title: Дело T-492/13: Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — Schmidt Spiele/СХВП (изображение на дъска за игра)

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/48

         Жалба, подадена на 13 септември 2013 г. — Schmidt Spiele/СХВП (изображение на дъска за игра)
   (Дело T-492/13)
   2013/C 325/77
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schmidt Spiele GmbH (Берлин, Германия) (представител: T. Sommer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 3 юли 2013 г. по преписка R 1767/2012-1,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски,

               —

               да определи дата за съдебно заседание.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която съдържа изображение на дъска за игра за стоки и услуги от класове 9, 16, 28 и 41 —заявка за марка на Общността № 10 592 103.

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-193/10: Определение на Съда (осми състав) от 9 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Тарифно класиране — Мултимедиен MP3 плейър — Позиция 8521 — Апарати за записване или възпроизвеждане на образ и звук)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/16

         Определение на Съда (осми състав) от 9 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg
   (Дело C-193/10) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Мултимедиен MP3 плейър - Позиция 8521 - Апарати за записване или възпроизвеждане на образ и звук)
   2011/C 63/29
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: KMB Europe BV

      Ответник: Hauptzollamt Duisburg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Тълкуване на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменено с Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година (ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3) — MP3 плейър (MP3 Media Player) — Устройство с ограничена способност да възпроизвежда неподвижни и видео образи, чиято основна функция е възпроизвеждането на звук — Класиране в позиция 8519 („апарати за записване и възпроизвеждане на звук“) или 8521 („апарати за записване или възпроизвеждане на образ и звук“) от Комбинираната номенклатура

      Диспозитив

   Позиция 8521 от Комбинираната номенклатура, включена в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в нея не могат да се класират мултимедийни MP3 плейъри като разглежданите в главното производство, за които запитващата юрисдикция е установила, че основната им функция, характеризираща съвкупността от такива устройства, се състои в записване и възпроизвеждане на звуци.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело T-39/02: Определение на Първоинстанционния съд от 8 февруари 2007 г. — Banca Intesa Banca Commerciale italiana/Комисия

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/53

         Определение на Първоинстанционния съд от 8 февруари 2007 г. — Banca Intesa Banca Commerciale italiana/Комисия
   (Дело T-39/02) (1)

   (2007/C 82/110)

      Език на производството: италиански

   Председателят на четвърти разширен състав разпореди заличаване на делото от регистъра.

      (1)  ОВ C 109, 4.5.2002 г.


title: Дело F-66/07: Иск, предявен на 3 юли 2007 г. — Dubus и Leveque/Комисия

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/54

         Иск, предявен на 3 юли 2007 г. — Dubus и Leveque/Комисия
   (Дело F-66/07)
   (2007/C 199/104)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Charles Dubus (Kraainem, Белгия) и Jean Leveque (Wattignies la Victoire, Фрaнция) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия на европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отменят взетите решения да не се включва името на ищеца в списъка на повишените лица за повишение от C*2 на C*3 за г-н Dubus и от B*7 на B*8 за г-н Leveque, „Процедура за повишаване 2006 г.“ и следователно решенията да не бъдат повишени, публикувани в Административен бюлетин № 55-2006 от 17 ноември 2006 г.,

               —

               да се осъди ответника да заплати сумата в размер на 25 000 EUR [еуро], под условие за увеличаване и/или намаляване в хода на производството, като обезщетение за имуществени и неимуществени вреди и вреди на кариерата на ищците,

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищците изтъкват правни основания много подобни на тези, изтъкнати по дело F-58/07, чието обявление е публикувано в същия брой на Официален вестник на Европейския съюз.


title: Дело T-434/15: Жалба, подадена на 27 юли 2015 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет

text:
               5.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/19

         Жалба, подадена на 27 юли 2015 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет
   (Дело T-434/15)
   (2015/C 328/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Техеран, Иран); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Техеран); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Техеран); Khazar Sea Shipping Lines (Свободна зона, Анзали, Иран); Rahbaran Omid Darya Ship Management Co. (Техеран); Irinvestship Ltd (Лондон, Обединено кралство); and IRISL Europe GmbH (Хамбург, Германия) (представители: M. Taher, Solicitor и M. Malek, QC и R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да осъди Съвета да заплати обезщетение на жалбоподателите в размер, който да бъде определен в хода на производството, но не по-малко от 57 1 0 40  504 USD, заедно с дължимата лихва, и

               —

               да осъди Съвета да заплати разноските на жалбоподателите.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат едно основание, с което твърдят, че наложените им от Съветът на ЕС ограничителни мерки представляват достатъчно сериозно нарушение на задълженията, чиято цел е да бъдат предоставени определени права на жалбоподателите, поради което следва да се ангажира извъндоговорната отговорност на ЕС. Това нарушение е причинило пряко значителни имуществени и неимуществени вреди на жалбоподателите, за които те имат право на обезщетение.


title: Дело F-42/14: Жалба, подадена на 6 май 2014 г.  — ZZ/Комисия

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/45

         Жалба, подадена на 6 май 2014 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-42/14)
   2014/C 212/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което на жалбоподателя е наложена санкция понижаване с три стъпки поради нарушаване на забраната за получаване на семейни обезщетения едновременно по реда на националното право и по реда на Правилника за длъжностните лица

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, прието от ОН на 24 юни 2013 г., с което на жалбоподателя се налага санкция понижаване с три стъпки,

               —

               ако е необходимо, да се отмени решението, прието от ОН на 24 януари 2014 г. и връчено на жалбоподателя на 27 януари 2014 г., с което е отхвърлена жалбата, подадена от последния по административен ред,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-382/09: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāta (Република Латвия) на 28 септември 2009 г. — SIA Stils Met/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/19

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāta (Република Латвия) на 28 септември 2009 г. — SIA Stils Met/Valsts ieņēmumu dienests
   (Дело C-382/09)
   2009/C 297/26
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Ищец: SIA Stils Met

      Ответник: Valsts ieņēmumu dienests

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли кодовете по ТАРИК 7312108219, 7312108419, 7312108619 да се тълкуват в смисъл, че стоманени изделия с напречно сечение с посочените размери — въжета и кабели — без покритие или само поцинковани, по-специално от легирана стомана (но не от неръждаема стомана), които не са внесени от Молдова, нито от Мароко, е трябвало да бъдат класирани по тези кодове през 2004 г. и 2005 г., независимо от химическия им състав?

               2.

               Трябва ли член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 (1) на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност, да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на санкция (глоба), равна на общия размер на антидъмпинговите мита, която се предвижда от законодателството на съответната държава (член 32, параграф 2 от латвийския закон за данъците и таксите) в случай на нарушаване на данъчния закон.

      (1)  ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.


title: Дело T-96/10: Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Rütgers Germany и др./ECHA (REACH — Идентифициране на антраценовото масло (антраценова паста) като пораждащо сериозно безпокойство вещество — Жалба за отмяна — Акт, подлежащ на обжалване — Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение — Пряко засягане — Допустимост — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/31

         Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Rütgers Germany и др./ECHA
   (Дело T-96/10) (1)

   (REACH - Идентифициране на антраценовото масло (антраценова паста) като пораждащо сериозно безпокойство вещество - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение - Пряко засягане - Допустимост - Равно третиране - Пропорционалност)
   2013/C 114/49
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Германия), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Белгия), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Чешка република), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Дания) и Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Обединеното кралство) (представители: първоначално K. Van Maldegem, R. Cana, avocats, и P. Sellar, solicitor, впоследствие K. Van Maldegem и R. Cana)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: M. Heikkilä и W. Broere, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на публикуваното на 13 януари 2010 г. решение на ECHA, с което в съответствие с член 59 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в L 36/84 от 5.2.2009 г. и L 118/89 от 12.5.2010 г.) антраценовото масло (антраценова паста) (ЕО № 292-603-2) е идентифицирано като вещество, отговарящо на критериите по член 57 от посочения регламент

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S и Koppers UK Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело F-8/08: Жалба, подадена на 22 януари 2008 г. — Renier/Комисия

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/50

         Жалба, подадена на 22 януари 2008 г. — Renier/Комисия
   (Дело F-8/08)
   (2008/C 171/98)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Colette Renier (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и E. Marchal, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет и описание на спора
   Отмяна на индивидуалното решение от 11 април 2007 г., с което срокът на договора на жалбоподателя като договорно нает служител, е ограничен за периода между 16 април 2007 г. и 15 декември 2008 г. и искане за присъждане на обезщетение за претърпените вреди.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено решението на Комисията от 11 април 2007 г., в частта, в която срокът на договора на жалбоподателя като договорно нает служител, е ограничен за периода между 16 април 2007 г. и 15 декември 2008 г.,

               —

               да бъде осъдена Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-120/13: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 10 септември 2014 г. — KE (*)/ERA (Публична служба — Срочно нает служител — Неподновяване на срочен договор — Служители на агенция — Намаление на броя на служителите — Многогодишна финансова рамка на ERA — Премахване на две длъжности в щатното разписание — Спазване на основните формалности — Право на изслушване — Вътрешни правила — Интерес на службата)

text:
                  10.11.2014

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 395/66

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 10 септември 2014 г. —  KE (*1)/ERA
         (Дело F-120/13) (1)

         ((Публична служба - Срочно нает служител - Неподновяване на срочен договор - Служители на агенция - Намаление на броя на служителите - Многогодишна финансова рамка на ERA - Премахване на две длъжности в щатното разписание - Спазване на основните формалности - Право на изслушване - Вътрешни правила - Интерес на службата))
         (2014/C 395/80)
         Език на производството: френски

            Страни

            Жалбоподател: KE (*1) (представител: S. A. Pappas, адвокат)

            Ответник: Европейска железопътна агенция (представители: G. Stärkle, B. Wägenbaur, адвокат)

            Предмет на делото

         Искане за отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя като срочно нает служител

            Диспозитив на решението

                     1)

                     Отхвърля жалбата.

                     2)

                     Осъжда Европейската железопътна агенция да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати половината от разноските на  KE (*1).

                     3)

                      KE (*1) понася половината от направените от нея съдебни разноски.

            (*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

            (1)  ОВ C 45, 15.2.2014 г., стр. 47


title: Дело C-253/09: Решение на Съда (първи състав) от 1 декември 2011 г. — Комисия/Република Унгария (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на хора — Свобода на установяване — Закупуване на недвижим имот, предназначен да бъде последващо основно жилище — Определяне на данъчната основа за данъка, събиран при придобиване на собственост върху недвижими имоти — Приспадане от стойността на придобитото жилище на стойността на продаденото жилище — Изключване на това приспадане, ако продаденото жилище не се намира на националната територия)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/3

         Решение на Съда (първи състав) от 1 декември 2011 г. — Комисия/Република Унгария
   (Дело C-253/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на хора - Свобода на установяване - Закупуване на недвижим имот, предназначен да бъде последващо основно жилище - Определяне на данъчната основа за данъка, събиран при придобиване на собственост върху недвижими имоти - Приспадане от стойността на придобитото жилище на стойността на продаденото жилище - Изключване на това приспадане, ако продаденото жилище не се намира на националната територия)
   2012/C 32/05
   Език на производството: унгарски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и K. Talabér-Ritz)

      Ответник: Република Унгария (представители: R. Somssich и Z. Feh)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения — Нарушение на членове 18, 39 и 43 ЕО, както и на членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП — Национална правна уредба относно данъка, събиран при придобиване на собственост, която при определянето на данъчната основа за него поставя в зависимост възможността да се приспадне от стойността на придобитото жилище стойността на продаденото жилище от условието последното да се намира на националната територия

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 26.9.2009 г.


title: Дело C-394/13: Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република) на 11 юли 2013 г. — Ministerstvo práce a sociálních věcí/Mgr. K. B.

text:
               7.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/36

         Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република) на 11 юли 2013 г. — Ministerstvo práce a sociálních věcí/Mgr. K. B.
   (Дело C-394/13)
   2013/C 260/66
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud (Чешка република)

      Страни в главното производство

      Касатор: Ministerstvo práce a sociálních věcí

      Ответник по касационната жалба: Mgr. K. B.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 76 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността да се тълкува в смисъл, че при обстоятелствата по разглежданото дело, а именно това, че жалбоподателката, нейният съпруг и детето ѝ живеят във Франция, където съпругът работи, където се намира центърът на техните интереси и където жалбоподателката е получила изцяло семейните обезщетения PAJE (prestation d’accueil du jeune enfant [обезщетение за отглеждане на малко дете]), Чешката република е компетентна държава за изплащането на семейни обезщетения — помощ за отглеждане на дете?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: следва ли преходните разпоредби на Регламент (ЕО) № 883/2004 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност да се тълкуват в смисъл, че възлагат задължение за Чешката република да изплати семейно обезщетение след 30 април 2010 г., макар да е възможно понятието компетентна държава да бъде повлияно, считано от 1 май 2010 г., от новото определение на понятието „пребиваване“, съдържащо се в Регламент (ЕО) № 987/2009 (3) на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност (членове 22 и следващи)?

               3.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: следва ли Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност да се тълкува в смисъл, че при обстоятелствата по разглежданото дело Чешката република, считано от 1 май 2010 г. е компетентна държава за изплащането на семейно обезщетение?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.

      (2)  ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82.

      (3)  ОВ L 284, 30.10.2009 г., стр. 1.


title: Дело T-514/11: Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — i-content/СХВП — Decathlon (BETWIN)

text:
               3.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/21

         Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — i-content/СХВП — Decathlon (BETWIN)
   (Дело T-514/11)
   2011/C 355/39
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Берлин, Германия) (представител: A. Nordemann, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Decathlon SA (Villeneuve d'Ascq, Франция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), постановено на 30 юни 2011 г. по преписка R 1816/2010-1, и да се отхвърли възражение № B 001494205;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „BETWIN“, по-специално за стоки от класове 25, 26 и 28 — заявка за марка на Общността № 7281652

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността № 6780951 на фигуративната марка „bTwin“, по-специално за стоки от класове 25 и 28; регистрация на френска марка № 23191414 на фигуративната марка „bTwin“, inter alia за стоки от клас 25; регистрация на френска марка № 99822017 на фигуративната марка „bTwin“, inter alia за стоки от клас 28

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, доколкото апелативният състав погрешно е приел, че разглежданите марки са били объркващо сходни.


title: Дело F-84/06: Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/28

         Иск, предявен на 5 юни 2007 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-84/06)
   (2007/C 235/52)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението, с което се отхвърля искането от 20 юни 2005 г., изпратено от ищеца на 21 юни 2005 г. на Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема на Европейската общност;

               —

               при необходимост да се отмени списъкът с възстановените разноски от 18 юли 2005 г.;

               —

               при необходимост да се отмени мълчаливото решение на органа по назначаването, с което се отхвърля жалбата на ищеца от 23 декември 2005 г.;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца допълнителната сума, необходима за покриване на 100 % от направените от него медицински разходи, като възстановяване, каквото същият иска съгласно общата здравноосигурителна схема към 20 юни 2005 г., или разликата между вече изплатеното на ищеца обезщетение за медицинските разходи и 100 % от направените медицински разходи, т.е сумата от 89,56 EUR, като обезщетение за вредите, произтичащи от противоправното поведение на ответника спрямо ищеца, или такава по-висока или по-ниска сума, каквато Съдът на публичната служба определи по справедливост на едното или на двете от посочените основания;

               —

               да се осъди ответникът да заплати на ищеца лихви за забава в размер на 10 % годишно, при условията на годишна капитализация, считано от 21 юни 2005 г. до извършване на плащането, или в размера, включително с капитализация, и с началната дата, определени по справедливост от Съда на публичната служба, върху сумата от 89,56 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена по справедливост от Съда на публичната служба като възстановяване на допълнителната сума, необходима за покриване на 100 % от медицинските разходи;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на своите доводи ищецът привежда следните три правни основания:

               1)

               Пълна липса на мотиви, дължаща се също и на абсолютното отсъствие на действия по събирането на доказателства, доколкото не било ясно защо Общността не признава на ищеца възстановяването на неговите медицински разходи в размер на 100 %, а само частично. Освен това било ясно, че администрацията не е разследвала надлежно случая, свързан с искането на ищеца от 20 юни 2005 г., при необходимост като вземе предвид цялата информация, която той е представил;

               2)

               обективна противоправност, тъй като патологичното състояние на ищеца било от такова естество, че по смисъла и с оглед целите на член 72 от Правилника за персонала за него се пораждало правото на възстановяване на медицинските разходи в размер на 100 %;

               3)

               нарушение на задължението за дължима грижа и за добро управление, тъй като от фактите по делото се оказвало, че ответникът не отчел надлежно интересите на ищеца и причинил множество свързани помежду си действия и обстоятелства, които, предвид сериозната им противоправност и значителния период от време, през който са се осъществявали, представлявали нарушение на посочените задължения, от които второто, освен това, е предвидено в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело C-170/08: Решение на Съда (пети състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven, Нидерландия) — H.J. Nijemeisland/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Обща селскостопанска политика — Говеждо и телешко месо — Регламент (ЕО) № 795/2004 — Член 3а — Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи — Единно плащане — Определяне на референтната сума — Намаления и изключвания)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/18

         Решение на Съда (пети състав) от 11 юни 2009 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven, Нидерландия) — H.J. Nijemeisland/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Дело C-170/08) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Говеждо и телешко месо - Регламент (ЕО) № 795/2004 - Член 3а - Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи - Единно плащане - Определяне на референтната сума - Намаления и изключвания)
   2009/C 180/30
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: H.J. Nijemeisland

      Ответник: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Предмет

   Преюдициално запитване — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Тълкуване на член 3а от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 193) и на член 2, букви с) и т) от Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията от 11 декември 2001 година, установяващ подробни правила за прилагането на интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи на Общността, установени с Регламент (ЕИО) № 3508/92 на Съвета (ОВ L 327, стр. 11) — Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи — Единно плащане — Определяне на референтната сума — Намаления и изключвания

      Диспозитив

   Член 3а от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, изменен с Регламент (ЕО) № 1974/2004 на Комисията от 29 октомври 2004 година, трябва да се тълкува в смисъл, че намаленията и изключванията, основани на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, не трябва да се вземат предвид при изчисляването, предвидено в член 37, параграф 1 от Регламент № 1782/2003.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело T-791/16: Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — Real Madrid Club de Fútbol/Комисия

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/52

         Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — Real Madrid Club de Fútbol/Комисия
   (Дело T-791/16)
   (2017/C 014/62)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Real Madrid Club de Fútbol (Мадрид, Испания) (представители: J. Pérez-Bustamante и F. Löwhagen, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да обяви настоящата жалба за допустима.

               —

               Да отмени изцяло решението на Комисията от 4 юли 2016 г., постановено по преписка SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN).

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В решението, обжалвано в настоящото производство, Комисията е счела прехвърляне на терени между Real Madrid CF и Община Мадрид за държавна помощ, доколкото терените, предмет на сделката, са били надценени на стойност 18,4 милиона EUR.
   Обжалваното решение се основава на нарушението от страна на Община Мадрид на Конвенцията за изпълнение от 1998 г., по силата на която тя се задължила да прехвърли на Real Madrid CF парцел B-32, намиращ се в Las Tablas. Община Мадрид и Real Madrid CF са уредили това положение със Споразумение за сделка от 2011 г., по силата на което Real Madrid CF получава обезщетение под формата на прехвърляне на горепосочените терени.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание, изведено от нарушението на член 107, параграф 1 ДФЕС.

                           —

                           В тази връзка жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явни грешки като е приела, че споразумението от 2011 г. е предоставило икономическо предимство на жалбоподателя и следователно е представлявало държавна помощ в негова полза. Със споразумението от 2011 г. Община Мадрид се ограничила да признае своята отговорност за неизпълнението на Конвенцията от 1998 г. Освен това при прилагането на принципа на частен оператор в условията на пазарна икономика Комисията не взела предвид, че алтернативите на Споразумението от 2011 г., като например съдебно призоваване, са щели да бъдат много по-скъпи за общината.

               2.

               Второ основание, изведено от нарушението на член 107, параграф 1 ДФЕС, както и на общия принцип на добра администрация.

                           —

                           В тази връзка жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала сериозни грешки в преценката като е основала своето заключение на лишено от доказателствена стойност експертно становище, и е отхвърлила останалите включени в преписката оценки на парцел B-32, без да поиска мнението на собствения си оценител или на друг експерт с релевантна квалификация.

               3.

               Трето основание, изведено от нарушението на член 107, параграф 1 и член 296 ДФЕС, както и на принципа на добра администрация към момента на определянето на стойността на обезщетението, предоставено на Real Madrid FC по силата на Споразумението от 2011 г.

                           —

                           В тази връзка жалбоподателят твърди, че Комисията не е оценила стойността на прехвърлените в качеството на обезщетение недвижими имоти на жалбоподателя по силата на Споразумението от 2011 г., а е приложила без да посочи мотиви за това и без да оспори подробно развитите от жалбоподателя доводи по този въпрос, стойността, която Общината им е определила, въпреки че самата Комисия е отхвърлила открито други оценки (като тази на парцел B-32), направени от Общината въз основа на същата методология.


title: Дело F-82/10: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Nolin/Комисия (Публична служба — Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и на другите служители — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/54

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юни 2011 г. — Nolin/Комисия
   (Дело F-82/10) (1)

   (Публична служба - Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и на другите служители - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2011/C 252/117
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Michel Nolin (Брюксел, Белгия) (представител: адв. M. Velardo, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: г-н G. Berscheid и г-н D. Martin)

      Предмет

   Искане за отмяна на фиша за регулиране на заплатата на жалбоподателя за периода юли—декември 2009 г. и на фиша му за заплата 01/2010 г., изготвени в рамките на годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и на другите служители въз основа на Регламент (ЕС, Евратом) № 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата F-82/10, Nolin/Комисия.

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г., стр. 38.


title: Дело C-187/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Rechtbank Zutphen (Нидерландия) на 3 април 2007 г. — Наказателно производство срещу Dirk Endendijk

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/9

         Искане за преюдициално заключение, направено от Rechtbank Zutphen (Нидерландия) на 3 април 2007 г. — Наказателно производство срещу Dirk Endendijk
   (Дело C-187/07)
   (2007/C 129/15)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Rechtbank Zutphen
   Страна в главното производство
   Dirk Endendijk
   Преюдициални въпроси

               1)

               Как следва да се тълкува понятието „връзване “по смисъла на Директива 1991/629/ЕИО (1) във връзка с Решение 97/182/ЕО (2)?

               2)

               В тази връзка от значение ли са материалът, дължината и преследваната с вързването цел?

      (1)  Директива на Съвета от 19 ноември 1991 г. относно определяне на минималните стандарти за защита на телетата (1991/629/ЕИО) (ОВ L 340 стр. 28; Специално издание на български език 2007 г., глава 3, том 10, стр. 193).

      (2)  Решение на Комисията от 24 февруари 1997 г., с което се изменя Приложението към Директива 1991/629/ЕИО (ОВ L 76, стр. 30).


title: Дело C-17/07 P: Жалба, подадена на 22 януари 2007 г. от Wineke Neirinck срещу Решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 ноември 2006 г. по дело T-494/04, Neirinck/Комисия

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/15

         Жалба, подадена на 22 януари 2007 г. от Wineke Neirinck срещу Решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 ноември 2006 г. по дело T-494/04, Neirinck/Комисия
   (Дело C-17/07 P)
   (2007/C 95/26)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: г-жа Wineke Neirinck (представители: G. Vandersanden, L. Levi, адвокати)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall, D. Martin)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 14 ноември 2006 г. по дело T-494/04;

               —

               следователно, да се уважат исканията на жалбоподателя, представени в първоинстанционното производство, а именно:

                           —

                           да се отмени решението, с което жалбоподателят се е запознал на 4 март 2004 г., на събранието на Отдел OIB.1 (Служба за инфраструктура и логистика в Брюксел — Изпълнение на политиката, свързана с недвижимото имущество) и с което се назначава друг кандидат на длъжността юрист в сектора на политиката, свързана с недвижимото имущество, в рамките на OIB, за която жалбоподателят е кандидатствал (Решение, с което M. DS. се назначава като служител със спомагателни функции и Решение същата да не се назначава в качество на служител със спомагателни функции);

                           —

                           да се отмени Решението от 9 март 2004 г., с което жалбоподателят е уведомен за отхвърлянето на кандидатурата му;

                           —

                           да се отмени следващото Решение от 27 април 2004 г., с което жалбоподателят е уведомен, че не е положил успешно устния изпит в рамките на процедурата по назначаване на договорно нает служител, и да се отмени решението от същата дата, с което се назначава M. D.S.;

                           —

                           във всички случаи, да се присъди сумата от 30 000 еуро като обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя, като същата се определя неокончателно, ex aequo et bono;

               —

               да се осъди ответната страна да заплати съвкупността от разноските във връзка с първоинстанционното производство и с производството по обжалване.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква шест основания.
   В първото си основание жалбоподателят твърди, на първо място, че като е обявил за недопустим първия пункт от исканията му за отмяна, Първоинстанционният съд не се е съобразил с изискванията за допустимост на иска, предявен на основание член 236 ЕО, както и членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица и, по-специално, с понятието за правен интерес. Решението, с което M. D.S. се назначава като служител със спомагателни функции преди 1 май 2004 г., всъщност имало за последица, от една страна, увеличаване на броя на кандидатите в процедурата по подбор на договорно наети служители за заеманата от жалбоподателя длъжност и, от друга страна, невъзможността на последния да се предостави договор за срочно нает служител, което ясно подчертавало интереса му от отмяна на това решение.
   Във второто си основание жалбоподателят изтъква още, че Първоинстанционният съд е нарушил общото си задължение за излагане на мотиви, като е счел, че съдържащите се в Решението от 27 април 2004 г. съображения могат да се приемат за начални мотиви, а допълнителните пояснения, направени в хода на производството, компенсират първоначалната непълнота на мотивите. От една страна, Решението от 27 април 2004 г. действително не съдържало никакви мотиви относно специфичното положение на жалбоподателя и не посочвало никакво конкретно обстоятелство или известно за жалбоподателя съображение, които биха му позволили да разбере значението на това решение. От друга страна, подобно отсъствие на мотиви не могло да се поправи с поясненията, направени от компетентния орган след предявяване на иска, тъй като би нарушило правото на защита, както и принципа на равенство на страните пред общностния съдия.
   В третото си основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд погрешно е тълкувал доказателствата, като е заключил в точка 105 от обжалваното решение, че процедурата по подбор не се основава на сравнително съпоставяне на заслугите на кандидатите. Това заключение всъщност било в противоречие както с писмените изявления на ответната страна, така и с определени части от обжалваното решение, в които самият Първоинстанционен съд изрично споменавал сравнително съпоставяне на заслугите на кандидатите в рамките на една и съща процедура по назначаване.
   В четвъртото основание жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд отново е тълкувал доказателствата погрешно и не се е съобразил с понятието за злоупотреба с процесуални правомощия, като е отсъдил, че представените от жалбоподателя доказателства не установяват наличието на злоупотреба с процесуални правомощия или на нарушение на интереса на службата. Обратно, изложената от жалбоподателя съвкупност от фактори давала последователни и релевантни индикации за наличие на злоупотреба с процесуални правомощия, доколкото, макар и ответната страна да е провела две отделни процедури, длъжността, чието заемане се цели, била идентична, което отразявало волята на ответната страна да облагодетелства M. D.S., за да заеме длъжността на жалбоподателя след 30 април 2004 г.
   В петото основание жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд не се е съобразил с понятията за интерес на службата и явна грешка в преценката, като е приел, че процедурата по подбор на договорно наети служители е била спазена и следователно, отказва да упражни контрол по отношение на преценката, направена от комисията по подбора относно устния изпит на жалбоподателя.
   В шестото основание жалбоподателят твърди, на последно място, че Първоинстанционният съд е нарушил принципите за оказване на съдействие и за добро управление.


title: Дело C-381/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Car Trim GmbH/KeySafety Systems Srl (Съдебна компетентност по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 5, точка 1, буква б) — Компетентност в договорната област — Определяне на мястото на изпълнение на задължението — Критерии за разграничаване между продажба на стоки и предоставяне на услуги )

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 25 февруари 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Car Trim GmbH/KeySafety Systems Srl
   (Дело C-381/08) (1)

   (Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Член 5, точка 1, буква б) - Компетентност в договорната област - Определяне на мястото на изпълнение на задължението - Критерии за разграничаване между „продажба на стоки“ и „предоставяне на услуги“)
   2010/C 100/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Car Trim GmbH

      Ответник: KeySafety Systems Srl

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 5, точка 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Договор за доставка на стоки, които трябва да се произведат, съдържащ и указания от възложителя на поръчката относно придобиването, преработката и доставката на стоките, които трябва да се произведат, включително осигуряване на качеството на производството, надеждността на доставката и административната обработка на поръчката — Критерии за отграничаване на продажба на стоки от предоставяне на услуги — Определяне на местоизпълнението на задължението при продажба с експедиране

      Диспозитив

               1.

               Член 5, точка 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че договорите с предмет доставка на стоки, които предстои да бъдат изработени или произведени — дори когато купувачът е определил някои изисквания относно получаването, преработката и доставката на тези стоки, без да е доставил материалите, и когато доставчикът е отговорен за качеството и за съответствието на стоката с договора — трябва да се квалифицират като „продажба на стоки“ по смисъла на член 5, точка 1, буква б), първо тире от този Регламент.

               2.

               Член 5, точка 1, буква б), първо тире от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че при дистанционна продажба мястото, където съгласно договора стоките са доставени или е трябвало да бъдат доставени, трябва да се определи въз основа на разпоредбите на този договор. Ако на тази база мястото на доставка е невъзможно да се определи, без да се направи позоваване на приложимото за договора материално право, това място е там, където е извършено физическото предаване на стоките, посредством което купувачът е придобил или е трябвало да придобие право на ефективно разпореждане с тези стоки в крайното местоназначение на сделката по продажба.

      (1)  ОВ C 301 от 22.11.2008 г.


title: Дело C-100/13: Решение на Съда (десети състав) от 16 октомври 2014 г.  — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Свободно движение на стоки — Правна уредба на държава членка, съгласно която някои строителни продукти с маркировка за съответствие „CE“ трябва да отговарят на допълнителни национални стандарти — Списъци с правила в областта на строителството ( „Bauregellisten“ ))

text:
               22.12.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/5

         Решение на Съда (десети състав) от 16 октомври 2014 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-100/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на стоки - Правна уредба на държава членка, съгласно която някои строителни продукти с маркировка за съответствие „CE“ трябва да отговарят на допълнителни национални стандарти - Списъци с правила в областта на строителството („Bauregellisten“)))
   (2014/C 462/08)
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Wilms и G. Zavvos)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и K. Petersen)

      Диспозитив

               1)

               Като посредством списъците с правила в областта на строителството, предвидени в приетите от Länder Строителни кодекси, е наложила допълнителни изисквания за ефективния достъп до пазара и тяхното използване на германска територия по отношение на строителните продукти, обхванати от хармонизирани стандарти EN 681-2:2000, „Еластомерни уплътнители. Изисквания за материалите на уплътнители за свързване на тръби за водопровод и канализация. Част 2: Термопластични еластомери“, EN 13162:2008, „Топлоизолационни продукти за сгради. Продукти от минерална вата (MW), произведени в заводски условия. Изисквания“, и EN 13241-1, „Врати за промишлени и търговски сгради и за гаражи. Стандарт за продукт. Част 1: Продукти, без характеристики за защита от огън или димозащита“, обозначени с маркировка „CE“, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 2 и член 6, параграф 1 от Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 114, 20.4.2013 г.


title: Дело C-350/08: Иск, предявен на 29 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Литва

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/9

         Иск, предявен на 29 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Литва
   (Дело C-350/08)
   (2008/C 247/16)
   Език на производството: литовски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Steiblytė и M. Šimerdová)

      Ответник: Република Литва
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като оставя в сила националното разрешение за търговия с лекарствения продукт „Grasalva“, Република Литва не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 и раздел 4 от част II на приложение I към Директива 2001/83/ЕО (1), изменена с Директива 2003/63/ЕО (2), по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2309/93 (3) и по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 726/2004 (4),

               —

               да се осъди Република Литва да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

               i)

               Съгласно член 6, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО Република Латвия е длъжна да проверява дали издадените преди присъединяването разрешения за търговия отговарят на изискванията на действащото към момента на присъединяването общностно законодателство в областта на фармацевтичните продукти и считано от 1 май 2004 г. да гарантира, че на пазара се пускат само лекарствени продукти, разрешенията за които отговарят на тези изисквания.

               ii)

               Лекарственият продукт „Grasalva“ не е посочен в Допълнение А към приложение IX към Акта за присъединяване от 2003 г., поради което свързаните с преходния период разпоредби не могат да бъдат приложени за него, и считано от 1 май 2004 г. с този лекарствен продукт може да се търгува само ако отговаря на всички изисквания на общностното право в сила по отношение на подобни биологични лекарствени продукти с оглед на качеството, безопасността и ефикасността, особено на тези, изложени в раздел 4 от част II на приложение I към Директива 2001/83/ЕО, изменена с Директива 2003/63/ЕО.

               iii)

               Самите компетентни институции на Република Литва са установили, че документите относно лекарствения продукт „Grasalva“ не съдържат информация относно предклинични и клинични изпитания, осъществени съгласно раздел 4 от част II на приложение I към Директива 2001/83/ЕО, изменена с Директива 2003/63/ЕО, във връзка със съответствието на лекарствения продукт „Grasalva“ с изискванията за безопасност и ефикасност, прилагани спрямо подобни биологични лекарствени продукти.

               iv)

               Националното разрешение за търговия с лекарствения продукт „Grasalva“ не отговаря на изискванията на раздел 4 от част II на приложение I към Директива 2001/83/ЕО, изменена с Директива 2003/63/ЕО, поради което от датата на присъединяването този лекарствен продукт може да бъде пуснат на пазара само ако отнасящото се до него разрешение за търговия е издадено по централизиран начин съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2309/93 (прилаган до 20 ноември 2005 г.) или съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 726/2004 (приложим от 21 ноември 2005 г.).

      (1)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 2001 г., стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).

      (2)  Директива 2003/63/EО на Комисията от 25 юни 2003 година за изменение на Директива 2001/83/EО на Европейския парламент и на Съвета за въвеждане на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба (ОВ L 159, 2003 г., стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 39, стр. 235).

      (3)  Регламент (ЕИО) № 2309/93 на Съвета от 22 юли 1993 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция за оценка на лекарствените продукти (ОВ L 214, 1993 г., стр. 1).

      (4)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (ОВ L 136, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83).


title: Дело T-329/06: Решение на Първоинстанционния съд от 21 май 2008 г. — Enercon/СХВП (Е) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността E — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителни белези — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 21 май 2008 г. — Enercon/СХВП (Е)
   (Дело T-329/06) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността E - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителни белези - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 171/59)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Enercon GmbH (Aurich, Германия) (представители: първоначално R. Böhm, впоследствие R. Böhm и U. Sander, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 септември 2006 г. (преписка R 394/2006-1) относно регистрацията на словната марка E като марка на Общността
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Enercon GmbH да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело T-265/17: Жалба, подадена на 5 май 2017 г. — ExpressVPN v EUIPO (EXPRESSVPN)

text:
               26.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/26

         Жалба, подадена на 5 май 2017 г. — ExpressVPN v EUIPO (EXPRESSVPN)
   (Дело T-265/17)
   (2017/C 202/42)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ExpressVPN Ltd (Глен Вайн, Обединеното кралство) (представител: A. Muir Wood, Barrister)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративната марка със словния елемент „EXPRESSVPN“— заявка за регистрация № 1 265 562

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 16 февруари 2017 г. по преписка R 1352/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да измени оспорваното решение, като разреши да бъде продължена процедурата по регистрация, тъй като марката не е нито описателна, нито лишена от отличителна способност предвид доказателствата за придобитата отличителна способност, представени на проверителя и на пети апелативен състав;

               —

               да осъди загубилата делото страна да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с тази жалба.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-28/08 P: Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/The Bavarian Lager Co. Ltd, Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) (Обжалване — Достъп до документите на институциите — Документ относно събрание, проведено в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка — Защита на лични данни — Регламент (ЕО) № 45/2001 — Регламент (ЕО) № 1049/2001)

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/3

         Решение на Съда (голям състав) от 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/The Bavarian Lager Co. Ltd, Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД)
   (Дело C-28/08 P) (1)

   (Обжалване - Достъп до документите на институциите - Документ относно събрание, проведено в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка - Защита на лични данни - Регламент (ЕО) № 45/2001 - Регламент (ЕО) № 1049/2001)
   2010/C 234/04
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: C. Docksey и P. Aalto)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и V. Jackson, J. Coppel, barrister), Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и C. Fekete)

      Други страни в производството: The Bavarian Lager Co. Ltd (представители: J. Webber и M. Readings, Solicitors), Европейски надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) (представители: H. Hijmans, A. Scirocco и H. Kranenborg)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh), Република Финландия (представител: J. Heliskoski), Кралство Швеция (представлявано от K. Petkovska)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решение от 8 ноември 2007 г. на Първоинстанционния съд (трети състав) по дело T-194/04, Bavarian Lager/Комисия, с което се отменя Решение на Комисията от 18 март 2004 г., с което на жалбоподателя се отказва достъп до документ, свързан със събрание, проведено в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения относно британски разпоредби, приложими към продажбата на бира с произход от други държави членки в заведения за консумация на място в Обединеното Кралство — Тълкуване на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 8 ноември 2007 г. по дело Bavarian Lager/Комисия (Т-194/04), доколкото с него се отменя решението на Комисията от 18 март 2004 г., с което се отхвърля заявката за достъп до съдържащия всички имена пълен протокол от проведеното на 11 октомври 1996 г. събрание, и доколкото с посоченото съдебно решение Европейската комисия се осъжда да понесе направените от The Bavarian Lager Co. Ltd съдебни разноски.

               2.

               Отхвърля жалбата на The Bavarian Lager Co. Ltd срещу решението на Комисията от 18 март 2004 г., с което се отхвърля заявката за достъп до съдържащия всички имена пълен протокол от проведеното на 11 октомври 1996 г. събрание.

               3.

               Осъжда The Bavarian Lager Co. Ltd да понесе направените от Европейската комисия съдебни разноски както в рамките на производството по обжалване, така и в първоинстанционното производство.

               4.

               Кралство Дания, Република Финландия, Кралство Швеция, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Съветът на Европейския съюз и Европейският надзорен орган по защита на данните понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 79, 29.3.2008 г.


title: Дело T-2/05, T-3/05, T-49/05, T-118/05 и T-119/05: Определение на Първоинстанционния съд от 5 септември 2007 г. — ReckittBenckiser/СХВП

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 5 септември 2007 г. — ReckittBenckiser/СХВП
   (Дело T-2/05, T-3/05, T-49/05, T-118/05 и T-119/05) (1)

   (2007/C 283/74)

      Език на производството: английски

   Председателят на първи състав разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 69, 19.3.2005 г.


title: Дело C-521/08: Иск, предявен на 27 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Ирландия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/21

         Иск, предявен на 27 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
   (Дело C-521/08)
   (2009/C 32/35)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и A.A. Gilly)

      Ответник: Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за пълно съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (1), или във всеки случай като не е уведомила Комисията за тях, Ирландия не е изпълнила задълженията си по директивата,

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 20 октомври 2007 г.

      (1)  ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


title: Дело C-172/15: Определение на председателя на Съда от 27 август 2015 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/24

         Определение на председателя на Съда от 27 август 2015 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-172/15) (1)

   (2015/C 398/34)
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 198, 15.6.2015 г.


title: Дело C-355/10: Жалба, подадена на 14 юли 2010 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/34

         Жалба, подадена на 14 юли 2010 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-355/10)
   ()
   2010/C 246/58
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: M. Dean, A. Auersperger Matić)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение 2010/252/ЕС на Съвета от 26 април 2010 година за допълнение на Кодекса на шенгенските граници по отношение на наблюдението на морските външни граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз (1);

               —

               да разпореди правните последици на решението на Съвета да бъдат запазени до приемането на ново решение,

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Парламентът моли обжалваното решение да бъде отменено на основание, че надхвърля обхвата на изпълнителните правомощия съгласно член 12, параграф 5 от Кодекса на шенгенските граници (2), тъй като включва разпоредби относно „залавяне“, „издирване и спасяване“ и „сваляне на брега“, за които не може са де приеме, че се включват в приложното поле на „наблюдението“ — както то е дефинирано в член 12 от Кодекса на шенгенските граници — и които не могат да бъдат счетени за второстепенни елементи, като с това решение се изменят основните елементи от Кодекса на шенгенските граници, което е функция на законодателя. Освен това обжалваното решение изменя задълженията на държавите членки на ЕС във връзка с операциите на FRONTEX, които са установени в Регламента Frontex (3).
   Ако Съдът отмени обжалваното решение, Парламентът все пак предлага Съдът да упражни правото си на преценка да запази в съответствие с член 264, параграф 2 ДФЕС правните последици на това решение до приемането на ново решение.

      (1)  Решение на Съвета от 26 април 2010 година за допълнение на Кодекса на шенгенските граници по отношение на наблюдението на морските външни граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз (ОВ L111, стр. 20).

      (2)  Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5).

      (3)  Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета от 26 октомври 2004 година за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (ОВ L 349, стр. 1).


title: Дело T-753/16: Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — Severstal/Комисия

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/39

         Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — Severstal/Комисия
   (Дело T-753/16)
   (2017/C 014/48)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: PAO Severstal (Череповец, Русия) (представители: Б. Евтимов, адвокат и D. O’Keeffe, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1328 на Комисията от 29 юли 2016 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои студеновалцувани плоски продукти от стомана с произход по-конкретно от Руската федерация, публикуван в ОВ L 210 от 4.8.2016 г., в неговата цялост, доколкото се отнася до жалбоподателя,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила член 18 от основния регламент (1), член 6.8 и приложение II от АДС (2), като е счела жалбоподателя за производител, който отчасти не е оказал съдействие, приложила е наличните данни и е допуснала явна грешка в преценката. Освен това, според жалбоподателя последиците от частичното неоказване на съдействие са явно несъразмерни с оглед на установените незначителни нередности.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила правото на справедлив съдебен процес и правото на защита на жалбоподателя, като е ограничила възможностите на жалбоподателя да се защити срещу увреждащите го изводи на Комисията. Според жалбоподателя Комисията на практика отхвърля/пренебрегва всяка допълнителна информация или допълнителен довод от страна на жалбоподателя във връзка със статуса му на частично неоказал съдействие.

               3.

               Третото основание е изведено от твърдението, че Комисията не е определила правилен дъмпингов марж в съответствие с член 2, параграф 12 от основния регламент, след като е нарушила член 2, параграфи 3 и 4, тълкувала е неправилно член 2, параграф 9 и е допуснала явни грешки в преценката, както и от твърдението, че Комисията не е извършила обективно сравнение в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила член 3, параграфи 2 и 5 от основния регламент и член 3.1 от АДС, изопачила е представените ѝ доказателства и е допуснала явни грешки в преценката, като е преценила неправилно показателите за вреда и не е извършила обективна проверка на състоянието на промишлеността на Съюза. Според жалбоподателя Комисията се е основала само на избрани икономически показатели за състоянието на промишлеността на Съюза и не е взела предвид ключови показатели, които биха разкрили различно, по-положително състояние на промишлеността на Съюза. Жалбоподателят изтъква по-нататък, че Комисията възприема пристрастен подход, който благоприятства изводите ѝ във връзка с вредата и изопачава представените ѝ доказателства, като не разглежда „свободния“ пазар и пазара „за собствено потребление“ на съответния продукт в тяхната цялост и съвместно за всички показатели и като избира да извърши отделна „трояка оценка“, която изопачава цялостната преценка.

               5.

               Петото основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила член 3, параграф 7 от основния регламент, тъй като е преценила неправилно причинно-следствената връзка между твърдяния дъмпингов внос и състоянието на промишлеността на Съюза. Жалбоподателят освен това поддържа, че Комисията не е изпълнила задължението си да не отнася към твърдяния дъмпингов внос други причиняващи вреда фактори и е пренебрегнала други фактори, които заедно и поотделно са могли да прекъснат причинно-следствената връзка.

               6.

               Шестото основание е изведено от твърдението, че Комисията е определила неправилно равнището на отстраняване на вредата в нарушение на член 2, параграф 9 и член 9, параграф 4 от основния регламент, като е допуснала явна грешка в преценката. По-специално, според жалбоподателя, Комисията е определила неразумен и прекомерен марж на печалба за промишлеността на Съюза и е допуснала явна грешка в преценката, като е приложила — за целите на определянето на маржа на вредата и по аналогия — корекциите за разумни разходи за реализация, общи и административни разходи и печалба на независим вносител, предвидени в член 2, параграф 9 от основния регламент.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).

      (2)  Антидъмпингово споразумение на СТО.


title: Дело T-44/17: Жалба, подадена на 23 януари 2017 г. — Camomilla/EUIPO — CMT (CAMOMILLA)

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/17

         Жалба, подадена на 23 януари 2017 г. — Camomilla/EUIPO — CMT (CAMOMILLA)
   (Дело T-44/17)
   (2017/C 095/27)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Camomilla Srl (Бучинаско, Италия) (представители: M. Mussi и H. Chiappetta, avvocati)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Неапол, Италия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „CAMOMILLA“ — Марка на Европейския съюз № 7 077 555

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 ноември 2016 г. по преписка R 2250/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени обжалваното решение като отхвърли изцяло искането на CMT за обявяване на недействителност,

               —

               при условията на евентуалност, да измени обжалваното решение като отхвърли искането за обявяване на недействителност и за стоките от „клас 18: изделия от тези материи (кожа и нейните имитации), невключени в други класове, раници, калъфчета за ключове (кожени изделия), папки за документи, портфейли, портмонета с изключение на такива от благородни метали, чанти, куфарчета за тоалетни принадлежности, калъфи и несесери и комплекти; клас 25: облекло, обувки, шапки и ръкавици, дълги дамски шалове, наметки, пеньоари“,

               —

               при условията на евентуалност спрямо предходното, да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски за настоящото производство пред апелативния състав, а C.M.T. Compagnia Manifatture Tessili S.r.l. да заплати разноските за производството пред апелативния състав.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 53, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 57, параграф 3 от Регламент № 207/2009 във връзка с параграф 2 от същата разпоредба.


title: Дело C-499/09: Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 декември 2009 г. — Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG/Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/22

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 декември 2009 г. — Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG/Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst
   (Дело C-499/09)
   2010/C 63/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG

      Ответник: Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst

      Преюдициални въпроси

               1.

               Представлява ли доставка по смисъла на член 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1), доставянето на ястия или храни, които са приготвени за пряка консумация?

               2.

               Зависи ли отговорът на въпрос 1 от това дали са доставени допълнителни елементи от процеса на извършване на услуги (предоставяне на маси, столове, на друго оборудване за хранене, кинопрожекция)?

               3.

               При положителен отговор на въпрос 1: Трябва ли понятието „храна“ от приложение З, категория 1 към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че то включва само храната „за вкъщи“, каквато обичайно се продава в магазините за хранителни стоки или в него се включват също ястия и храни, които са приготвени за пряка консумация чрез варене, печене, пържене или по друг начин?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1


title: Дело F-1/09: Жалба, подадена на 9 януари 2009 г.  — Putterie-de-Beukelaer/Комисия

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/53

         Жалба, подадена на 9 януари 2009 г. — Putterie-de-Beukelaer/Комисия
   (Дело F-1/09)
   (2009/C 55/96)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Françoise Putterie-de-Beukelaer (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Предмет на производството
   Отмяна на решението жалбоподателката да не бъде допусната до процедурата по атестиране за 2007 година.
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ОН от 30 септември 2008 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателката срещу решението нейната кандидатура да не бъде допусната до атестирането за 2007 г.;

               —

               да се отмени решението на ОН кандидатурата на жалбоподателката да не бъде допусната до атестирането за 2007 г.;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-310/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Lunds tingsrätt — Швеция) — Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser/Anders Holmqvist (Сближаване на законодателствата — Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя — Директива 80/987/ЕИО — Член 8а — Дейност в няколко държави-членки)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Lunds tingsrätt — Швеция) — Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser/Anders Holmqvist
   (Дело C-310/07) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя - Директива 80/987/ЕИО - Член 8а - Дейност в няколко държави-членки)
   (2008/C 313/12)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Lunds tingsrätt
   Страни в главното производство

      Ищец: Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser

      Ответник: Anders Holmqvist
   Предмет
   Преюдициалното запитване — Lunds tingsrätt — Тълкуване на член 8а от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197), изменена с Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година (ОВ L 270, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 149) — Гарантиране на заплатата на работник, нает в предприятие за автомобилен превоз на товари, чието седалище и единствено място на стопанска дейност е в една държава-членка и което осъществява доставки на стоки между държавата-членка по произход и други държави-членки.
   Диспозитив
   Член 8а от Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател, изменена с Директива 2002/74/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година, трябва да се тълкува в смисъл, че за да може да се счита, че предприятие, което е установено в една държава-членка, осъществява дейност на територията на друга държава-членка, не е необходимо същото да има клон или постоянно място на стопанска дейност в тази друга държава. Това предприятие обаче трябва да има в последната държава постоянно икономическо присъствие, характеризиращо се с наличие на човешки ресурс, който му дава възможност да осъществява дейност в нея. В случая на транспортно предприятие, установено в една държава-членка, обстоятелството, че работник, който е нает от същото в посочената държава, извършва доставка на стоки между последната държава и друга държава-членка, само по себе си не позволява да се направи заключение, че споменатото предприятие има постоянно икономическо присъствие в друга държава-членка.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-502/07: Решение на Общия съд от 18 май 2011 г. — IIC-Intersport International/СХВП — McKenzie (McKENZIE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „McKENZIE“ — По-ранна фигуративна марка на Общността и по-ранна словна марка на Общността „МсKINLEY“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/12

         Решение на Общия съд от 18 май 2011 г. — IIC-Intersport International/СХВП — McKenzie (McKENZIE)
   (Дело T-502/07) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „McKENZIE“ - По-ранна фигуративна марка на Общността и по-ранна словна марка на Общността „МсKINLEY“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 194/17
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: IIC-Intersport International Corporation GmbH (Ostermundigen, Швейцария) (представител: P. Steinhauser, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Folliard-Monguiral и D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: The McKenzie Corp. Ltd (Ponteland Village, Newcastle Upon Tyne, Обединеното кралство) (представители: D. Alexander, QC, R. Kempner и O.M. Delafaille, solicitors)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 октомври 2007 г. (преписка R 1425/2006-2) в рамките на производство по възражение между The McKenzie Corporation Ltd и IIC — Intersport International Corp. GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда IIC-Intersport International Corp. GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 51, 23.2.2008 г.


title: Дело T-115/10: Определение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Обединено кралство/Комисия (Жалба за отмяна — Директива 92/43/ЕИО — Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — Решение 2010/45/ЕС — Списък с територии от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион — Акт, който не подлежи на обжалване — Акт с чисто потвърдителен характер — Недопустимост)

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/24

         Определение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Обединено кралство/Комисия
   (Дело T-115/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Решение 2010/45/ЕС - Списък с територии от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион - Акт, който не подлежи на обжалване - Акт с чисто потвърдителен характер - Недопустимост)
   2011/C 211/54
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Ossowski, подпомаган от D. Wyatt, QC, и M. Wood, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Recchia и S. Boelaert)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2010/45/ЕС на Комисията от 22 декември 2009 година за приемане, съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета, на трети актуализиран списък с територии от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион (ОВ L 30, 2010 г., стр. 322), доколкото с него територията „Estrecho oriental“ (с референция ES6120032) се определя за територия от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплатят съдебните разноски.

               3.

               Общият съд не се произнася по искането за встъпване на Кралство Испания.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело C-398/11: Решение на Съда (трети състав) от 25 април 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — Thomas Hogan и др./Minister for Social and Family Affairs и др. (Преюдициално запитване — Социална политика — Сближаване на законодателствата — Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател — Директива 2008/94/ЕО — Приложно поле — Допълнителни професионални пенсионни схеми — Схема с дефинирани доходи и балансирани разходи — Недостиг на средства — Минимална степен на защита — Икономическа криза — Балансирано икономическо и социално развитие — Задължения на съответната държава членка в случай на недостиг на средства — Отговорност на държавата членка в случай на неправилно транспониране)

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/6

         Решение на Съда (трети състав) от 25 април 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — Thomas Hogan и др./Minister for Social and Family Affairs и др.
   (Дело C-398/11) (1)

   (Преюдициално запитване - Социална политика - Сближаване на законодателствата - Закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател - Директива 2008/94/ЕО - Приложно поле - Допълнителни професионални пенсионни схеми - Схема с дефинирани доходи и балансирани разходи - Недостиг на средства - Минимална степен на защита - Икономическа криза - Балансирано икономическо и социално развитие - Задължения на съответната държава членка в случай на недостиг на средства - Отговорност на държавата членка в случай на неправилно транспониране)
   2013/C 171/11
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Ireland

      Страни в главното производство

      Ищци: Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, Walter Walsh

      Ответници: Minister for Social and Family Affairs, Ирландия, Attorney General

      Предмет

   Преюдициално запитване — High Court of Ireland — Тълкуване на член 1, параграф 1 и член 8 от Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (кодифицирана версия) (ОВ L 283, стр. 36) — Допълнителни професионални пенсионни схеми — Недостиг на средствата по тези схеми — Национално законодателство, в което няма правно основание, даващо възможност на работниците и служителите да получат обезщетение от работодателя си при неплатежоспособност на предприятието — Задължение за съответната държава членка да приеме необходимите мерки, за да защити интересите на работниците и служителите — Обстоятелства, които националният съд следва да вземе предвид, когато преценява дали е изпълнено това задължение

      Диспозитив

               1.

               Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател трябва да се тълкува в смисъл, че тя се прилага по отношение на правата на бившите работници и служители във връзка с пенсии по създадена от техния работодател допълнителна пенсионна схема.

               2.

               Член 8 от Директива 2008/94 трябва да се тълкува в смисъл, че когато се преценява дали държава членка е изпълнила задължението, предвидено в тази разпоредба, правата във връзка със законоустановени пенсии не могат да се вземат предвид.

               3.

               Член 8 от Директива 2008/94 трябва да се тълкува в смисъл, че за да се приложи тази разпоредба, е достатъчно към датата, на която работодателят изпада в неплатежоспособност, допълнителната професионална пенсионна схема да няма достатъчно финансово покритие и поради неплатежоспособността си работодателят да не разполага със средствата, необходими за вноски по тази схема, които са достатъчни, за да бъде възможно да бъдат изцяло изплатени сумите, дължими на осигурените по тази схема лица. Не е необходимо те да доказват съществуването на други фактори, довели да загубата на техните права във връзка с пенсии.

               4.

               Директива 2008/94 трябва да се тълкува в смисъл, че с мерките, приети след постановяване на Решение по дело Robins и др., посочено по-горе, Ирландия не изпълнява наложените с тази директива задължения и че икономическото положение на съответната държава членка не е изключително обстоятелство, което може да оправдае понижена степен на закрила на интересите на работниците и служителите по отношение на правата им във връзка с пенсии по силата на допълнителна професионална пенсионна схема.

               5.

               Директива 2008/94 трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че в резултат на приетите от Ирландия мерки след постановяване на посоченото по-горе Решение по дело Robins и др. ищците в главното производство няма да могат да получат повече от 49 % от стойността на техните придобити права във връзка с пенсия по силата на допълнителна професионална пенсионна схема, само по себе си представлява съществено нарушение на задълженията на тази държава членка.

      (1)  ОВ C 290, 01.10.2011 г.


title: Дело T-456/14: Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — TAO-AFI и SFIE-PE/Парламент и Съвет (Възнаграждения и пенсии на длъжностните лица и служителите на Съюза — Годишно адаптиране — Регламенти (ЕС) № 422/2014 и № 423/2014 — Нередности в хода на производството по приемане на актовете — Липса на консултиране със синдикалните организации)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/27

         Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — TAO-AFI и SFIE-PE/Парламент и Съвет
   (Дело T-456/14) (1)

   ((Възнаграждения и пенсии на длъжностните лица и служителите на Съюза - Годишно адаптиране - Регламенти (ЕС) № 422/2014 и № 423/2014 - Нередности в хода на производството по приемане на актовете - Липса на консултиране със синдикалните организации))
   (2016/C 392/32)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Association des fonctionnaires indépendants pour la défense de la fonction publique européenne [Сдружение на независимите длъжностни лица за защита на европейската публична служба] (TAO-AFI) (Брюксел, Белгия) и Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen [Синдикат на международните и европейски длъжностни лица — Секция Европейски парламент] (SFIE-PE) (Брюксел) (представители: M. Casado García-Hirschfeld и J. Vanden Eynde, адвокати)

      Ответници: Европейски парламент (представители: A. Troupiotis и E. Танева) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и E. Rebasti)

      Встъпила страна в подкрепа на ответниците: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламенти (ЕС) № 422/2014 и 423/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година за адаптиране, считано съответно от 1 юли 2011 г. и 1 юли 2012 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях (ОВ L 129, 2014 г., съответно стр. 5 и стр. 12).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Association des fonctionnaires indépendants pour la défense de la fonction publique européenne (TAO-AFI) и Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) да заплатят съдебните разноски.

               3)

               Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело T-246/10: Жалба, подадена на 25 май 2010 г. — Industrias Francisco Ivars/СХВП — Motive (Скоростни регулатори)

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/31

         Жалба, подадена на 25 май 2010 г. — Industrias Francisco Ivars/СХВП — Motive (Скоростни регулатори)
   (Дело T-246/10)
   2010/C 195/51
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Industrias Francisco Ivars, SL (Xeraco, Испания) (представители: E. Caballero Oliver, abogada и A. Sanz-Bermell y Martínez, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Motive Srl

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обжалваното решение и да се отхвърли възражението, подадено от MOTIVE S.r.L, както и да се обяви за валидна регистрацията на промишления дизайн на Общността № 000625702-001 за „регулатори“,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на Общността № 625702-001 за „регулатори“ от клас 15/01 (мотори)

      Притежател на промишления дизайн на Общността: дружеството жалбоподател

      Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: Motive Srl

      Промишлен дизайн на лицето, подало искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на общността № 73952-0001

      Решение на отдела по отмяната: отхвърля искането за обявяване на недействителност

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и обявява за недействителен разглеждания промишлен дизайн

      Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на членове 4, 5 и 7 от Регламент № 6/2002 относно промишления дизайн на Общността.


title: Дело C-232/10: Иск, предявен на 10 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/21

         Иск, предявен на 10 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-232/10)
   ()
   2010/C 209/27
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и Ł. Habiak)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор (1), или при всички положения като не е уведомила Комисията за приетите разпоредби, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2007/44/ЕО е изтекъл на 21 март 2009 г.

      (1)  ОВ L 247, стр. 1.


title: Дело T-233/06: Решение на Първоинстанционния съд от 22 април 2008 г. — Casa Editorial El Tiempo/СХВП — Instituto Nacional de Meteorología (EL TIEMPO) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността EL TIEMPO — По-ранни национални словни марки TELETIEMPO — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/24

         Решение на Първоинстанционния съд от 22 април 2008 г. — Casa Editorial El Tiempo/СХВП — Instituto Nacional de Meteorología (EL TIEMPO)
   (Дело T-233/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността EL TIEMPO - По-ранни национални словни марки TELETIEMPO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94)
   (2008/C 142/42)
   Език на производството: испански
   Страни

      Жалбоподател: Casa Editorial El Tiempo, SA (Santafé de Bogotá, Колумбия) (представители: A. Fernández Lerroux и A. Fernández Fernández-Pacheco, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. García Murillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Instituto Nacional de Meteorología (Мадрид, Испания)
   Предмет
   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 22 юни 2006 г. (преписка R 0760/2005-4) във връзка с процедура по възражение между Instituto Nacional de Meteorología и Casa Editorial El Tiempo, SA.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Casa Editorial El Tiempo SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.