. McCann, solicitors, J. Swift, QC, J. Holmes, barrister, и G. Berrisch, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: N. Kahn)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Association of European Airlines (AEA) (представители: S. Völcker, F. Louis и J. Heithecker, avocats)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2004/393/EО на Комисията от 12 февруари 2004 година относно предимствата, предоставени от Валонския регион и Brussels South Charleroi Airport на авиокомпания Ryanair при установяването й в Шарлероа (ОВ L 137, стр. 1).
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2004/393/EО на Комисията от 12 февруари 2004 година относно предимствата, предоставени от Валонския регион и Brussels South Charleroi Airport на авиокомпания Ryanair при установяването й в Шарлероа.

               2)

               Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Ryanair Ltd.

               3)

               Association of European Airlines (AEA) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 288, 11.9.2004 г.


title: Дело T-461/12: Жалба, подадена на 19 октомври 2012 г. — Flughafen Lübeck/Комисия

text:
               8.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 379/29

         Жалба, подадена на 19 октомври 2012 г. — Flughafen Lübeck/Комисия
   (Дело T-461/12)
   2012/C 379/50
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Flughafen Lübeck GmbH (Любек, Германия) (представители: M. Núñez Müller, J. Dammann de Chapto и T. Becker, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Комисията от 22 февруари 2012 година за започване на официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 ДФЕС относно държавни помощи № SA.27585 (2012/C) (2012/NN) и № SA.31149 (2012/C) (ex 2012/NN) (ОВ C 241, 2012 г., стр. 56) в частта, в която се предвижда започване на тази процедура във връзка с тарифата на жалбоподателя от 2006 г.,

               —

               да отмени посоченото в първо тире решение в частта, в която на основание член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (1) задължава Федерална република Германия да отговори на включеното в решението разпореждане на Комисията за предоставяне на информация във връзка с тарифата на жалбоподателя от 2006 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първо правно основание: нарушение на правото на защита на Федерална република Германия.
               По първото правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила правото на защита на Федерална република Германия, доколкото е започнала официалната процедура по разследване във връзка с тарифата, без тя да е била предмет на предварителна проверка. В това отношение жалбоподателят твърди, че съгласно практиката на Общия съд има право да сочи пред този съд нарушението на правото на защита на Федерална република Германия, което е основание за (частична) отмяна на обжалваното решение.

               2.

               Второ правно основание: нарушение на задължението за извършване на надлежна и безпристрастна проверка.
               По второто правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила задължението си да извърши надлежна и безпристрастна проверка, доколкото е започнала официалната процедура по разследване във връзка с тарифата, без да е дала възможност на Германия и на жалбоподателя в хода на предварителната проверка да изразят становище по твърдението за неправомерност на помощта.

               3.

               Трето правно основание: нарушение на член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС и на член 4, член 6 и член 13, параграф 1 от Регламент № 659/1999.
               По третото правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС и член 4, член 6 и член 13, параграф 1 от Регламент № 659/1999, тъй като във връзка с тарифата не е провела предвидената двуетапна процедура по разследване на помощите, включваща предварителна проверка и официална процедура по разследване.

               4.

               Четвърто правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС.
               По четвъртото правно основание жалбоподателите изтъкват, че Комисията е нарушила член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото е приела, че тарифата представлява държавна помощ. Според жалбоподателя Комисията не би могла да направи извод за селективност на мярката въз основа на обстоятелството, че тя се прилага само за ползвателите на летището. Освен това жалбоподателят смята, че Комисията не е имала основание да разглежда тарифата като държавна мярка, тъй като към момента на приемането ѝ мажоритарният дял в дружеството на жалбоподателя е бил частна собственост.

               5.

               Пето правно основание: нарушение на задължението за мотивиране.
               Според жалбоподателя Комисията е нарушила и член 296, втора алинея ДФЕС, доколкото не е мотивирала в достатъчна степен решението си да започне официалната процедура по разследване във връзка с тарифата от 2006 г.

               6.

               Шесто правно основание: нарушение на член 10, параграфи 2 и 3 от Регламент № 659/1999.
               По шестото правно основание жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила член 10, параграфи 2 и 3 от Регламент № 659/1999, доколкото е отправила до Федерална република Германия разпореждане за информация по смисъла на член 10, параграф 3 от Регламент № 659/1999, без преди това просто да поиска информация от Федерална република Германия по смисъла на член 10, параграф 2 от Регламент № 659/1999.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-108/09: Решение на Съда (трети състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Baranya Megyei Bíróság, Република Унгария) — Ker-Optika Bt./ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete (Свободно движение на стоки — Обществено здраве — Търговия с контактни лещи чрез интернет — Национална правна уредба, която разрешава продажбата на контактни лещи единствено в магазините за медицински материали — Директива 2000/31/ЕО — Информационно общество — Електронна търговия)

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/2

         Решение на Съда (трети състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Baranya Megyei Bíróság, Република Унгария) — Ker-Optika Bt./ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
   (Дело C-108/09) (1)

   (Свободно движение на стоки - Обществено здраве - Търговия с контактни лещи чрез интернет - Национална правна уредба, която разрешава продажбата на контактни лещи единствено в магазините за медицински материали - Директива 2000/31/ЕО - Информационно общество - Електронна търговия)
   2011/C 30/03
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Baranya Megyei Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ker-Optika Bt.

      Ответник: ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

      Предмет

   Преюдициално запитване — Baranya Megyei Bíróság — Тълкуване на членове 28 и 30 ЕО и на Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257) — Търговия с контактни лещи чрез Интернет — Национална правна уредба, която предвижда, че контактните лещи се продават единствено в магазините за медицински материали

      Диспозитив

   Национални правила относно търговията с контактни лещи попадат в приложното поле на Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия), доколкото се отнасят до акта на продажба на такива лещи чрез интернет. За разлика от това, национални правила относно доставката на посочените лещи не попадат в приложното поле на тази директива.
   Членове 34 ДФЕС и 36 ДФЕС, както и Директива 2000/31, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която разрешава търговията с контактни лещи само в специализирани магазини за медицински средства.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело F-54/10: Жалба, подадена на 9 юли 2010 г. — Verheyden/Комисия

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/43

         Жалба, подадена на 9 юли 2010 г. — Verheyden/Комисия
   (Дело F-54/10)
   ()
   2010/C 246/75
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Luc Verheyden (Angera, Италия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решение за отхвърляне на искането на жалбоподателя да получи еднакво третиране с ищците по дела F-5/05 и F-7/05.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението за мълчалив отказ на искането на жалбоподателя от 16 юли 2009 г.;

               —

               ако е необходимо, да се отмени приетото на 29 март 2010 г. изрично решение за отхвърляне на административната жалба на жалбоподателя от 28 декември 2009 г.;

               —

               да се осъди Комисията да плати обезщетение в размер на 3 000 EUR;

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-98/13: Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 27 февруари 2013 г. — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/9

         Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 27 февруари 2013 г. — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA
   (Дело C-98/13)
   2013/C 129/17
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Martin Blomqvist

      Ответници: Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 4, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (1) да се тълкува в смисъл, че е налице „публично разпространяване“ на защитени с авторско право стоки в държава членка, ако определено предприятие сключи договор чрез уебсайт в трета страна за продажбата и изпращането на стоките до частен купувач с известен на продавача адрес в държавата членка, където стоките са защитени с авторско право, получи цената за стоките и ги изпрати на купувача на уговорения адрес, или в подобни случаи съществува и условието преди продажбата стоките да са били предмет на предложение за продажба или на реклама, насочено/а към потребителите в държавата членка, в която са доставени стоките, или показано/а на уебсайт, предназначен за потребителите в тази държава членка?

               2.

               Трябва ли член 5, параграфи 1 и 3 от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (2) да се тълкува в смисъл, че марката се „използва в търговската дейност“ в държава членка, ако определено предприятие сключи договор чрез уебсайт в трета страна за продажбата и изпращането на обозначените с марката стоки до частен купувач с известен на продавача адрес в държавата членка, където е регистрирана марката, получи цената за стоките и ги изпрати на купувача на уговорения адрес, или в подобни случаи съществува и условието преди продажбата стоките да са били предмет на предложение за продажба или на реклама, насочено/а към потребителите във въпросната държава членка или показано/а на уебсайт, предназначен за потребителите в тази държава членка?

               3.

               Трябва ли член 9, параграфи 1 и 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (3) да се тълкува в смисъл, че марката се „използва в процеса на търговия“ в държава членка, ако определено предприятие сключи договор чрез уебсайт в трета страна за продажбата и изпращането на обозначените с марката на Общността стоки до частен купувач с известен на продавача адрес в държава членка, получи цената за стоките и ги изпрати на купувача на уговорения адрес, или в подобни случаи съществува и условието преди продажбата стоките да са били предмет на предложение за продажба или на реклама, насочено/а към потребителите във въпросната държава членка или показано/а на уебсайт, предназначен за потребителите в тази държава членка?

               4.

               Трябва ли член 2, параграф 1, буква б) от Регламент № 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (4), да се тълкува в смисъл, че прилагането в определена държава членка на разпоредбите за предотвратяване на пускането в свободно обращение и за унищожаване на „пиратски стоки“ зависи от условието да е налице „публично разпространяване“ на стоките в тази държава членка според критериите, посочени в отговор на първия въпрос?

               5.

               Трябва ли член 2, параграф 1, буква б) от Регламент № 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост, да се тълкува в смисъл, че прилагането в определена държава членка на разпоредбите за предотвратяване на пускането в свободно обращение и за унищожаване на „имитирани стоки“ зависи от условието стоките да са използвани „в търговската дейност“, съответно „в процеса на търговия“ в тази държава членка според критериите, посочени в отговор на втория и третия въпрос?

      (1)  ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.

      (2)  ОВ L 299, стр. 25.

      (3)  ОВ L 78, стр. 1.

      (4)  OB L 196, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 18.


title: Дело T-312/05: Решение на Общия съд от 8 септември 2010 г. — Комисия/Alexiadou (Арбитражна клауза — Договор относно проект за развитие на технология за производство на непромокаеми кожи — Неизпълнение на договора — Възстановяване на авансово платените суми — Лихви за забава — Връщане на Общия съд за ново разглеждане след отмяна — Неприсъствено производство)

text:
               23.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 288/29

      Решение на Общия съд от 8 септември 2010 г. — Комисия/Alexiadou
      (Дело T-312/05) (1)

      (Арбитражна клауза - Договор относно проект за развитие на технология за производство на непромокаеми кожи - Неизпълнение на договора - Възстановяване на авансово платените суми - Лихви за забава - Връщане на Общия съд за ново разглеждане след отмяна - Неприсъствено производство)
      (2010/C 288/54)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представител: D. Triantafyllou)

         Ответник: Efrosyni Alexiadou (Солун, Гърция) (представител: C. Matellas, avocat)

         Предмет

      Иск, предявен от Комисията по силата на член 238 ЕО, за възстановяване на сумата от 23 036,31 евро, която последната е отпуснала на ответника в рамките на договор относно проект за развитие на технология, предназначена за производство на непромокаеми кожи (Договор G1ST-CT-2002-50227), заедно с лихвите за забава

         Диспозитив

                  1.

                  Осъжда Efrosyni Alexiadou да възстанови на Европейската комисия сумата от 23 036,31 евро, заедно с лихвите за забава:

                              —

                              в размер на 5,25 % годишно считано от 1 март 2003 г. до 31 август 2005 г.;

                              —

                              в размер на законния годишен лихвен процент, приложим съгласно белгийското право, но не повече от 5,25 % годишно, считано от 1 септември 2005 г. до пълното изплащане на дълга.

                  2.

                  Осъжда Efrosyni Alexiadou да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 271 от 29.10.2005 г.


title: Съединени дела C-454/12 и C-455/12: Решение на Съда (осми състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Pro Med Logistik GmbH (C-454/12)/Finanzamt Dresden-Süd, и Eckard Pongratz, в качеството на синдик на Karin Oertel (C-455/12)/Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (Преюдициално запитване — ДДС — Шеста директива ДДС — Член 12, параграф 3 — Приложение З, категория 5 — Директива 2006/112/ЕО — Член 98, параграфи 1 и 2 — Приложение III, точка 5 — Принцип на неутралитет — Превоз на пътници и придружаващия ги багаж — Правна уредба на държава членка, която прилага различна ставка на ДДС за таксиметровия превоз и за превоза с автомобил под наем с водач)

text:
               14.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/8

         Решение на Съда (осми състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Pro Med Logistik GmbH (C-454/12)/Finanzamt Dresden-Süd, и Eckard Pongratz, в качеството на синдик на Karin Oertel (C-455/12)/Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt
   (Съединени дела C-454/12 и C-455/12) (1)

   ((Преюдициално запитване - ДДС - Шеста директива ДДС - Член 12, параграф 3 - Приложение З, категория 5 - Директива 2006/112/ЕО - Член 98, параграфи 1 и 2 - Приложение III, точка 5 - Принцип на неутралитет - Превоз на пътници и придружаващия ги багаж - Правна уредба на държава членка, която прилага различна ставка на ДДС за таксиметровия превоз и за превоза с автомобил под наем с водач))
   2014/C 112/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Pro Med Logistik GmbH (C-454/12), Eckard Pongratz, в качеството на синдик на Karin Oertel (C-455/12)

      Ответници: Finanzamt Dresden-Süd (C-454/12), Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (C-455/12)

      Предмет

   Преюдициални запитвания — Bundesfinanzhof — Германия — Тълкуване на член 98, параграф 1 във връзка с точка 5 от приложение III към Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) и на член 12, параграф 3, буква а), трета алинея във връзка с категория 5 от Приложение З към Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — общ система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), съответно изменени — Принцип на неутралитет — Правна уредба на държава членка, предвиждаща различно данъчно третиране при облагането с ДДС на доставки на услуги, които са идентични от гледна точка на потребителя и задоволяват едни и същи негови нужди — Различно третиране на услугите по таксиметров превоз на болни и на превозните услуги с автомобил под наем с водач

      Диспозитив

               1)

               Като се има предвид принципът на данъчен неутралитет, член 12, параграф 3, буква а), трета алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/4/ЕО на Съвета от 19 януари 2001 г., разглеждан във връзка с категория 5 от приложение З към същата директива, и член 98, параграфи 1 и 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, разглеждан във връзка с точка 5 от приложение III към последната директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат два вида услуги по градски превоз на пътници и придружаващия ги багаж, а именно превозът с такси и превозът с автомобил под наем с водач, да се облагат с различни ставки на данъка върху добавената стойност, едната намалена, а другата стандартна, доколкото, от една страна, поради различните правни изисквания спрямо тези два вида превоз дейността по градски таксиметров превоз на пътници представлява конкретен и специфичен аспект на категорията услуги по превоз на пътници и придружаващия ги багаж, уредена в споменатите категория и точка 5 от посочените приложения към тези директиви, и от друга страна, посочените различия имат определящо влияние за решението на средния потребител да избере единия или другия вид превоз. Националната юрисдикция трябва да провери дали това е така в главните производства.

               2)

               За сметка на това, като се има предвид принципът на данъчен неутралитет, член 12, параграф 3, буква а), трета алинея от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2001/4, разглеждан във връзка с категория 5 от приложение З към същата директива, и член 98, параграфи 1 и 2 от Директива 2006/112, разглеждан във връзка с точка 5 от приложение III към последната директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат два вида услуги по градски превоз на пътници и придружаващия ги багаж, а именно превозът с такси и превозът с автомобил под наем с водач, да се облагат с различни ставки на данъка върху добавената стойност, когато съгласно специално споразумение, което се прилага без разграничение спрямо участващите в него таксиметрови предприятия и предприятия за отдаване под наем на автомобили с водач, таксиметровият превоз на пътници не представлява конкретен и специфичен аспект на превоза на пътници и придружаващия ги багаж и когато тази дейност, извършвана в рамките на посоченото споразумение, се разглежда като сходна, от гледна точка на средния потребител, на дейността по градски превоз на пътници с автомобил под наем с водач, като националната юрисдикция трябва да провери дали това е така.

      (1)  ОВ C 399, 22.12.2012 г.


title: Дело C-338/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — Santander Asset Management SGIIC SA от името на FIM Santander Top 25 Euro Fi/Direction des résidents à l'étranger et des services généraux

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/33

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — Santander Asset Management SGIIC SA от името на FIM Santander Top 25 Euro Fi/Direction des résidents à l'étranger et des services généraux
   (Дело C-338/11)
   2011/C 269/64
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Montreuil

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Santander Asset Management SGIIC SA от името на FIM Santander Top 25 Euro Fi

      Ответник: Direction des résidents à l'étranger et des services généraux

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?

               2.

               В такъв случай, при какви условия спорното удържане при източника може да се счита за съответстващо на принципа на свободно движение на капитали?


title: Дело T-194/08: Определение на Общия съд от 16 декември 2009 г. — Cattin/Комисия (Извъндоговорна отговорност — ЕФР — Списък на износители, отговарящи на изискванията за получаване на плащане с цел покриване на вземанията им срещу Централноафриканската република — Невписване — Погасителна давност — Недопустимост)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/37

         Определение на Общия съд от 16 декември 2009 г. — Cattin/Комисия
   (Дело T-194/08) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - ЕФР - Списък на износители, отговарящи на изискванията за получаване на плащане с цел покриване на вземанията им срещу Централноафриканската република - Невписване - Погасителна давност - Недопустимост)
   2010/C 37/51
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищци: R. Cattin & Cie (Bimbo, Централноафриканска република); и Yves Cattin (Cadiz, Испания) (представител: B. Wägenbaur, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представител: A. Bordes)

      Предмет

   Иск за обезщетение с цел поправяне на вредите, които ищците твърдят, че са претърпели, вследствие на решението на Комисията да не ги включи в списъка на износителите, отговарящи на изискванията за получаване на плащане от Европейския фонд за развитие (ЕФР) с цел покриване на вземанията им срещу държавен орган на Централноафриканската република

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като явно недопустим.

               2.

               Осъжда R. Cattin & Cie и г-н Yves Cattin да понесат направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело C-428/09: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 октомври 2009 г. — Union Syndicale Solidaires Isère /Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/22

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 октомври 2009 г. — Union Syndicale „Solidaires Isère“/Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports
   (Дело C-428/09)
   2010/C 24/40
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Ищец: Union Syndicale „Solidaires Isère“

      Ответници: Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports

      Преюдициални въпроси

               1.

               Прилага ли се Директивата от 4 ноември 2003 г. (1) за работници, временно наети за извършване на определена работа, и за сезонни работници, които работят най-много осемдесет дни за една година във ваканционни и развлекателни центрове?

               2.

               При утвърдителен отговор на този въпрос:

                           а)

                           предвид на целта на Директивата, която съгласно първото изречение на съображение 1 е да определи минимални изисквания за безопасност и здраве при организацията на работното време, трябва ли член 17 да се тълкува в смисъл, че допуска:

                                       —

                                       било, на основание на параграф 1, наемането за извършване на определена работа и за сезонната работа на титулярите на договор за ученичество, да се разглежда като спадащо към тези, по отношение на които „поради специфичните характеристики на съответната дейност, продължителността на работното време не се измерва и/или определя предварително или може да се определя от самите работници“,

                                       —

                                       било, на основание на буква б) от параграф 3, тази дейност да се разглежда като „дейности по охрана и надзор, които изискват постоянно присъствие с цел опазване на имущество и лица“?

                           б)

                           в последния случай, трябва ли де се приеме, че установените в параграф 2 условия, предвиждащи „компенсира[не] с равностойни периоди за почивка“ и „подходяща защита“ за работниците, могат да бъдат изпълнени чрез разпоредба, ограничаваща дейността на титулярите на разглежданите договори до осемдесет работни дни годишно във ваканционни и развлекателни центрове?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело T-222/14: Решение на Общия съд от 4 юни 2015 г. — Deluxe Laboratories/СХВП (deluxe) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „deluxe“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 — Липса на отличителен характер, придобит с използването — Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               20.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 236/40

         Решение на Общия съд от 4 юни 2015 г. — Deluxe Laboratories/СХВП (deluxe)
   (Дело T-222/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „deluxe“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит с използването - Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 236/53)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Deluxe Laboratories, Inc. (Бърбанк, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: S. Serrat Viñas, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втория апелативен състав на СХВП от 22 януари 2014 г. (преписка R 1250/2013-2) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „deluxe“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 22 януари 2014 г. (преписка R 1250/2013-2).

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 175, 10.6.2014 г.


title: Дело C-325/07: Определение на председателя на Съда от 5 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/30

         Определение на председателя на Съда от 5 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-325/07) (1)

   (2008/C 171/52)

      Език на производството: френски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-279/09: Жалба, подадена на 9 юли 2009 г. — Aiello/СХВП — Cantoni ITC (100 % Capri)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/39

         Жалба, подадена на 9 юли 2009 г. — Aiello/СХВП — Cantoni ITC (100 % Capri)
   (Дело T-279/09)
   2009/C 220/83
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Antonino Aiello (Vico Equense, Италия) (представители: M. Coccia, avvocato, L. Pardo, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cantoni ITC SpA (Милано, Италия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Първи апелативен състав на СХВП от 2 април 2009 г., нотифицирано по факс на 14 май 2009 г., постановено по преписка R 1148/2008-1 между Antonino Aiello и Cantoni ITC S.p.A., и като го измени, да отхвърли възражение B 856 163 за регистрацията на марка „100 % CAPRI“ за стоки от класове 3, 18 и 25 (№ 003563848).

               —

               да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството пред Първоинстанционния съд на Европейската общност.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща цифрово-словния елемент „100 % Capri“ (заявка за регистрация № 3 563 848) за стоки от класове 3, 18 и 25.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: CANTONI L.T.C. S.p.A

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общностна и национална фигуративната марка (заявка за регистрация № 2 689 891), съдържаща цифрово-словния елемент „100 % Capri“ за стоки от класове 3, 18 и 25.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация за всички спорни стоки.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 относно марката на Общността, както и на член 50, параграф 1 и член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2868/95 за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 относно марката на Общността (заменен от Регламент № 207/2009).


title: Дело T-399/15: Решение на Общия съд от 19 януари 2017 г. — Morgan & Morgan/EUIPO — Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Morgan & Morgan“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „MMG TRUST MIEMBRO DEL GRUPO MORGAN & MORGAN“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/25

         Решение на Общия съд от 19 януари 2017 г. — Morgan & Morgan/EUIPO — Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
   (Дело T-399/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Morgan & Morgan“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „MMG TRUST MIEMBRO DEL GRUPO MORGAN & MORGAN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 063/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers (Конеляно, Италия) (представители: F. Caricato и F. Gatti, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Crespo Carrillo и C. Martini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Grupo Morgan & Morgan (Панама, Панама)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 7 май 2015 г. (преписка R 1657/2014-1), постановено в производство по възражение между Grupo Morgan & Morgan и Morgan & Morgan International Insurance Brokers.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело C-2/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Италия) на 4 януари 2010 г. — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl и Eolica di Altamura s.r.l./Regione Puglia

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/33

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Италия) на 4 януари 2010 г. — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl и Eolica di Altamura s.r.l./Regione Puglia
   (Дело C-2/10)
   2010/C 63/54
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl и Eolica di Altamura s.r.l.

      Ответник: Regione Puglia

      Преюдициални въпроси

   Съвместими ли с общностното право и по-конкретно с принципите, произтичащи от Директива 2001/77/ЕО (1) и Директива 2009/28/ЕО (2) (в областта на електроенергията от възобновяеми енергийни източници) и от Директива 1979/409/ЕО (3) и Директива 1992/43/ЕО (4) (в областта на опазването на дивите птици и на естествените местообитания), разпоредбите на член 1, алинея 1226, от Закона от 27 декември 2006 г. № 296 във връзка с член 5, първа алинея от Наредба на министерството на околната среда и на опазването на териториите и на морето от 17 октомври 2007 г. и във връзка с член 2, шеста алинея от Регионалния закон на Пулия от 21 октомври 2008 г. № 31, доколкото те налагат абсолютна забрана и без оглед на локализирането на вятърните турбини, които не са предназначени за собствено потребление на територии от значение за Общността (ТЗО) и в специални защитени зони (СЗЗ), част от екологичната мрежа „Натура 2000“, вместо да предвидят извършването на адекватна оценка на последиците за околната среда, която да анализира въздействието на предвиждания проект върху конкретно визираната от тази намеса територия.

      (1)  ОВ L 283, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 36.

      (2)  ОВ L 140, стр. 16.

      (3)  ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77.

      (4)  ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело T-189/06: Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — Arkema France/Комисия (Конкуренция — Картели — Водороден пероксид и натриев перборат — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Носене на отговорност за неправомерното поведение — Задължение за мотивиране — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Глоби — Известие относно сътрудничеството)

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/40

         Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — Arkema France/Комисия
   (Дело T-189/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Водороден пероксид и натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Носене на отговорност за неправомерното поведение - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Принцип на добра администрация - Глоби - Известие относно сътрудничеството)
   2011/C 269/87
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Arkema France SA (Colombes, Франция) (представители: първоначално A. Winckler, S. Sorinas Jimeno и P. Geffriaud, впоследствие S. Sorinas Jimeno и E. Jégou, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Arbault и O. Beynet, впоследствие V. Bottka, P. J. Van Nuffel и B. Gencarelli)

      Предмет

   Като главно искане, молба за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 (ЕО) и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/С-38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото се отнася до жалбоподателя, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Arkema France SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 2.9.2006 г.


title: Дело C-369/16 P: Жалба, подадена на 5 юли 2016 г. от Ирландия срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по дело T-69/06 RENV II: Aughinish Alumina Ltd/Европейска комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/2

         Жалба, подадена на 5 юли 2016 г. от Ирландия срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по дело T-69/06 RENV II: Aughinish Alumina Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-369/16 P)
   (2016/C 371/02)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ирландия (представители: E. Creedon, T. Joyce, P. McGarry, Senior Counsel)

      Други страни в производството: Aughinish Alumina Ltd, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено съдебното решение;

               —

               да бъде отменено решението; (1)

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Ирландия посочва четири основания за настоящата жалба:

               а)

               Общият съд допуснал грешка в правоприлагането в обжалваното съдебно решение, тъй като приел, че принципът на правна сигурност не се прилагал и/или на него не можели да се позовават Ирландия и Aughinish Alumina Ltd, независимо от неоправданото забавяне на Комисията при постановяването на оспорваното решение.

               б)

               Общият съд допуснал грешка в правоприлагането, като приел, че не било налице нарушение на принципа на зачитане на оправданите правни очаквания, макар и да установил, че било несправедливо и неоправдано забавянето от страна на Комисията при извършване на разследването.

               в)

               Общият съд погрешно приел, че разглежданата помощ „била в съответствие със схема за помощи“ съгласно определението по член 1, буква г) от Регламент № 659/1999 на Съвета (2); освен това Общият съд допуснал грешка, като приел, че преклузивният срок по член 15 от Регламент № 659/1999 започвал да тече от датата на всеки извършван от Aughinish Alumina Ltd внос на минерални масла.

               г)

               Общият съд погрешно отказал да уважи жалбата с мотива, че помощта можела да се определи като съществуваща предприсъединителна помощ.

      (1)  Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (нотифицирано под номер C (2005) 4436) (ОВ L 119, стр. 12).

      (2)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1).


title: Дело C-74/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Nógrád Megyei Bíróság — Република Унгария) — PARAT Automotive Cabrio Textiltetöket Gyártó Kft./Adó- és Pénzügyi Ellenörzési Hivata Hatósági Föosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály (Шеста директива ДДС — Присъединяване на нова държава-членка — Данък при субсидирана покупка на стоки за оборудване — Право на приспадане — Изключения, предвидени от национална правна уредба към момента на влизане в сила на Шеста директива — Възможност за държавите-членки да запазят в сила изключения)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/16

         Решение на Съда (четвърти състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Nógrád Megyei Bíróság — Република Унгария) — PARAT Automotive Cabrio Textiltetöket Gyártó Kft./Adó- és Pénzügyi Ellenörzési Hivata Hatósági Föosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Дело C-74/08) (1)

   (Шеста директива ДДС - Присъединяване на нова държава-членка - Данък при субсидирана покупка на стоки за оборудване - Право на приспадане - Изключения, предвидени от национална правна уредба към момента на влизане в сила на Шеста директива - Възможност за държавите-членки да запазят в сила изключения)
   2009/C 141/26
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Nógrád Megyei Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: PARAT Automotive Cabrio Textiltetöket Gyártó Kft.

      Ответник: Adó- és Pénzügyi Ellenörzési Hivata Hatósági Föosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály

      Предмет

   Преюдициално запитване — Nógrád Megyei Bíróság — Тълкуване на член 17 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Национална правна уредба,която ограничава възможността за приспадане на данък при субсидирана покупка на стоки за оборудване до несубсидираната част

      Диспозитив

               1)

               Член 17, параграфи 2 и 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която в случай на субсидирано с публични средства придобиване на стоки допуска приспадане на свързания с него данък върху добавената стойност само до размера на несубсидираната част от това придобиване.

               2)

               Член 17, параграф 2 от Шеста директива 77/388 предоставя на данъчнозадължените лица права, на които те могат да се позоват пред националния съд, за да се противопоставят на национална правна уредба, която е несъвместима с тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело C-127/12: Иск, предявен на 7 март 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/9

         Иск, предявен на 7 март 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-127/12)
   2012/C 126/18
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: W. Roels и F. Jimeno Fernández)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               да се приеме за установено, че като е въвело в областта на даренията и наследството различно данъчно третиране в зависимост от това дали правоприемниците и надарените са местни лица в Испания или са чуждестранни лица, в зависимост от това дали праводателите са местни лица в Испания или са чуждестранни лица и в зависимост от това дали предмет на даренията и подобни прехвърляния са недвижими имоти, които се намират в Испания или извън нейната територия, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по членове 21 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и по членове 28 и 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП),

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               В Испания данъкът върху наследството и даренията е държавен данък и неговата основна уредба се съдържа в Закон 29/87 от 18 декември 1987 г. и в Правилник, утвърден с Кралски указ 1629/1991 от 8 ноември 1991 г. Правомощията по управление и събиране на данъка са прехвърлени на автономните области, макар националната правна уредба да е приложима в определените от нея случаи, основно когато не е налице връзка от материално или лично естество с някоя автономна област.

               2.

               Във всички автономни области, които са упражнили нормотворческите си правомощия във връзка с данъка върху наследството и върху даренията, понесената от данъчноадълженото лице данъчна тежест е значително по-малка в сравнение с наложената с приетото от държавата законодателство, което създава различно данъчно третиране в тази област в зависимост от това дали правоприемниците и надарените са местни лица в Испания или са чуждестранни лица, в зависимост от това дали праводателите са местни лица в Испания или са чуждестранни лица и в зависимост от това дали предмет на даренията и подобни прехвърляния са недвижими имоти, които се намират в Испания или извън нейната територия.

               3.

               Посочената национална правна уредба нарушава членове 21 и 63 ДФЕС и членове 28 и 40 ЕИП.


title: Дело T-633/14: Жалба, подадена на 18 август 2014 г. — Monster Energy/СХВП (Изображение на символ за мир)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/28

         Жалба, подадена на 18 август 2014 г. — Monster Energy/СХВП (Изображение на символ за мир)
   (Дело T-633/14)
   (2015/C 127/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, Съединени американски щати) (представител: P. Brownlow, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността (Изображение на символ за мир) — заявка за регистрация № 1 1 3 63  611

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 11.12.2013 г. по преписка R 1285/2013-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело T-228/08: Иск, предявен на 18 юни 2008 г. — Szomborg/Комисия

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/57

         Иск, предявен на 18 юни 2008 г. — Szomborg/Комисия
   (Дело T-228/08)
   (2008/C 209/103)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Grzegrorz Szomborg (Jastarnia, Полша) (представител: R. Nowosielski, adwokat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Комисията не е спазила задълженията си по член 27 от Регламент (ЕО) № 2187/2005 от 21 декември 2005 година (1), като не е извършила научната оценка на въздействието от използването на определени хрилни мрежи, тройни мрежи и оплитащи мрежи върху китообразните видове и не е представила заключенията пред Европейския парламент и Съвета;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да понесе направените от нея съдебни разноски;

               —

               да се разпореди възстановяване на направените от ищеца съдебни разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно член 27 от Регламент на Съвета № 2187/2005 Комисията е била длъжна до 1 януари 2008 г. да гарантира, че научната оценка на въздействието от използването на определени хрилни мрежи, тройни мрежи и оплитащи мрежи върху китообразните видове е извършена и заключенията са представени пред Европейския парламент и Съвета. Тъй като тази оценка не е извършена в предвидения срок, с писмо от 25 февруари 2008 г. ищецът е поканил Комисията да действа. Тя е отговорила на това искане, че посочената научна оценка все още не е представена поради липса на съдействие от страна на другите изпълнители.
   Тъй като счита, че в настоящия случай неспазването от страна на Комисията на задължението й по член 27 от Регламент (ЕО) № 2187/2005 е безспорно, ищецът предявява настоящия иск за установяване на неправомерно бездействие по член 232 ЕО.

      (1)  Регламент (ЕО) № 2187/2005 на Съвета от 21 декември 2005 година за опазване на рибните ресурси посредством технически мерки в района на Балтийско море, Белти и протока Оресунд, за изменение на Регламент (ЕО) № 1434/98 и отмяна на Регламент (ЕО) № 88/98 (ОВ L 349, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 8, стр. 153).


title: Дело T-190/09: Решение на Общия съд от 9 март 2011 г. — Longevity Health Products/СХВП — Performing Science (5 HTP) ( „Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „5 HTP“ — Абсолютни основания за отказ — Знаци или означения, станали обичайни — Член 7, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Отличителен характер, придобит чрез използване — Член 52, параграф 2 от Регламент № 207/2009“ )

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/11

         Решение на Общия съд от 9 март 2011 г. — Longevity Health Products/СХВП — Performing Science (5 HTP)
   (Дело T-190/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „5 HTP“ - Абсолютни основания за отказ - Знаци или означения, станали обичайни - Член 7, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Отличителен характер, придобит чрез използване - Член 52, параграф 2 от Регламент № 207/2009)
   2011/C 120/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Бахамски острови) (представител: J. E. Korab, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Performing Science LLC (Лас Вегас, Невада, САЩ) (представител: D. Plasser, Rechtsanwalt)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 април 2009 г. (преписка № R 595/2008-4) относно производството за обявяване на недействителност между Performing Science LLC и Longevity Health Products, Inc.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Longevity Health Products, Inc. да понесе съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г.


title: Дело F-45/12: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 3 декември 2012 г. — BT/Комисия (Публична служба — Договорно нает служител — Неподновяване на договора — Недостатъчно мотивирана жалба — Явно недопустима жалба)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/32

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 3 декември 2012 г. — BT/Комисия
   (Дело F-45/12) (1)

   (Публична служба - Договорно нает служител - Неподновяване на договора - Недостатъчно мотивирана жалба - Явно недопустима жалба)
   2013/C 46/63
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: BT (Букурещ, Румъния) (представител: адв. N. Visan)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението на Комисията да не поднови договора на жалбоподателя като договорно нает служител

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като явно недопустима.

               2.

               BT понася направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 200, 7.7.2012 г., стр. 21.


title: Дело T-41/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 13 април 2016 г. — Cyprus Turkish Chamber of Industry и др./Комисия (Обезпечително производство — Производство за регистрация на наименование за произход — „Halloumi“ или „Hellim“ — Отхвърляне на възражение — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/33

         Определение на председателя на Общия съд от 13 април 2016 г. — Cyprus Turkish Chamber of Industry и др./Комисия
   (Дело T-41/16 R)
   ((Обезпечително производство - Производство за регистрация на наименование за произход - „Halloumi“ или „Hellim“ - Отхвърляне на възражение - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2016/C 191/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Никозия, Кипър), Animal Breeders Association (Никозия), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd (Никозия), Süt Ürünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Никозия), и Fatma Garanti (Гюзелюрт, Кипър) (представители: B. O’Connor, solicitor, S. Gubel и E. Bertolotto, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: Lewis, J. Guillem Carrau и P. Aalto)

      Предмет

   Молба на основание 278 и 279 ДФЕС за допускане на временни мерки във връзка с производство за регистрация на сирене под наименованието „halloumi/hellim“ като защитено наименование за произход по силата на Регламент (ЕС) №o1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ, L 343, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-444/09: Жалба, подадена на 29 октомври 2009 г. — La City/СХВП — Bücheler и Ewert (citydogs)

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/34

         Жалба, подадена на 29 октомври 2009 г. — La City/СХВП — Bücheler и Ewert (citydogs)
   (Дело T-444/09)
   2010/C 11/63
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: La City (La Courneuve, Франция) (представител: S. Bénoliel-Claux, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Andreas Bücheler и Konstanze Ewert (Engelskirchen, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 5 август 2009 г. по преписка № R 233/2008-1;

               —

               да се осъди Службата да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Andreas Bücheler и Konstanze Ewert

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „citydogs“ за стоки от класове 16, 18 и 25 (заявка № 4 692 381)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателя

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: френската словна марка „CITY“ за стоки от класове 9, 14, 18 и 25, като възражението е направено срещу регистрацията в класове 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) поради липсата на вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело T-325/07: Жалба, предявена на 3 септември 2007 г. — Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/СХВП (SURFCARD)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/52

         Жалба, предявена на 3 септември 2007 г. — Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/СХВП (SURFCARD)
   (Дело T-325/07)
   (2007/C 269/94)
   Език, на който е изготвен искът: френски
   Страни

      Жалбоподател: Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Страсбург, Франция) (представители: P. Greffe и J. Schouman, avocats)

      Ответник по жалбата: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 14 юни 2007 година по дело R 1130/2006-1, с което се отказва регистрацията във връзка със заявката за марка на Общността „SURFCARD“, заявка № 3 837 564, за част от стоките и услугите от класове 9, 36 и 38;

               —

               да се регистрира заявената марка на Общността „SURFCARD“ № 3 837 564 за всички заявени стоки и услуги.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „SURFCARD“ за стоките и услугите от класове 9, 36 и 38 (заявка № 3 837 564)

      Решение на проверителя: Частичен отказ на регистрацията

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушаване на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета (1), доколкото според жалбоподателя и противно на съображенията от оспорваното решение изразът „SURFCARD“ бил избран произволно и притежавал отличителен характер по отношение на заявените стоки и услуги.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-132/08: Решение на Съда (осми състав) от 30 април 2009 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa (Свободно движение на стоки — Радиооборудване и далекосъобщително крайно оборудване — Взаимно признаване на съответствието — Непризнаване на декларация за съответствие, издадена от производител, установен в друга държава-членка)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/12

         Решение на Съда (осми състав) от 30 април 2009 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Дело C-132/08) (1)

   (Свободно движение на стоки - Радиооборудване и далекосъобщително крайно оборудване - Взаимно признаване на съответствието - Непризнаване на декларация за съответствие, издадена от производител, установен в друга държава-членка)
   2009/C 153/23
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Bíróság

      Страни в главното производство

      Ищец: Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt.

      Ответник: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Fővárosi Bíróság — Тълкуване на член 30 ЕО, на член 8 от Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 1999 година относно радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване и взаимното признаване на тяхното съответствие (ОВ L 91, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 26, стр. 73), както и на член 2, букви д) и е), член 6, параграф 1 и член 8, параграф 2 от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 година относно общата безопасност на продуктите (ОВ L 11, 2002 г., стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 52) — Национална правна уредба, задължаваща вносителят на радиооборудване, което използва честотни ленти, чиято употреба не е хармонизирана в Общността и носи маркировка за съответствие „CE“, да издаде декларация за съответствие съгласно разпоредбите на националното право, дори и въпросното оборудване да се придружава от декларация за съответствие, издадена от производителя, установен в друга държава-членка

      Диспозитив

               1)

               Държавите-членки не могат, по силата на Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 1999 година относно радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване и взаимното признаване на тяхното съответствие, да изискват от лице, което пуска на пазара радиооборудване, да представи декларация за съответствие, след като производителят на посоченото оборудване, чието седалище се намира в друга държава-членка, е поставил маркировка „СЕ“ върху същото и е изготвил декларация за съответствието за този продукт.

               2)

               Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 година относно общата безопасност на продуктите не се прилага, доколкото става въпрос за преценката на въпроси, свързани със задължението на лице да представи декларация за съответствие на радиооборудване. Колкото до правомощието на държавите-членки при предлагането на радиооборудване на пазара да налагат по силата на Директива 2001/95 задължения, различни от представянето на декларация за съответствие, лице, което предлага на пазара даден продукт, би могло да се счита, от една страна, за негов производител само при условията, определени от тази директива в член 2, буква д) от нея, и, от друга страна, за негов дистрибутор само при условията, определени в посочения член 2, буква е). Производителят и дистрибуторът могат да бъдат обвързани само от задължения, които Директива 2001/95 предвижда съответно за всеки от тях.

               3)

               Когато даден въпрос е регламентиран по хармонизиран начин на общностно равнище, всяка свързана с него национална мярка трябва да се преценява с оглед на предписанията на тази мярка за хармонизация, а не с оглед на разпоредбите на членове 28 ЕО и 30 ЕО. В областите, спадащи към Директива 1999/5/ЕО, държавите-членки трябва да се съобразяват изцяло с разпоредбите на тази директива, без да могат да запазват противоречащи национални разпоредби. Когато държава-членка смята, че съответствието с хармонизиран стандарт не гарантира съответствие със съществените изисквания, предвидени в Директива 1999/5, които посоченият стандарт е предназначен да обхване, тази държава-членка е длъжна да следва процедурата по член 5 от тази директива. В замяна на това, в подкрепа на ограничение държава-членка може да изтъква мотиви извън областта, хармонизирана с Директива 1999/5. В подобен случай тя би могла единствено да се позовава на съображенията, посочени в член 30 ЕО, или на императивни изисквания, свързани с обществения интерес.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело C-69/13: Решение на Съда (втори състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale civile di Roma — Италия) — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico (Преюдициално запитване — Държавни помощи — Субсидиране на покупката или на наемането на цифрови декодери — Решение на Комисията, с което схема за помощи се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар — Възстановяване — Изчисляване на сумата, подлежаща на възстановяване — Роля на националния съд — Вземане предвид от националния съд на становищата, изразени от Комисията в рамките на изпълнението на решението ѝ — Принцип на лоялно сътрудничество)

text:
               29.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/17

         Решение на Съда (втори състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale civile di Roma — Италия) — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico
   (Дело C-69/13) (1)

   (Преюдициално запитване - Държавни помощи - Субсидиране на покупката или на наемането на цифрови декодери - Решение на Комисията, с което схема за помощи се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар - Възстановяване - Изчисляване на сумата, подлежаща на възстановяване - Роля на националния съд - Вземане предвид от националния съд на становищата, изразени от Комисията в рамките на изпълнението на решението ѝ - Принцип на лоялно сътрудничество)
   2014/C 93/27
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale civile di Roma

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mediaset SpA

      Ответник: Ministero dello Sviluppo Economico

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunale civile di Roma — Възстановяване на неправомерни държавни помощи — Изчисляване на сумата, подлежаща на възстановяване — Решение на Комисията, с което се установяват критериите за определяне на тази сума — Решение на Съда, с което на националния съд се признава възможността да прецени дали установените от Комисията критерии са подходящи — Обхват на свободата на преценка на националния съд

      Диспозитив

               1.

               За да гарантира изпълнението на решение на Европейската комисия, с което дадена схема за помощи се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда съответните помощи да бъдат възстановени, но не се индивидуализират отделните получатели на тези помощи и не се определят конкретните суми, които трябва да се възстановят, националният съд е обвързан от посоченото решение, но за сметка на това не е обвързан от становищата, изразени от същата институция в рамките на изпълнението на това решение. С оглед обаче на принципа на лоялно сътрудничество, закрепен в член 4, параграф 3 ДЕС, националният съд трябва да вземе предвид тези становища като елемент от преценката в рамките на висящия пред него спор.

               2.

               Когато националният съд определя точните размери на подлежащите на възстановяване помощи, а в решението си, с което дадена схема за помощи се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар, Европейската комисия не е индивидуализирала отделните получатели на съответните помощи и не е определила конкретните суми, които трябва да се възстановят, той може да направи извод — без да поставя под въпрос нито валидността на решението на Европейската комисия, нито задължението за възстановяване на съответните помощи — че подлежащият на възстановяване размер на помощта е равен на нула, ако това следва от изчисленията, направени въз основа на всички наведени пред него относими данни.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.


title: Дело C-354/09: Решение на Съда (осми състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Gaston Schul BV/Staatssecretaris van Financiën (Митнически кодекс на Общността — Член 33 — Митническа стойност на стоките — Включване на митата — Условие на доставка „Delivered Duty Paid“ )

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/11

         Решение на Съда (осми състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Gaston Schul BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-354/09) (1)

   (Митнически кодекс на Общността - Член 33 - Митническа стойност на стоките - Включване на митата - Условие на доставка „Delivered Duty Paid“)
   2010/C 246/17
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gaston Schul BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Предмет

   Тълкуване на член 33, първа алинея, буква е) и на член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Митническа стойност — Договор, който съдържа условие на доставка „Delivered Duty Paid“ и е сключен c предположението, че не се дължи мито — Размер, който не е посочен — Изключване или не на митническата стойност

      Диспозитив

   Предвиденото в член 33 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността условие, според което вносните мита трябва да са „разграничени“ от действително платената или подлежаща на плащане цена на внесените стоки, е изпълнено, когато страните по договора са се споразумели, че тези стоки ще бъдат доставени DDP („Delivered Duty Paid“), и са записали това в митническата декларация, но поради грешка относно преференциалния произход на стоките са пропуснали да посочат размера на вносните мита.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-375/17: Жалба, подадена на 5 юни 2017 г. — Fenyves/EUIPO („Blue“)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/38

         Жалба, подадена на 5 юни 2017 г. — Fenyves/EUIPO („Blue“)
   (Дело T-375/17)
   (2017/C 256/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Klaudia Patricia Fenyves (Hevesvezekény, Унгария) (представител: I. Monteiro Alves, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „BLUE“ — заявка за регистрация № 15 287 907

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 27 март 2017 г. по преписка R 1974/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да препрати заявката за регистрация на Службата, за да извърши регистрацията,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските за производството пред апелативния състав.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-509/10: Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck/Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH (Интелектуална и индустриална собственост — Правна закрила на Общността на сортовете растения — Регламент (ЕО) № 2100/94 — Привилегия на фермера — Понятие за справедливо възнаграждение — Поправяне на претърпяна вреда — Нарушение)

text:
               22.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 287/3

         Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck/Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
   (Дело C-509/10) (1)

   (Интелектуална и индустриална собственост - Правна закрила на Общността на сортовете растения - Регламент (ЕО) № 2100/94 - Привилегия на фермера - Понятие за справедливо възнаграждение - Поправяне на претърпяна вреда - Нарушение)
   2012/C 287/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищци: Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck

      Ответник: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 14, параграф 3 и на член 94, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197), както и на членове 5 и 8 от Регламент (ЕО) № 1768/95 на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно правната закрила на Общността на сортовете растения (OB L 173, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 177) — Закрила от Общността на сортовете растения — Нарушение — Задължение на титуляра на такава закрила да се заплати справедливо възнаграждение и да се поправят претърпените от него вреди — Критерии за определяне на размера на справедливото възнаграждение и размера на вредите

      Диспозитив

               1.

               При определянето на „справедливото възнаграждение“, дължимо по силата на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения, от земеделски производител, който използва материал за размножаване на защитен сорт, получен със засаждане, без да е изпълнил задълженията си по член 14, параграф 3 от този регламент във връзка с член 8 от Регламент № 1768/95 на Комисията от 24 юли 1995 година за установяване на реда и условията за прилагане на дерогацията, предвидена в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2100/94, изменен с Регламент (ЕО) № 2605/98 на Комисията от 3 декември 1998 г., като основа за изчисляване трябва да се приеме размерът на таксата, дължима за лицензираното производство на посевен материал от защитени сортове от съответния растителен вид в същата област.

               2.

               Плащането на обезщетение за разходите, направени за упражняването на контрол върху спазването на правото на титуляря на закрила от Общността на сортове растения, не се взема предвид при изчисляването на „справедливото възнаграждение“, предвидено в член 94, параграф 1 от Регламент № 2100/94.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело C-602/12 P: Решение на Съда (седми състав) от 11 септември 2014 г.  — Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Обжалване — Дъмпинг — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграф 7, буква в), първо тире — Регламент (ЕО) № 2026/97 — Регламент (ЕО) № 91/2009 — Внос на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Разходи за основните вложени материали, които отразяват в голяма степен пазарните стойности — Държавна субсидия за стоманодобивния сектор като цяло — Действие)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/6

         Решение на Съда (седми състав) от 11 септември 2014 г. — Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
   (Дело C-602/12 P) (1)

   ((Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграф 7, буква в), първо тире - Регламент (ЕО) № 2026/97 - Регламент (ЕО) № 91/2009 - Внос на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Разходи за основните вложени материали, които отразяват в голяма степен пазарните стойности - Държавна субсидия за стоманодобивния сектор като цяло - Действие))
   2014/C 409/07
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (представители: Y. Melin и V. Akritidis, адвокати)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и S. Boelaert, подпомагани от G. Berrisch, Rechtsanwalt), Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (представител: J. Bourgeois, адвокат)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Gem-Year Industrial Co. Ltd и Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd да заплатят съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от European Industrial Fasteners Institute AISLB (EIFI) по настоящото производство.

               3)

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 101, 6.4.2013 г.


title: Дело C-572/12: Определение на председателя на Съда от 7 май 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/59

         Определение на председателя на Съда от 7 май 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-572/12) (1)

   2013/C 225/128
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 38, 9.2.2013 г.


title: Дело T-83/07: Иск, предявен на 14 март 2007 г. — Kliq Reïntegratie (в несъстоятелност)/Комисия

text:
               26.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 117/25

         Иск, предявен на 14 март 2007 г. — Kliq Reïntegratie (в несъстоятелност)/Комисия
   (Дело T-83/07)
   (2007/C 117/39)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: г-н Dr. Jean Leon Marcel Groenewegen в качеството си на синдик на дружеството Kliq Reïntegratie B. V. (Amersfoort, Нидерландия)[представители: G. van der Wal и T. Boesman, адвокати]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 19 юли 2006 г. по дело С 30/2005,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение 2006/939/ЕО на Комисията от 19 юли 2006 г. относно помощта за KG Holding NV (1), за която Нидерландия е отправила уведомление.
   Предоставената помощ е помощ за преструктуриране, която Нидерландия е възнамерявала да предостави на KG Holding NV като превърне в собствен капитал на дружеството вече предоставения спасителен заем заедно с дължимите по него лихви. В оспорваното решение Комисията обявява помощта за преструктуриране за несъвместима с единния пазар.
   Комисията e решила също така, че Нидерландия следва да поиска от KG Holding NV и Kliq BV да върнат частта от помощта, предоставена като спасителен заем от страна на KG Holding NV на дъщерното му дружество Kliq BV и превърната в собствен капитал на дружеството, и че Нидерландия в качеството си на кредитор в производството по несъстоятелност следва да впише вземането си срещу KG Holding NV и/или Kliq Reïntegratie при синдика.
   В подкрепа на иска си ищецът на първо място посочва, че Комисията е допуснала грешки в оценката, поради което мотивите на оспорваното решението са непълни и решението противоречи на член 87, параграф 1 ЕО. По-специално Комисията неправилно е решила, че Нидерландия следва да впише при синдика в производството по несъстоятелност вземането си срещу KG Holding NV и Kliq Reïntegratie в размер на 35,75 милиона EUR.
   В тази връзка ищецът посочва, че нидерландската държава няма вземане срещу Kliq Reïntegratie. Освен това Kliq Reïntegratie не е предприятие, което е ползвало държавна помощ и не е посочено от Комисията в решението като такова. Поради това не е налице основание държавата да събира вземане от Kliq Reïntegratie или за прилагането по-специално на № 23, буква г) от Насоките на Общността относно държавната помощ за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (2) по отношение на Kliq Reïntegratie.
   Освен това не е ясно дали в оспорваното решение Комисията приема, че по отношение на KG Holding NV е налице неправомерна помощ в размер на 35,75 милиона EUR, чието връщане Нидерландия следва да поиска, или е налице помощ за спасяване, която Комисията е одобрила на основание № 23, буква г) от Насоките на Общността относно държавната помощ за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднено (3) положение. Освен това, с решението си от 16 декември 2003 г. (4) Комисията се е съгласила сумата да се използва от Kliq Reïntegratie за финансирането на освобождаването на персонал и изкупуването на излишни договори и впоследствие да се ликвидира Kliq Reïntegratie.
   На второ място, Комисията неправилно е пропуснала да установи, че въпросната помощ би могла да засегне конкуренцията и търговията между държавите-членки или поне съображенията й по този въпрос са недостатъчно обосновани.
   На трето място, Комисията неправилно определя, че трябва да се поиска връщането на твърдяната помощ в размер на 35,75 милиона EUR от KG Holding NV и/или Kliq Reïntegratie като тези вземания се впишат в производството по несъстоятелността. Поради несъстоятелността на KG Holding NV, Kliq BV и Kliq Reïntegratie събирането на сумите по помощта е трайно невъзможно и във всички случаи е станало безсмислено, доколкото събирането чрез вписване в производството по несъстоятелност на посочените дружества не е необходимо и дори напълно излишно с оглед прекратяването на нарушаването на конкуренцията.
   На четвърто място, Комисията неправилно е изразила становище и е подложила на неправилна правна квалификация облекчението по договора за контокорентен кредит в размер на 17 милиона EUR, което Нидерландия е предоставила на KG Holding още при основаването му в съответствие с разпоредбите относно държавни помощи и което не е предмет на мярката, подложена на проверка в оспорваното решение.

      (1)  ОВ L 366, стр. 40.

      (2)  ОВ 1999 г., C 288, стр. 2.

      (3)  ОВ 1999 г., C 288, стр. 2.

      (4)  Помощ № 510/2003 — Помощ за спасяване за Kliq Holding NV (ОВ 2004 г., C 33, стр. 8).


title: Дело C-324/17: Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 31 май 2017 година — наказателно производство срещу Иван Гаванозов

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/16

         Преюдициално запитване, отправено от Специализиран наказателен съд (България) на 31 май 2017 година — наказателно производство срещу Иван Гаванозов
   (Дело C-324/17)
   (2017/C 256/14)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Специализиран наказателен съд

      Страна в главното производство

   Иван Гаванозов

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съответна ли е на чл.14 от Директива 2014/41/ПВР (1) за Европейската заповед за разследване по наказателно-правни въпроси национален закон и съдебна практика, които не допускат оспорване на материалноправните основания на съдбното решение за издаване на Европейска заповед за разследване, която има за предмет извършване на претърсване в жилищен и стопански имот и изземване на определени вещи, респективно за допускане на разпит на свидетел — като такова оспорване не е възможно както с пряка жалба срещу съдебното решение, така и с предявяване на отделен иск за присъждане на обезщетение.

               2.

               Предоставя ли чл. 14 ал.2 от Директивата, по непосредствен и пряк начин, право на заинтересованата страна да оспорва съдебното решение за издаване на Европейска заповед за разследване, независимо от липсата на такава процесуална възможност в националното право.

               3.

               Представлява ли заинтересована страна по смисъла на чл.14 ал.4, в светлината на чл.14 ал.2 вр чл.6 т.1 б.„а“ вр чл. 1 ал.4 от Директивата лицето, срещу което е повдигнато наказателно обвинение — ако действието по събиране на доказателства е насочено към трето лице.

               4.

               Представлява ли заинтересована страна по смисъла на чл.14 ал.4 вр ал.2 от Директивата лицето, което обитава или ползва имота, в който се извършва претърсването и изземването; респективно лицето, което ще бъде разпитано като свидетел.

      (1)  OB 2014, L 130, стр. 1


title: Дело T-237/07: Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — CityLine Hungary/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/58

         Определение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — CityLine Hungary/Комисия
   (Дело T-237/07) (1)

   (2008/C 223/104)

      Език на производството: унгарски

   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело C-379/10: Иск, предявен на 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/6

         Иск, предявен на 29 юли 2010 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-379/10)
   ()
   2010/C 301/08
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro и M. Nolin)

      Ответник: Италианска република

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като е изключила всякаква отговорност на италианската държава за вредите, причинени на частноправните субекти от нарушения на правото на Съюза, допуснати от действаща като последна инстанция национална юрисдикция, когато това нарушение е резултат от извършено от тази юрисдикция тълкуване на правните норми или преценка на фактите и доказателствата, и като е ограничила тази отговорност само до случаите на умисъл или груба небрежност по силата на член 2, параграфи 1 и 2 от италиански Закон № 117 от 13 април 1988 г., Италианската република не е изпълнила задълженията си по силата на общия принцип за отговорността на държавите членки за нарушение на правото на Съюза от действаща като последна инстанция юрисдикция на държава членка, който принцип е установен от Съда на Европейския съюз в неговата практика.

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Закон № 117 от 13 април 1988 г. за отговорността за вреди, причинени при изпълнението на съдебните функции и гражданската отговорност на магистратите, изключва всякаква отговорност на италианската държава за вредите, причинени на частноправните субекти от нарушения на правото на Съюза, допуснати от действаща като последна инстанция национална юрисдикция, когато това нарушение е резултат от извършено от тази юрисдикция тълкуване на правните норми или преценка на фактите и доказателствата. Освен това законът ограничава тази отговорност само до случаите на умисъл или груба небрежност.
   В Решението по дело Traghetti (1) Съдът е заключил, че:

      „Общностното право не допуска национална правна уредба, с която се изключва по принцип отговорността на държава членка за причинени на частноправните субекти вреди от нарушения на общностното право, допуснати от действаща като последна инстанция юрисдикция, поради това че съответното нарушение е резултат на извършено от тази юрисдикция тълкуване на правните норми или преценка на фактите и доказателствата.
      Общностното право не допуска също и национална правна уредба, с която се ограничава възможността за ангажиране на тази отговорност само до случаите, в които съдията е допуснал нарушението умишлено или поради груба небрежност, ако в резултат на това ограничаване се изключва възможността за ангажиране на отговорността на съответната държава членка в други случаи на явно нарушение на приложимото право, като посоченото в точки 53—56 от Решение от 30 септември 2003 г. по дело Köbler (2)“.

   Следователно Съдът е приел, че Закон № 117 е несъвместим с неговата собствена съдебна практика. Понастоящем последната е действаща и приложима. Следователно е налице несъвместимост с практиката на Съда.

      (1)  C-173/03, Recueil, стр. I — 5177.

      (2)  C-224/01, Recueil, стp. I — 10239.