title: Дело T-166/10: Решение на Общия съд от 24 април 2012 г. — Samskip Multimodal Container Logistics/Комисия (Жалба за отмяна — Решение за предоставяне на общностна финансова помощ за подобряване на екологичните постижения в системата на товарния транспорт — Програма Марко Поло II — Прекратяване на договора за субсидия и окончателно изоставяне на проекта — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/18

         Решение на Общия съд от 24 април 2012 г. — Samskip Multimodal Container Logistics/Комисия
   (Дело T-166/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Решение за предоставяне на общностна финансова помощ за подобряване на екологичните постижения в системата на товарния транспорт - Програма Марко Поло II - Прекратяване на договора за субсидия и окончателно изоставяне на проекта - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 165/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Samskip Multimodal Container Logistics BV (’s-Gravenzande, Нидерландия) (представители: K. Platteau, Y. Maasdam и P. Broers, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Simonsson, подпомаган от J. Grayston и P. Gjørtlera, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2010) 580 на Комисията от 27 януари 2010 г. относно финансовата помощ във връзка с предложения за дейности, направени в рамките на процедурата по избор за 2009 г. по програмата на Съюза за предоставяне на финансова помощ от Общността „за подобряване на екологичните постижения в системата на товарния транспорт“ (програма „Марко Поло II“), в частта му, с която е избрано предложението TREN/B4/SUB/01-2009 MP-II/6, свързано с проект G2G@2XL, за финансиране, възлизащо на 2 190 539 EUR

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Европейската комисия понася четири пети от съдебните разноски, направени от Samskip Multimodal Container Logistics BV, и четири пети от направените от самата нея съдебни разноски.

               3.

               Samskip Multimodal Container Logistics понася четири пети от съдебните разноски, направени от Комисията, и една пета от направените от самото него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 209, 31.7.2010 г.


title: Дело C-153/15 P: Определение на Съда (седми състав) от 10 декември 2015 г. — Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Съвет на Европейския съюз (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Ограничителни мерки, взети срещу Иран — Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Включване на наименованието на жалбоподателя — Допустимост — Срок за обжалване — Начален момент — Явна недопустимост)

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/3

         Определение на Съда (седми състав) от 10 декември 2015 г. — Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-153/15 P) (1)

   ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Ограничителни мерки, взети срещу Иран - Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на наименованието на жалбоподателя - Допустимост - Срок за обжалване - Начален момент - Явна недопустимост))
   (2016/C 078/04)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, advokat, G. Pandey и D. Rovetta, avocats, M. Gambardella, avvocato)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и I. Rodios)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г.


title: Дело C-342/15: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 8 юли 2015 г. — Leopoldine Gertraud Piringer

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/11

         Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 8 юли 2015 г. — Leopoldine Gertraud Piringer
   (Дело C-342/15)
   (2015/C 354/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Молител и жалбоподател в ревизионното производство: Leopoldine Gertraud Piringer

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 1, параграф 1, второ изречение от Директива на Съвета от 22 март 1977 година относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги (77/249/ЕИО) (1) да се тълкува в смисъл, че е възможно държава членка да изключи извършването на заверки на истинността на подписи върху документи, изискващи се за учредяването или прехвърлянето на права върху недвижими имоти, от свободното предоставяне на адвокатски услуги и да разреши извършването на тази дейност само от нотариуси?

               2.

               Следва ли член 56 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че същият допуска национална разпоредба на държавата, в която се води регистърът (Австрия), съгласно която дейността по заверка на истинността на подписи върху документи, изискващи се за учредяването или прехвърлянето на права върху недвижими имоти, се извършва само от нотариуси, и чийто ефект се изразява по-конкретно в непризнаването в държавата, в която се води регистърът, на декларация за истинността на подпис, която е изготвена от установен в Чешката република адвокат в държавата на неговото седалище, въпреки че според чешкото право тази декларация има същото правно действие като официалната заверка,
               тъй като по-специално,

                           а)

                           въпросът за признаването в държавата, в която се води регистърът, на изготвена в Чешката република от установен там адвокат декларация за истинността на подпис върху молба за вписване в имотния регистър по същество се отнася до предоставянето на услуга от адвокат, която не може да се извършва от адвокати, установени в държавата, в която се води регистърът, поради което отказът да бъде призната такава декларация не попада под забраната на ограниченията

                     или

                           б)

                           извършването на посочената дейност само от нотариусите е обосновано с цел да се гарантира законосъобразността и правната сигурност на актове (документи за правни сделки) и следователно служи на императивни съображения от общ интерес и освен това е необходимо за постигане на тази цел в държавата, в която се води регистърът?

      (1)  Директива 77/249/ЕИО на Съвета от 22 март 1977 година относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги, (ОВ L 78, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 46).


title: Дело C-303/14: Иск, предявен на 24 юни 2014 г.  — Европейска комисия/Република Полша

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/27

         Иск, предявен на 24 юни 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-303/14)
   2014/C 409/39
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания

               —

               да се установи, че тъй като не е уведомила Комисията за органите за сертифициране на персонала и предприятията, нито за сертификатите на персонала и предприятията, които се занимават с дейности, свързани с някои флуорирани парникови газове, предмет на регламентите за изпълнение на Комисията, и тъй като не е приела правила за санкциите, които следва да се прилагат в случай на нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно някои флуорирани парникови газове (1), нито е уведомила Комисията за тях, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 5, параграф 2 във връзка с член 12, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 303/2008 (2), член 12, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 304/2008 (3), член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 305/2008 (4), член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 306/2008 (5), член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 307/2008 (6), член 1 от Регламент (ЕО) № 308/2008 (7) и член 13, параграф 2 от Регламент № 842/2006,

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Член 5, параграф 2 от Регламент № 842/2006 задължава държавите членки да нотифицират Комисията за своите програми за обучение и сертификация за предприятията и персонала, занимаващи се с инсталиране, поддръжка и сервизно обслужване на оборудването и системите, обхванати от член 3, параграф 1, и с извличането на флуорирани парникови газове. Това задължение е конкретизирано с регламенти за изпълнение, приети от Комисията на основание член 5, параграф 1 от Регламент № 842/2006.
   Първото твърдение за нарушение е, че до този момент Република Полша не е съобщила на Комисията наименованията на органите за сертифициране на персонала и предприятията, които извършват проверки за течове, монтаж, поддръжка и сервизно обслужване на стационарни хладилни и климатични системи или топлинни помпи, противопожарни системи и пожарогасители или които се занимават с извличането на флуорирани парникови газове, нито наименованията на сертификатите за персонала и предприятията, така както се изисква в регламентите за изпълнение на Комисията. Освен това не са съобщени наименованията на органите за сертифициране на служителите, които се занимават с извличането на флуорирани парникови газове от комутационна апаратура за високо напрежение и с извличането на някои разтворители на базата на флуорирани парникови газове от съответните съоръжения, нито наименованията на сертификатите за служителите, така както се изисква в регламентите за изпълнение на Комисията. Полските власти също така не са съобщили на Комисията наименованията на органите, издаващи атестати за обучение на служителите, нито наименованията на атестатите за обучение, съобразно изискванията на член 3, параграф 2 от Регламент № 307/2008 и на приложението към него и във формата, предвидена в Регламент № 308/2008.
   Второто твърдение за нарушение е, че Комисията не е уведомена за националните правила относно санкциите за нарушаване на Регламент № 842/2006. Задължението да се предвидят санкции и същите да бъдат съобщени на Комисията е особено важно с оглед на осигуряването на пълната ефективност на задълженията, наложени на операторите на стационарни приложения с членове 3, 4 и 5 от Регламент № 842/2006. Освен това въвеждането на такива санкции и уведомяването на Комисията за тях е от съществено значение предвид необходимостта да се гарантира изпълнението на задълженията по член 7 на производителите на стоки и съоръжения с флуорирани парникови газове. Съгласно член 13, параграф 1 от Регламент № 842/2006 в националното право трябва да са предвидени санкции и за неспазването на забраните по членове 8 и 9, като тези санкции трябва да се съобщават на Комисията.

      (1)  ОВ L 161, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 73.

      (2)  Регламент № 303/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване на минимални изисквания и на условията за взаимно признаване на сертифицирането на компании и персонал по отношение на стационарни хладилни и климатични системи, както и за топлинни помпи, съдържащи някои флуорирани парникови газове (ОВ L 92, стр. 3).

      (3)  Регламент № 304/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване на минимални изисквания и на условията за взаимно признаване на сертифицирането на търговски дружества и служители по отношение на стационарните противопожарни системи и пожарогасители, съдържащи някои флуорирани парникови газове (ОВ L 92, стр. 12).

      (4)  Регламент № 305/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване на минимални изисквания и на условия за взаимно признаване на сертифицирането на служители по отношение на извличането на флуорирани парникови газове от комутационна апаратура за високо напрежение (ОВ L 92, стр. 17).

      (5)  Регламент № 306/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване на минимални изисквания и условия за взаимно признаване на сертифицирането на служители, извършващи извличане от съоръжения на някои разтворители на базата на флуорирани парникови газове (ОВ L 92, стр. 21).

      (6)  Регламент № 307/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване на минимални изисквания за програми за обучение и на условия за взаимно признаване на атестати за обучение на служители по отношение на климатичните инсталации на някои моторни превозни средства, съдържащи някои флуорирани парникови газове (ОВ L 92, стр. 25).

      (7)  Регламент № 308/2008 на Комисията от 2 април 2008 година за установяване на формата на уведомленията за програмите на държавите членки за обучение и сертифициране (ОВ L 92, стр. 28).


title: Дело F-78/09: Жалба, подадена на 17 септември 2009 г. — Marcuccio/Комисия

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/43

         Жалба, подадена на 17 септември 2009 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело F-78/09)
   2009/C 312/71
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за възстановяване на съдебните разноски, направени по дело T-18/04, за заплащането на които ответника е осъден с Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2008 г. Освен това, искане за осъждане на ответника да поправи имуществените и на неимуществените вреди, причинени на жалбоподателя.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението, независимо от това как е формулирано, с което ответникът отхвърля искането от 22 септември 2008 г.;

               —

               да се отмени, доколкото е необходимо решението, с което се отхвърля жалбата от 8 април 2009 г., независимо от това как е формулирано;

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя сумата от 15 882,31 EUR заедно с мораторните лихви в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, считано от датата на предявяване на искането от 22 септември 2008 г. до настоящия момент, като обезщетение за имуществените вреди, претърпени от жалбоподателя в резултат на спорното решение през горепосочения период;

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя, pro bono et ex aequo, сумата от 6 500,00 EUR или съответната по-голяма или по-малка сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост като обезщетение за неимуществените вреди и други неудобства, претърпени от жалбоподателя, в резултат на спорното решение и настъпили в периода от издаването на последното до настоящия момент;

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя сумата от 5 EUR за всеки ден, считано от утрешния ден до деня на пълното и безусловно изпълнение на искането от 22 септември 2008 г., както и на свързаните с него решения или материални актове, без никакво изключение или извинение, или съответната по-голяма или по-малка сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост, платима на първо число на всеки месец на основание придобитите права през предходния месец, като обезщетение за вредите, причинени от спорното решение и настъпили през горепосочения период;

               —

               да се осъди ответника за заплати всички съдебни разноски и други разходи и хонорари, свързани с производството по настоящата жалба.


title: Дело C-641/11: Определение на председателя на Съда от 21 януари 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/18

         Определение на председателя на Съда от 21 януари 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
   (Дело C-641/11) (1)

   2013/C 108/40
   Език на производството: италиански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 58, 25.2.2012 г.


title: Дело T-425/07: Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. — Agencja Wydawnicza Technopol przeciwko/СХВП (100)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/46

         Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. — Agencja Wydawnicza Technopol przeciwko/СХВП (100)
   (Дело T-425/07)
   (2008/C 22/87)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Полша) (представител: D. Rzążewska, radca prawny)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло Решение № R 1274/2006-4 от 3 септември 2007 г. на Четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни),

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словен знак „100“ за стоки и услуги от класове 16, 28 и 41 (Заявка № 3 875 408)

      Решение на проверителя: отказ от регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Неправилно приложение на член 7, параграф 1, буква б) и в) от Регламент № 40/94 относно марката на Общността (1), тъй като словният знак „100“ не е нито описателен, нито лишен от отличителни белези във връзка със заявените стоки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-572/07: Преюдициално запитване, отправено от Krajským soudem v Ústí nad Labem (Чешка република) на 24 декември 2007 г. — RLRE Tellmer Property s.r.o./Finanční ředitelství v Ústí nad Labem

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/14

         Преюдициално запитване, отправено от Krajským soudem v Ústí nad Labem (Чешка република) на 24 декември 2007 г. — RLRE Tellmer Property s.r.o./Finanční ředitelství v Ústí nad Labem
   (Дело C-572/07)
   (2008/C 79/25)
   Език на производството: чешки
   Препращаща юрисдикция
   Krajský soud v Ústí nad Labem
   Страни в главното производство

      Ищец: RLRE Tellmer Property s.r.o.

      Ответник: Finanční ředitelství v Ústí nad Labem
   Преюдициални въпроси

               1)

               Могат ли разпоредбите на член 6 (доставка на услуги) и на член 13 (освободени доставки) от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1), да бъдат тълкувани в смисъл, че отдаването под наем на апартамент (и евентуално на помещение, което не се използва за жилищни нужди), от една страна, и съответното почистване на общите части, от друга страна, могат да се разглеждат като независими и отделни една от друга облагаеми доставки.

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос — както предполага Krajský soud d'Ústí nad Labem — последният намира за уместно да попита Съда на Европейските общности дали разпоредбата на член 13 от посочената директива, а именно част Б, буква б): 1) изисква, 2) изключва прилагането на данъка върху добавената стойност за разходите за почистването на общите части на отдадено под наем жилище или 3) оставя на държавата-членка да определи неговото прилагане.

      (1)  OB 1977 г., L 145, стр. 1.


title: Дело C-447/07: Решение на Съда (шести състав) от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 39 EО — Длъжности в публичната администрация — Капитани и офицери (помощник-капитани) на кораби — Възлагане на правомощия на публична власт на борда — Изискване за гражданство на държавата-членка на знамето)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/10

         Решение на Съда (шести състав) от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-447/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Член 39 EО - Длъжности в публичната администрация - Капитани и офицери (помощник-капитани) на кораби - Възлагане на правомощия на публична власт на борда - Изискване за гражданство на държавата-членка на знамето)
   (2008/C 285/16)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и L. Pignataro-Nolin)

      Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia, представител, S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 39 ЕО — Национално законодателство, което запазва длъжностите на капитан и на офицер на всички кораби, плаващи под знамето на тази държава, за гражданите на същата
   Диспозитив

               1.

               Като оставя в законодателството си изискването за италианско гражданство за упражняването на функциите на капитан и на офицер (помощник-капитан) на всички кораби, плаващи под италианско знаме, Италианската република нарушава задълженията, които има по силата на член 39 ЕО.

               2.

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 297, 08.12.2007 г.


title: Дело T-595/10: Жалба, подадена на 17 декември 2010 г. — Zenato/СХВП — Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/21

         Жалба, подадена на 17 декември 2010 г. — Zenato/СХВП — Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)
   (Дело T-595/10)
   2011/C 72/36
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Alberto Zenato (Верона, Италия) (представител: A. Rizzoli, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona (Верона, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви за допустима настоящата жалба заедно с приложенията към нея;

               —

               да отмени решението на апелативния състав доколкото с него се отменя спорното решение и се разпределят разноските за производството;

               —

               вследствие на това, да потвърди решението на отдела по споровете;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „RIPASSA“ (заявка за регистрация № 106 955), за стоки от клас 33

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Verona

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Италианска словна марка „VINO DI RIPASSO“ (№ 528 778) за стоки от клас 33

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението

      Решение на апелативния състав: Отменя спорното решение и връща преписката на отдела по споровете

      Изложени правни основания: Нарушение и неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-72/14: Жалба, подадена на 30 януари 2013 г.  — Bateaux mouches/СХВП (BATEAUX MOUCHES)

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/37

         Жалба, подадена на 30 януари 2013 г. — Bateaux mouches/СХВП (BATEAUX MOUCHES)
   (Дело T-72/14)
   2014/C 102/58
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (Париж, Франция) (представител: G. Barbaut, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима,

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 ноември 2013 г. по преписка R 284/2013-2,

               —

               да измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 ноември 2013 г. по преписка R 284/2013-2,

               —

               да осъди Първоинстанционния съд на Европейските общности да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: международната регистрация, посочваща Европейския съюз, на словната марка „BATEAUX MOUCHES“ за услуги от клас 37 (№ 1 092 478)

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Неправилна преценка, че спорната марка на е придобила отличителен характер за посочените услуги чрез използване.


title: Дело C-548/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 21 октомври 2015 г. — J. J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/21

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 21 октомври 2015 г. — J. J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-548/15)
   (2016/C 038/31)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: J. J. de Lange

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 3 от Директива 2000/78/ЕО (1) на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите да се тълкува в смисъл, че се прилага към прието в данъчна разпоредба данъчно облекчение, въз основа на което при определени условия от облагаемите доходи могат да се приспадат разходите за обучение?

         При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос:

               2)

               Трябва ли принципът на недопускане на дискриминация, основана на възрастта, като общ принцип на правото на Съюза да се прилага към данъчно облекчение, въз основа на което може да се извърши данъчно приспадане на разходите за обучение само при определени условия, и тогава когато това облекчение не попада в материалния обхват на Директива 2000/78/ЕО и посочената разпоредба не служи за прилагането на правото на Съюза?

         При утвърдителен отговор на първия или втория въпрос:

               3)

                           a)

                           Могат ли различия в третирането, които не са в съответствие с принципа на недопускане на дискриминация, основана на възрастта, като основен принцип на правото на Съюза да се обосновават с установените в член 6 от Директива 2000/78/ЕО условия?

                           б)

                           При отрицателен отговор: какви са критериите при прилагането на този принцип или за обосноваването на разграничаване според възрастта?

               4)

                           a)

                           Трябва ли член 6 от Директива 2000/78/ЕО и/или принципът на недопускане на дискриминация, основана на възрастта, да се тълкуват в смисъл, че различното третиране, основано на възрастта, може да бъде обосновано, когато причината за това се отнася само до част от случаите, които се обхващат от посоченото разграничение?

                           б)

                           Може ли разграничение според възрастта да се обоснове от становището на законодателя, че след достигането на определена възраст не е необходимо да се предоставя данъчно облекчение, тъй като лицето, което иска то да му бъде предоставено, е „лично отговорно“ за постигането на преследваната с данъчното облекчение цел?

      (1)  ОВ L 303, стр. 16.


title: Дело C-446/13: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 7 август 2013 г. — Société Fonderie 2A/Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/7

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 7 август 2013 г. — Société Fonderie 2A/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Дело C-446/13)
   2013/C 304/12
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Société Fonderie 2A

      Ответник: Ministre de l'Économie et des Finances

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли разпоредбите на Шеста директива [77/388/ЕИО] (1), съгласно които се определя мястото на вътреобщностна доставка, да се тълкуват в смисъл, че доставката на стока от едно дружество на клиент в друга страна от Европейския съюз след преработка на стоката за сметка на продавача в обект на друго дружество, разположен в страната на клиента, е доставка между страната на продавача и страната на крайния получател или доставка в рамките на страната на последния от обекта, в който е извършена преработката?

      (1)  Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 147, стр. 1).


title: Дело C-4/18: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 3 януари 2018 г. — Michael Winterhoff, синдик на DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/9

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 3 януари 2018 г. — Michael Winterhoff, синдик на DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm
   (Дело C-4/18)
   (2018/C 123/13)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Michael Winterhoff, синдик на DIREKTexpress Holding AG

      Ответник: Finanzamt Ulm

      Преюдициален въпрос

   Представлява ли данъчнозадълженото лице, което извършва официално връчване на документи съгласно публичноправни разпоредби, „доставчик на универсална услуга“ по смисъла на член 2, точка 13 от Директива 97/67/ЕО от 15 декември 1997 г. (1), който предоставя универсална пощенска услуга или части от нея, и освободена ли е доставката на тази услуга съгласно член 132, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (2)?

      (1)  Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, 1998 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12).

      (2)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-179/17: Решение на Общия съд от 21 февруари 2018 г. — Laboratoire Nuxe/EUIPO — Camille и Tariot (NYouX) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NY ouX“ — По-ранна национална словна марка „NUXE“ — Задължение за мотивиране — Член 75, първо изречение от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките — Сходство на знаците — Отличителен характер — Член 8, параграф l, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001])

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/19

         Решение на Общия съд от 21 февруари 2018 г. — Laboratoire Nuxe/EUIPO — Camille и Tariot (NYouX)
   (Дело T-179/17) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „NY ouX“ - По-ранна национална словна марка „NUXE“ - Задължение за мотивиране - Член 75, първо изречение от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Сходство на знаците - Отличителен характер - Член 8, параграф l, буква б) от Регламент № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001]))
   (2018/C 123/25)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Laboratoire Nuxe (Париж, Франция) (представители: P. Wilhelm и J. Roux, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и V. Ruzek)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Élisabeth Camille (Аликанте, Испания) и Jean-Yves Tariot (Аликанте)

      Предмет

   Жалба против решението на пети апелативен състав на EUIPO от 16 януари 2017 г. (преписка R 718/2016-5), постановено в производство по възражение между, от една страна, Laboratoire Nuxe, и от друга страна, г-жа Camille и г-н Tariot

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 януари 2017 г. (преписка R 718/2016-5).

               2)

               Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 144, 8.5.2017 г.


title: Дело T-65/18: Жалба, подадена на 6 февруари 2018 г. — Венецуела/Съвет

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/24

         Жалба, подадена на 6 февруари 2018 г. — Венецуела/Съвет
   (Дело T-65/18)
   (2018/C 134/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Боливарска република Венецуела (представители: F. Di Gianni и L. Giuliano, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) 2017/2063 от 13 ноември 2017 година относно ограничителни мерки с оглед на положението във Венесуела в частта, която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да осъди Съвета да понесе съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               В рамките на първото основание жалбоподателят твърди, че Съветът е нарушил правото му на изслушване, като е приел ограничителни мерки, без да го уведоми предварително за намеренията си и без предварително да изслуша становището му относно фактите, за които се твърди, че обосновават ограничителните мерки.

               2.

               В рамките на второто основание жалбоподателят твърди, че Съветът е нарушил своето задължение за мотивиране и за излагане на достатъчно доказателства, обосноваващи приемането на ограничителните мерки.

               3.

               В рамките на третото основание жалбоподателят твърди, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката що се отнася до фактите, на които се основават ограничителните мерки.

               4.

               В рамките на четвъртото основание жалбоподателят твърди, че ограничителните мерки съставляват неправомерни контрамерки съгласно международното обичайно право.


title: Дело C-182/17: Решение на Съда (седми състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 2, параграф 1, буква в), член 9 и член 13, параграф 1 — Третиране като данъчно незадължени лица — Понятие за „публичноправен орган“ — Търговско дружество, притежавано на 100 % от община, на което са възложени някои публични задачи от компетентността на тази община — Определяне на тези задачи и възнаграждението за тях в договор, сключен между дружеството и посочената община)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/11

         Решение на Съда (седми състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Дело C-182/17) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 2, параграф 1, буква в), член 9 и член 13, параграф 1 - Третиране като данъчно незадължени лица - Понятие за „публичноправен орган“ - Търговско дружество, притежавано на 100 % от община, на което са възложени някои публични задачи от компетентността на тази община - Определяне на тези задачи и възнаграждението за тях в договор, сключен между дружеството и посочената община))
   (2018/C 134/14)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Kúria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Диспозитив

               1)

               Член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че в зависимост от проверката на релевантните фактически обстоятелства от запитващата юрисдикция, представлява възмездна доставка на услуги, подлежаща на облагане с ДДС по силата на тази разпоредба, дейност като разглежданата в главното производство, изразяваща се в изпълнение на определени публични задачи от дадено дружество по силата на договор, сключен между това дружество и община.

               2)

               Член 13, параграф 1 от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че в зависимост от проверката на относимите фактически обстоятелства и национално право от запитващата юрисдикция не попада в обхвата на предвиденото в посочената разпоредба правило за третиране като данъчно незадължени по данъка върху добавената стойност лица дейност като разглежданата в главното производство, изразяваща се в изпълнение на определени общински публични задачи от дадено дружество по силата на договор, сключен между това дружество и община, в хипотезата, при която тази дейност представлява икономическа дейност по смисъла на член 9, параграф 1 от посочената директива.

      (1)  ОВ C 221, 10.7.2017 г.


title: Дело T-94/18: Жалба, подадена на 19 февруари 2018 г. — Multifit Tiernahrungs/EUIPO (fit+fun)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/32

         Жалба, подадена на 19 февруари 2018 г. — Multifit Tiernahrungs/EUIPO (fit+fun)
   (Дело T-94/18)
   (2018/C 134/45)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Multifit Tiernahrungs GmbH (Крефелд, Германия) (представители: N. Weber и L. Thiel, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „fit+fun“ — заявка за регистрация № 15 996 432

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 7 декември 2017 г. по преписка R 847/2017-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело T-307/16: Решение на Общия съд от 27 февруари 2018 г. — CEE Bankwatch Network/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, отнасящи се до решение на Комисията за отпускане на заем от Евратом в полза на програмата за повишаване на безопасността на атомните електроцентрали на Украйна — Частичен отказ на достъп — Изключение, свързано със защитата на обществения интерес в областта на международните отношения — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — По-висш обществен интерес — Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Прилагане към документи относно решения, приети в рамките на Договора за Евратом)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/19

         Решение на Общия съд от 27 февруари 2018 г. — CEE Bankwatch Network/Комисия
   (Дело T-307/16) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, отнасящи се до решение на Комисията за отпускане на заем от Евратом в полза на програмата за повишаване на безопасността на атомните електроцентрали на Украйна - Частичен отказ на достъп - Изключение, свързано със защитата на обществения интерес в областта на международните отношения - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси - По-висш обществен интерес - Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Прилагане към документи относно решения, приети в рамките на Договора за Евратом))
   (2018/C 134/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CEE Bankwatch Network (Прага, Чешка република) (представител: C. Kiss, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Zadra, F. Clotuche-Duvieusart и C. Cunniffe)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално M. Holt и D. Robertson, и впоследствие S. Brandon)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2016) 2319 окончателен на Комисията от 15 април 2016 г., с което се отказва, на основание на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), достъпът до множество документи, отнасящи се до Решение C(2013) 3496 окончателен на Комисията от 24 юни 2013 г., относно отпускане на заем от Евратом в подкрепа на програмата на Украйна за повишаване на безопасността на атомните електроцентрали

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда CEE Bankwatch Network да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската Комисия.

               3)

               Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 305, 22.8.2016 г.


title: Дело C-185/17: Решение на Съда (десети състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна — България) — Митница Варна/„Сакса“ ООД (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Класиране на стоките — Хармонизиран европейски стандарт EN 590:2013 — Подпозиция 2710 19 43 от Комбинираната номенклатура — Критерии, релевантни за класирането на дадена стока като газьол)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/11

         Решение на Съда (десети състав) от 22 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Административен съд Варна — България) — Митница Варна/„Сакса“ ООД
   (Дело C-185/17) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Класиране на стоките - Хармонизиран европейски стандарт EN 590:2013 - Подпозиция 2710 19 43 от Комбинираната номенклатура - Критерии, релевантни за класирането на дадена стока като газьол))
   (2018/C 134/15)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Митница Варна

      Ответник:„Сакса“ ООД

      в присъствието на: Варненска окръжна прокуратура

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в редакцията след изменението с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1101/2014 на Комисията от 16 октомври 2014 г., трябва да се тълкува в смисъл, че минерално масло като разглежданото в главното производство не може, с оглед на дестилационните си характеристики, да бъде класирано като газьол в подпозиция 2710 19 43 от тази номенклатура дори когато отговаря на изискванията в хармонизиран стандарт EN 590, в редакцията му от септември 2013 г., отнасящи се до газьола, предназначен за арктически климат или сурови зимни условия.

      (1)  ОВ C 213, 3.7.2017 г.


title: Дело T-96/18: Жалба, подадена на 19 февруари 2018 г. — Cabell/EUIPO — Zorro Productions (ZORRO)

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/32

         Жалба, подадена на 19 февруари 2018 г. — Cabell/EUIPO — Zorro Productions (ZORRO)
   (Дело T-96/18)
   (2018/C 134/46)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Robert W. Cabell (Рентън, Вашингтон, Съединени щати) (представител: K. Bröcker, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Zorro Productions, Inc. (Бъркли, Калифорния, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ZORRO“ — марка на Европейския съюз № 5 399 787

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 декември 2017 г. по преписка R 1637/2015-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да уважи искането за обявяване на частична недействителност на регистрацията на марка на Европейския съюз № 5 399 787 за всички оспорвани стоки и услуги,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) във връзка с член 59, параграф 1, буква а) от Регламент № 2017/1001


title: Дело T-66/18: Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — Tsapakidou/Съд

text:
               16.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/25

         Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — Tsapakidou/Съд
   (Дело T-66/18)
   (2018/C 134/35)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Argyro Tsapakidou (Берлин, Германия) (представител: E. Kleani, lawyer)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на Европейския съюз от 23 ноември 2017 г. (референтен номер 20173939), с което се отхвърля офертата на жалбоподателя по обявление 2017/S 002-001564 за сключване на договори за превод на гръцки език,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава общите принципи на правото на ЕС, съгласно които административните актове трябва да бъдат достатъчно мотивирани и да посочват принципите, на които се основават. Обжалваното решение не отговаряло на тези критерии. Жалбоподателят по-специално твърди, че ответникът не е изложил достатъчно мотиви с оглед на член 4.3.1. от тръжните спецификации. Освен това информацията, която била предоставена на жалбоподателя, не му позволявала да прецени валидността на оценката на въпросния изпитен превод. На жалбоподателя не била предоставена информация за насоките за оценка или за критериите, въз основа на които е прието обжалваното решение.


title: Дело C-41/18: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Италия), постъпило на 22 януари 2018 г. — Meca Srl/Comune di Napoli

text:
               23.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/27

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Италия), постъпило на 22 януари 2018 г. — Meca Srl/Comune di Napoli
   (Дело C-41/18)
   (2018/C 142/36)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Meca Srl

      Ответник: Comune di Napoli

      Преюдициален въпрос

      Допускат ли общностните принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност, съдържащи се в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и произтичащите от тях принципи на равно третиране, недопускане на дискриминация, пропорционалност и ефективност, съдържащи се в Директива № 2014/24/ЕС (1), както и разпоредбата на член 57, параграф 4, букви в) и ж) от тази директива, прилагането на национална правна уредба като италианската, произтичаща от разпоредбата на член 80, параграф 5, буква c) от Законодателен декрет № 50/2016, съгласно която оспорването по съдебен ред на значителни недостатъци, допуснати при изпълнението на предшестващa поръчка, които са довели до предсрочното прекратяване на предходен договор за обществена поръчка, изключва възможността възлагащият орган да дава каквато и да е оценка на надеждността на оферента до произнасянето с окончателно решение в гражданското производство и без дружеството да е доказало приемането на self cleaning мерки, насочени към отстраняване на нарушенията и недопускане на повторението им?

      (1)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65 и поправка в ОВ L 275, 2015 г., стр. 68)


title: Дело T-764/16: Решение на Общия съд от 28 февруари 2018 г. — Paulini/ЕЦБ (Публична служба — Персонал на ЕЦБ — Възнаграждение — Годишно изменение на заплатите и премиите — Законосъобразност на Насоките — Метод за изчисляване — Вземане предвид на отпуските по болест — Вземане предвид на дейността на представител на персонала — Принцип за недопускане на дискриминация)

text:
               23.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/46

         Решение на Общия съд от 28 февруари 2018 г. — Paulini/ЕЦБ
   (Дело T-764/16) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Възнаграждение - Годишно изменение на заплатите и премиите - Законосъобразност на Насоките - Метод за изчисляване - Вземане предвид на отпуските по болест - Вземане предвид на дейността на представител на персонала - Принцип за недопускане на дискриминация))
   (2018/C 142/61)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jörn Paulini (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: първоначално L. Levi и M. Vandenbussche, впоследствие L. Levi и A. Tymen и накрая L. Levi, avocats)

      Ответник: Европейска централна банка (ЦЕБ) (представители: F. von Lindeiner и D. Camilleri Podestà, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Искане по член 270 ДФЕС за отмяна на решението на ЕЦБ, съобщено на жалбоподателя на 15 декември 2015 г. и изменено на 10 февруари 2016 г., отнасящо се до годишното изменение на заплатите и премиите за 2015 г., както и искане за заплащане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Jörn Paulini понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Европейската централна банка.

      (1)  ОВ C 14, 16.1.2017 г.


title: Дело C-54/18: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 29 януари 2018 г. — Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

text:
               23.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/31

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 29 януари 2018 г. — Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo
   (Дело C-54/18)
   (2018/C 142/41)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus

      Ответници: Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли европейската правна уредба относно правото на защита, правото на справедлив съдебен процес и действителната ефективност на защитата, и по-специално членове 6 и 13 от ЕКПЧ, член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 1, параграфи 1 и 2 от Директива 89/665/ЕИО (1), национална правна уредба като член 120, алинея 2-bis от Административнопроцесуалния кодекс (Codice del Processo amministrativo), който изисква от оператор, участващ в процедура за възлагане на обществена поръчка, да оспори допускането/неизключването на друг участник в срок от 30 дни от съобщаване на решението за допускане/изключване на участниците?

               2)

               Допуска ли европейската правна уредба относно правото на защита, правото на справедлив съдебен процес и действителната ефективност на защитата, и по-специално членове 6 и 13 от ЕКПЧ, член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 1, параграфи 1 и 2 от Директива 89/665/ЕИО, национална правна уредба като член 120, алинея 2-bis от Административнопроцесуалния кодекс (Codice del Processo amministrativo), който не позволява на икономическия оператор да оспори след приключване на производството, включително с насрещна жалба, незаконосъобразността на решенията за допускане на останалите оператори, и по-специално на избрания оферент или на жалбоподателя по главната жалба, ако не е оспорил предварително решението за допускане в срока, посочен в първия въпрос?

      (1)  Директива на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).


title: Дело T-843/16: Решение на Общия съд от 28 февруари 2018 г. — dm-drogerie markt/EUIPO — Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „Foto Paradies“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001])

text:
               23.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/47

         Решение на Общия съд от 28 февруари 2018 г. — dm-drogerie markt/EUIPO — Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)
   (Дело T-843/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Европейския съюз „Foto Paradies“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 142/62)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Карлсруе, Германия) (представители: T. Strack и O. Bludovsky, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer, R. Manea и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Digital Print Group O. Schimek GmbH (Нюрнберг, Германия) (представители: L. Petri и M. Gilch, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 15 септември 2016 г. (R 1194/2015-1), постановено в производство по обявяване на недействителност със страни Digital Print Group O. Schimek и dm-drogerie markt

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда dm-drogerie markt GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело T-121/18: Жалба, подадена на 20 февруари 2018 г. — Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (1000 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/62

         Жалба, подадена на 20 февруари 2018 г. — Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (1000 PANORAMICZNYCH)
   (Дело T-121/18)
   (2018/C 142/80)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Ченстохова, Полша) (представител: C. Rogula, adwokat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „1000 PANORAMICZNYCH“ — заявка № 15 299 671

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 15.12.2017 г. по преписка R 2208/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да измени решението на пети апелативен състав, като уважи жалбата на жалбоподателя и регистрира марката „1000 PANORAMICZNYCH“, доколкото следва да се установи, че словният знак „1000 PANORAMICZNYCH“ не отговаря на условията по член 7, параграф 1, в частност букви б) и в) от Регламента за марката на ЕС и съответно не е налице основание да се откаже регистрацията на марката,

         и/или

               —

               че в съответствие с член 7, параграф 3 от Регламента за марката на ЕС словният знак „1000 PANORAMICZNYCH“ е придобил отличителен характер чрез използване (вторична отличителност), поради което не е налице основание да се откаже регистрацията на марката, и в частност не е изпълнено нито едно от условията по член 7, параграф 1, букви б), в) и г),

         при условията на евентуалност:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав и да задължи Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) отново да разгледа заявката за марка на ЕС с цел регистриране на словния знак „1000 PANORAMICZNYCH“, заявка № 015299671, в частност с оглед на отстраняването на сега съществуващите грешки, а именно да се установи, че словният знак „1000 PANORAMICZNYCH“ не отговаря на условията по член 7, параграф 1, в частност букви б) и в) от Регламента за марката на ЕС и съответно не е налице абсолютно основание да се откаже регистрацията,

         и/или

               —

               че в съответствие с член 7, параграф 3 от Регламента за марката на ЕС словният знак „1000 PANORAMICZNYCH“ е придобил отличителен характер чрез използване (вторична отличителност), поради което не е налице основание да се откаже регистрацията на марката, и в частност не е изпълнено нито едно от условията по член 7, параграф 1, букви б), в) и г),

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент 2017/1001.


title: Дело C-131/18: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 19 февруари 2018 г. — Vanessa Gambietz/Erika Ziegler

text:
               23.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/36

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 19 февруари 2018 г. — Vanessa Gambietz/Erika Ziegler
   (Дело C-131/18)
   (2018/C 142/48)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vanessa Gambietz

      Ответник: Erika Ziegler

      Преюдициални въпроси

   Следва ли член 6, параграф 3 от Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (1) да се тълкува в смисъл, че посочената в член 6, параграф 1 от директивата фиксирана сума в размер на 40 EUR трябва да се приспадне от направените от трети лица разноски по събиране на вземането в резултат на забава на плащанията от страна на длъжника, при положение че тези разноски подлежат на възстановяване съгласно член 6, параграф 3 от директивата?

      (1)  ОВ L 48, 2011 г., стр. 1.


title: Дело T-482/13: Определение на Общия съд от 21 февруари 2018 г. — MedSkin Solutions Dr. Suwelack/EUIPO — Cryo-Save (CryoSafe) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               30.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/34

         Определение на Общия съд от 21 февруари 2018 г. — MedSkin Solutions Dr. Suwelack/EUIPO — Cryo-Save (CryoSafe)
   (Дело T-482/13) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2018/C 152/43)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Билербек, Германия) (представител: A. Thünken, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cryo-Save AG (Фрайенбах, Швейцария) (представител: C. Onken, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 юли 2013 г. (преписка R 1759/2012-4), постановено в производство по възражение със страни Cryo-Save AG и MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG и Cryo-Save AG понасят солидарно съдебните разноски, направени от Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

               3)

               MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG и Cryo-Save AG понасят направените от тях съдебни разноски съгласно условията на спогодбата помежду им.

      (1)  ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело C-114/18: Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединеното кралство), постъпило на 14 февруари 2018 г. — Sandoz Ltd, Hexal AG/G.D. Seale LLC, Janssen Sciences Ireland

text:
               30.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/17

         Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединеното кралство), постъпило на 14 февруари 2018 г. — Sandoz Ltd, Hexal AG/G.D. Seale LLC, Janssen Sciences Ireland
   (Дело C-114/18)
   (2018/C 152/20)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Sandoz Ltd, Hexal AG

      Ответници: G.D. Seale LLC, Janssen Sciences Ireland

      Преюдициални въпроси

   Когато единствената активна съставка, която е предмет на сертификата за допълнителна закрила, издаден съгласно [Регламента СДЗ] (1), е елемент от клас съединения, които попадат в определението Маркуш в патентна претенция и които формират същинската техническа изобретателска стъпка на патента, достатъчно ли е за целите на член 3, буква а) от Регламента СДЗ след проверка на структурата на съединението то да бъде незабавно разпознато като попадащо в този клас (поради което би било защитено от патента по силата на националното патентно право), или специфичните заместители, необходими за образуване на активната съставка, трябва да са сред онези, които специалист в областта би могъл да изведе при прочита на патентните претенции въз основа на общите си познания?

      (1)  Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, 2009 г., стр. 1).


title: Дело T-113/18: Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. — Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)

text:
               30.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/43

         Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. — Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)
   (Дело T-113/18)
   (2018/C 152/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Miles-Bramwell Executive Services Ltd (Alfreton, Обединено кралство) (представител: J. Mellor, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FREE“ — Заявка за регистрация № 15 083 091

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27 ноември 2017 г. по преписка R 2164/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело T-114/18: Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. — Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)

text:
               30.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/43

         Жалба, подадена на 22 февруари 2018 г. — Miles-Bramwell Executive Services/EUIPO (FREE)
   (Дело T-114/18)
   (2018/C 152/53)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Miles-Bramwell Executive Services Ltd (Алфретън, Обединеното кралство) (представител: J. Mellor, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FREE“ — заявка за регистрация № 15 081 508

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 27 ноември 2017 г. по преписка R 2166/2016-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело T-116/18: Жалба, подадена на 27 февруари 2018 г. — Darmanin/EASO

text:
               30.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/44

         Жалба, подадена на 27 февруари 2018 г. — Darmanin/EASO
   (Дело T-116/18)
   (2018/C 152/54)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Joanna Darmanin (Слиема, Малта) (представител: N. De Montigny, адвокат)

      Ответник: Европейската служба за подкрепа в областта на убежището

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на AHCC (изпълнителен директор) от 27 юни 2017 г., с което жалбоподателят е уволнен в края на изпитателния срок, считано от 15 юли 2017 г.,

               —

               доколкото е необходимо, да отмени изричното решение, с което се отхвърля жалбата по административен ред от 29 януари 2018 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 14 от Условията за работа на другите служители (наричани по-нататък „ЕРДС“) и на Вътрешния правилник относно процедурата за оценяване на длъжностните лица в изпитателен срок в Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO).

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 43 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) и на решението на Управителния съвет на EASO от 18 януари 2016 г. за прилагане на членове 43 и 44 от Правилника спрямо временно наетия персонал.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на Решение № 11 на Управителния съвет на EASO от 4 юли 2012 г. относно средния управленски персонал.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на принципите на добрата администрация и на правна сигурност.

               5.

               Петото основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от възражение за незаконосъобразност поради нарушение на принципа на равенство и на ефективното право на изслушване.

               6.

               Шестото основание е изведено от нарушение на правото да бъде приложена законосъобразна, справедлива и предвидима процедура за оценяване.

               7.

               Седмото основание е изведено от неспазване на правилата в областта на доказателствената тежест.


title: Дело C-206/18: Иск, предявен на 23 март 2018 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               28.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 182/16

         Иск, предявен на 23 март 2018 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-206/18)
   (2018/C 182/19)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: J. Samnadda, J. Hottiaux, G. von Rintelen)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да постигне съответствие с Директива 2014/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година относно колективното управление на авторското право и сродните му права и многотериториалното лицензиране на правата върху музикални произведения за използване онлайн на вътрешния пазар (1), и при всички случаи като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 43 от тази директива,

               —

               Република Полша да бъде осъдена в съответствие с член 260, параграф 3 ДФЕС да заплаща периодична имуществена санкция за неизпълнението на задължението си за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/26/ЕС в размер от 87 612 EUR дневно, считано от деня на обявяването на съдебното решение по настоящото дело,

               —

               Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Съгласно член 43, параграф 1 от Директива 2014/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно колективното управление на авторското право и сродните му права и многотериториалното лицензиране на правата върху музикални произведения за използване онлайн на вътрешния пазар държавите членки са били длъжни да въведат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за постигането на съответствие с тази директива, не по-късно от 10 април 2016 г. Те е трябвало незабавно да съобщят за това на Комисията.
   На 22 ноември 2017 г. Република Полша представя на Комисията три вече съществуващи правни акта, които осигуряват само частично транспониране на Директива 2014/26/ЕС. Тъй като Република Полша все още не е въвела в полския правен ред, нито е привела в сила всички необходими разпоредби, Комисията решава да предяви иск пред Съда на Европейския съюз.
   В исковата молба Комисията иска Република Полша да бъде осъдена да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 87 612 EUR дневно, считано от деня на обявяването на съдебното решение по настоящото дело. Тази ставка е определена предвид тежестта и продължителността на нарушението и необходимостта да се постигне възпиращ ефект.

      (1)  ОВ L 84, 2014 г., стр. 72.


title: Дело C-130/18: Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 19 февруари 2018 г. — flightright GmbH/Eurowings GmbH

text:
               28.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 182/8

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 19 февруари 2018 г. — flightright GmbH/Eurowings GmbH
   (Дело C-130/18)
   (2018/C 182/08)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: flightright GmbH

      Ответник: Eurowings GmbH

      Преюдициален въпрос

   Следва ли член 5, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (1) да се разбира в смисъл, че при отмяна на полет по-малко от седем дни преди началото на полета по разписание също не е налице право на обезщетение, когато в резултат на премаршрутиране пътникът губи като цяло време, което е по-малко от три часа, но повече от два часа, като действителното време за пристигане се забавя с повече от два часа, но с по-малко от три часа спрямо времето за пристигане по разписание?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


title: Дело C-179/18: Преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Gent (Белгия), постъпило на 7 март 2018 г. — Ronny Rohart/Federale Pensioendienst

text:
               28.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 182/12

         Преюдициално запитване от Arbeidsrechtbank Gent (Белгия), постъпило на 7 март 2018 г. — Ronny Rohart/Federale Pensioendienst
   (Дело C-179/18)
   (2018/C 182/13)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeidsrechtbank Gent

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ronny Rohart

      Ответник: Federale Pensioendienst

      Преюдициални въпроси

   Следва ли принципът на лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (1) на Съвета от 29 февруари 1968 г., да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка, което забранява при изчисляването на пенсията за осигурителен стаж и възраст на работник или служител въз основа на неговите вноски в тази държава членка да се взема предвид военната служба на заинтересованото лице, отбита в посочената държава членка, тъй като към момента на военната служба, както и след това, заинтересованото лице е било без прекъсване длъжностно лице на Европейския съюз и поради това не отговаря на изискванията за приравняване съгласно законодателството на държавата членка?

      (1)  Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета от 29 февруари 1968 година относно Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейските общности и относно постановяване на специални мерки, временно приложими за длъжностни лица на Комисията (ОВ L 56, 1968 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 12).


title: Дело C-80/18: Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 6 февруари 2018 г. — Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado e Iberdrola Generación Nuclear S.A.U.

text:
               28.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 182/2

         Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 6 февруари 2018 г. — Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado e Iberdrola Generación Nuclear S.A.U.
   (Дело C-80/18)
   (2018/C 182/02)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)

      Ответник: Administración General del Estado e Iberdrola Generación Nuclear S.A.U.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Принципът „замърсителят плаща“, закрепен в член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, които прогласяват като основни принципи равенството и недопускането на дискриминация, отразени в член 3[,] параграфи 1 и 2 от Директива 2009/72/ЕО (1) — доколкото с него се цели по-специално постигането на конкурентен и недискриминационен пазар на електроенергия, който може да бъде изменен само от съображения от общ икономически интерес, включващи опазването на околната среда — допускат ли въвеждането на данъци, с които се облагат единствено производителите на електроенергия, използващи ядрена енергия, когато основната цел на тези данъци не е свързана с околната среда, а с увеличаването на приходите на финансовата система за електроенергията, поради което тези предприятия поемат по-голяма тежест за финансирането на тарифния дефицит в сравнение с други предприятия, извършващи същата дейност?

               2)

               Европейската правна уредба допуска ли на конкурентен и недискриминационен пазар облагането с данъци за околната среда, чието въвеждане е обосновано с присъщия за ядрената дейност приток на замърсяване, без обаче да е нормативно конкретизирано — обосновката е предвидена в преамбюла на закона, поради което по отношение на данъка върху генерирането на отработено ядрено гориво и радиоактивни отпадъци, получени при производството на електроенергия от ядрени източници, в текста с правно обвързващо действие на закона не е отразено интернализирането на разходите, които се покриват с него, и по отношение на съхраняването на радиоактивните отпадъци също липсва конкретизация, тъй като разходите за тяхното управление и съхраняване се покриват от други данъци — когато освен това предназначението на постъпленията не е ясно определено и посочените предприятия са длъжни да поемат произтичащата от това гражданска отговорност до 1 200 милиона [евро]?

               3)

               Изпълнено ли е изискването по член 3, параграф 2 от посочената директива задълженията, които следва да се налагат в общ икономически интерес, включително опазването на околната среда, да са ясно определени, прозрачни, недискриминационни и да подлежат на проверка, когато екологичната цел и характерните елементи на данъците за околната среда не са конкретизирани в частта с нормативен характер на правната уредба?

               4)

               Принципите „замърсителят плаща“ по член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, равенството и недопускането на дискриминация по членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и членове 3 и 5 от Директива 2005/89/ЕО (2), — доколкото с тях се цели гарантиране на „успешното функциониране на вътрешния пазар на електроенергията“, задължавайки държавите членки да приемат „[в съответствие с тази директива] мерки, които не са дискриминиращи и не поставят непреодолими пречки пред пазарните участници“ — допускат ли национална правна уредба, с която финансирането на тарифния дефицит се възлага на всички предприятия в електроенергийния сектор, но на ядреноенергийните предприятия (с изключение на използващите водноенергийни източници, считани за възобновяеми) се налагат особено големи данъчни задължения, като по този начин те поемат по-голяма данъчна тежест в сравнение с други предприятия, които участват на енергийния пазар, без да са длъжни да покриват тези разходи, някои от които причиняват по-голямо замърсяване, чиято обосновка се основава на съображения за опазване на околната среда, предвид присъщите за ядрената дейност рискове и несигурност, без конкретизиране на разходите, без посочване на свързано с опазването на околната среда предназначение на приходите, докато управлението и съхраняването на отпадъците се покрива от други данъци и ядреноенергийните предприятия поемат гражданската отговорност, като се нарушава свободната конкуренция, съобразена с изискванията на либерализирания вътрешен пазар, и се облагодетелстват други оператори, произвеждащи електроенергия, които не са длъжни да плащат данъци, свързани с околната среда, когато за производството ѝ използват по-замърсяващи източници?

               5)

               Противоречи ли на установения в член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз принцип „замърсителят плаща“ данък върху генерирането на отработено ядрено гориво и радиоактивни отпадъци, получени при производството на електроенергия от ядрени източници, с който се облага само производството на ядрена енергия, без да се взема предвид какъвто и да е друг сектор, който може да генерира такива отпадъци, поради което други предприятия, извършващи дейност чрез използване на ядрен материал или източник, въпреки че оказват влияние върху опазването на околната среда, не подлежат на облагане?

      (1)  Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).

      (2)  Директива 2005/89/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 година относно мерки за гарантиране сигурност на доставките на електрическа енергия и инфраструктурните инвестиции (ОВ L 33, 2006 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 51, стр. 309).


title: Дело C-221/18 P: Жалба, подадена на 27 март 2018 г. от Électricité de France (EDF) срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 16 януари 2018 г. по дело T-747/15, EDF/Комисия

text:
               28.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 182/17

         Жалба, подадена на 27 март 2018 г. от Électricité de France (EDF) срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 16 януари 2018 г. по дело T-747/15, EDF/Комисия
   (Дело C-221/18 P)
   (2018/C 182/20)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Électricité de France (EDF) (представител: M. Debroux, адвокат)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Френска република

      Искания на жалбоподателя

   Главни искания до Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да се произнесе по първоинстанционната жалба като я уважи и вследствие на това отмени членове 1 — 5 от Решение (ЕС) 2016/154 на Комисията от 22 юли 2015 година относно държавна помощ SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) (1),

         При условията на евентуалност:

               —

               да се произнесе окончателно по първото основание и първата част на второто основание на първоинстанционната жалба, като уважи тази първа част на второто основание и вследствие на това да постанови, че принципът на оператор в условията на пазарна икономика е приложим към спорната мярка;

               —

               да върне делото на друг състав на Общия съд, който да се произнесе по останалите основания и доводи, развити от жалбоподателя в жалбата му от 22 декември 2015 г., без да се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство;

         При условията на евентуалност спрямо предходното искане:
   да върне делото на друг състав на Общия съд, който да се произнесе по всички основания и доводи, развити от жалбоподателя в жалбата му от 22 декември 2015 г., (включително изтъкнатите при условията на евентуалност), без да се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство;
   И във всички случаи:
   да осъди Комисията да заплати пълния размер на съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири главни основания и едно основание при условията на евентуалност.
   Първото основание е изведено от незачитането на силата на пресъдено нещо на решението, постановено от Общия съд на 15 декември 2009 г., EDF/Комисия (T-156/04). В обжалваното решение спорната мярка е определена като твърдяно данъчно освобождаване, за разлика от постановеното по същото дело решение от 15 декември 2009 г., в което този подход е изрично отхвърлен. В оправдание на това различие при идентификацията на спорната мярка, обжалваното решение явно имплицитно и погрешно изтъква необходимостта от тълкуване на решението от 15 декември 2009 г.„с оглед“ на потвърдителното решение на Съда от 5 юни 2012 г. (C-124/10 P). В това решение Съдът обаче не се е произнесъл по идентификацията на спорната мярка, което спада към фактическите констатации.
   Второто основание е изведено от изопачаване на доказателствата, представени пред Общия съд. Тези доказателства описват действително приложената мярка за преструктуриране на капитала на EDF и не позволяват да се установи твърдяното данъчно освобождаване, идентифицирано от Общия съд.
   Третото основание е изведено от неспазването на естеството и обхвата на задълженията за провеждане на надлежно и безпристрастно разследване, наложени с новата практика на Съда, по-специално с решение Frucona Košice от 20 септември 2007 г. (C-300/16 P), която при все това е била предмет на писмени становища пред Общия съд.
   Четвъртото основание е изведено от неизпълнението от Общия съд на задължението за мотивиране, както с оглед на определянето на спорната мярка, така и с оглед на липсата на обсъждане на доводите на жалбоподателя, основани на решение Frucona Košice.
   Накрая, изтъкнато при условията на евентуалност основание е грешката при прилагане на правото при определянето на твърдяната помощ като нова помощ, въпреки че тя е трябвало да се квалифицира като съществуваща помощ.

      (1)  ОВ L 34, стр. 152.


title: Дело T-361/17: Определение на Общия съд от 21 март 2018 г. — Eco-Bat Technologies и др./Комисия (Жалба за отмяна — Картели — Пазар за рециклиране на акумулатори за автомобили — Решение за коригиране на решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и се налагат глоби — Срок за обжалване — Начален момент — Просрочие — Недопустимост)

text:
               28.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 182/22

         Определение на Общия съд от 21 март 2018 г. — Eco-Bat Technologies и др./Комисия
   (Дело T-361/17) (1)

   ((Жалба за отмяна - Картели - Пазар за рециклиране на акумулатори за автомобили - Решение за коригиране на решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и се налагат глоби - Срок за обжалване - Начален момент - Просрочие - Недопустимост))
   (2018/C 182/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Eco-Bat Technologies Ltd (Матлок, Обединено кралство), Berzelius Metall GmbH (Браубах, Германия) и Société traitements chimiques des métaux (STCM) (Базош-ле-Галеранд, Франция) (представители: M. Brealey, QC, I. Vandenborre и S. Dionnet, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. van Schaik, G. Conte, I. Rogalski и J. Szczodrowski)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС, с която се иска, от една страна, отмяна на Решение C(2017)900 окончателен на Комисията от 8 февруари 2017 г. относно производство по член 101 ДФЕС (преписка AT.40018 — Рециклиране на акумулатори за автомобили), изменено с Решение C(2017)2223 окончателен на Комисията от 6 април 2017 г., и от друга страна, намаляване на размера на наложената на жалбоподателите глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH и Société traitements chimiques des métaux (STCM) да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 318, 25.9.2017 г.


title: Дело C-247/18 P: Жалба, подадена на 9 април 2018 г. от Италианската република срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 25 януари 2018 г. по дело T-91/16, Италия/Комисия

text:
               28.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 182/18

         Жалба, подадена на 9 април 2018 г. от Италианската република срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 25 януари 2018 г. по дело T-91/16, Италия/Комисия
   (Дело C-247/18 P)
   (2018/C 182/21)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Италианската република се обръща към почитаемия Съд на Европейския съюз с искане на основание на членове 56 и 58 от Статута на Съда за отмяна на решението на Общия съд на Европейския съюз от 25 януари 2018 г., нотифицирано на 29 януари 2018 г., по дело T-91/16, с предмет отмяна на Решение C(2015)9413 на Комисията от 17 декември 2015 г., нотифицирано на 18 декември 2015 г., относно намаляване на вноската на Европейския социален фонд за Оперативната програма за регион Сицилия, която се вписва в Общностната рамка за структурни помощи за италианските региони, към които е насочена цел № 1 (POR, Sicilia, 2000 г.—2006 г.); както и с искане за отмяна на последното решение.

      Основания и основни доводи

   Италианската република обжалва пред Съда решението на Общия съд на Европейския съюз от 25 януари 2018 г. по дело T-91/16, с което той отхвърля жалбата на Италия срещу Решение C(2015)9413 на Комисията от 17 декември 2015 г., нотифицирано на 18 декември 2015 г., относно намаляване на вноската на Европейския социален фонд за Оперативната програма за регион Сицилия, която се вписва в Общностната рамка за структурни помощи за италианските региони, към които е насочена цел № 1 (POR, Sicilia, 2000 г.—2006 г.).

      Първо основание. Нарушение на член 39 от Регламент 1260/99 (1)
      , на членове 4, 6 и 10 от Регламент 438/[2001] (2)
      , на член 317 ДФЕС и на принципа на тежестта на доказване.

   Общият съд не е приел, че от фактите, които той самият е установил, следва, че повторната проверка на Комисията от 2008 г. се отнася до същите разходи, които вече са били проверени успешно през 2005 г. и 2006 г., като не са налице нови факти.

      Второ основание. Нарушение на член 39 от Регламент 1260/99, на член 100 от Регламент 1083/2006 (3)
      , на член 145 от Регламент 1303/2013 (4)
      и на принципите на добра администрация, на състезателност и на оправданите правни очаквания.

   Общият съд е счел за обоснована, без да посочи основание за това, обща продължителност на процедурата за корекция от повече от седем години, по време на която процедура Комисията по същество е действала по такъв начин, че да определи дискреционно момента, от който да започне да тече прклузивният срок от шест месеца, считано от изслушването, за приемане на окончателното решение, като по този начин е обезсмислила императивния характер на този срок.

      Трето основание. Нарушение на член 39, параграфи 2 и 3 от Регламент 1260/99 и на член 10 от Регламент 438/2001. Изопачаване на фактите.

   Общият съд е приел, че установеният в случая процент на грешки се различава съществено за периодите преди и след 31 декември 2006 г., както и за разходите за „съгласувани“ проекти и за други проекти. Въпреки това той погрешно е счел за правилна корекция, основана на прилагането на единен процент на грешки от 32,65 % към всички години на действие на програмата и към всички видове проекти. По този начин Общият съд е нарушил принципите на пропорционалност на корекциите и на представителност на извадките.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година за определяне на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 438/2001 на Съвета от 2 март 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (EО) № 1260/1999 на Съвета по отношение на системите за управление и контрол на помощта, отпускана по структурните фондове (GU L 63, pag. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 39).

      (3)  Регламент (EO) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (ОВ L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64 и поправка в ОВ L 302, 2015 г., стр. 112).

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, стр. 320).