title: Дело T-386/06: Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Pegler/Комисия (Конкуренция — Картели — Сектор на фитингите от мед и медни сплави — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Отговорност за неправомерното поведение — Глоби — Възпиращо действие)

text:
               14.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/23

         Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Pegler/Комисия
   (Дело T-386/06) (1)

   (Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Възпиращо действие)
   2011/C 145/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Pegler Ltd (Донкастър, Обединеното кралство) (представители: R. Thompson, QC, и A. Collinson, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от S. Kinsella и K. Daly, solicitors)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги), а при условията на евентуалност — искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя с посоченото решение.

      Диспозитив

               1.

               Отменя член 1 от Решение C(2006) 4180 на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги), доколкото в него се приема, че Pegler Ltd е участвало в нарушението през периода от 31 декември 1988 г. до 29 октомври 1993 г.

               2.

               Определя на 3,4 милиона евро глобата по член 2, буква з) от Решение C(2006) 4180, наложена на Pegler при условията на солидарност.

               3.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               4.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 20, 27.1.2007 г.


title: Дело C-455/16 P: Жалба, подадена на 12 август 2016 г. от Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 юни 2016 г. по съединени дела T-426/10— T-429/16 и T-438/12— T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías и други/Комисия

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/13

         Жалба, подадена на 12 август 2016 г. от Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 юни 2016 г. по съединени дела T-426/10— T-429/16 и T-438/12— T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías и други/Комисия
   (Дело C-455/16 P)
   (2016/C 392/17)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A (представители: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Общия съд от 2 юни 2016 г. по дела T-438/12—T-441/12, и по-специално по дело T-440/12, Moreda–Riviere Trefilerías S.A. срещу Европейската комисия,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски както по настоящото производство, така и в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

               1.

               Общият съд е допуснал грешка в правото, като е обявил за недопустимо основанието, изведено от нарушаване на правото на защита на жалбоподателя.

               2.

               Общият съд е допуснал грешка в правото при прилагането на неправилен правен стандарт към преценката на второто искане за неспособност за плащане, а оттам и на допустимостта на жалбата.

               3.

               Общият съд е допуснал грешка в правото при преценката на доказателствата или като е изопачил явно доказателствата, като е нарушил задължението за упражняване на пълен съдебен контрол и правото на ефективна съдебна защита, както и задължението за мотивиране.


title: Дело T-123/17 R: Определение на заместник-председателя на Общия съд от 10 април 2017 г. — Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER (Обезпечително производство — Енергетика — Решение на ACER за отхвърляне на молба за встъпване по дело A-001-2017 (консолидирана версия) — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/29

         Определение на заместник-председателя на Общия съд от 10 април 2017 г. — Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER
   (Дело T-123/17 R)
   ((Обезпечително производство - Енергетика - Решение на ACER за отхвърляне на молба за встъпване по дело A-001-2017 (консолидирана версия) - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2017/C 195/41)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Виена, Австрия) (представител: B. Rajal, avocat)

      Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER) (представители: P. Martinet и E. Tremmel)

      Предмет

   Искане на основание на членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решение на ACER от 17 февруари 2017 г. за отхвърляне на молба за встъпване по дело A-001-2017 (консолидирана версия)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-109/14: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 6 март 2014 г.  — Finanzamt Hamburg-Mitte/Marenave Schiffahrts AG

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/13

         Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 6 март 2014 г. — Finanzamt Hamburg-Mitte/Marenave Schiffahrts AG
   (Дело C-109/14)
   2014/C 159/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesfinanzhof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Ответник: Marenave Schiffahrts AG

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съгласно какъв метод трябва да се изчислява подлежащата на приспадане (част от) сума на платения от холдинг данък върху добавената стойност по получени доставки във връзка с набирането на капитал за целите на придобиването на дялове в капитала на дъщерни дружества, когато впоследствие холдингът (както е възнамерявал от самото начало) извършва различни подлежащи на облагане доставки на услуги за тези дружества?

               2)

               Трябва ли да се приеме, че разпоредбата относно консолидирането на няколко лица в едно данъчнозадължено лице, съдържаща се в член 4, параграф 4, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1) не допуска национална правна уредба, съгласно която (първо) само юридическо лице — но не и персонално дружество — може да бъде интегрирано в предприятието на друго данъчнозадължено лице (т.нар. „консолидиращо лице“), и (второ) се изисква това юридическо лице във финансово, икономическо и организационно отношение (в смисъл на отношение на контрол и подчинение) да „е интегрирано в предприятието на консолидиращото лице“?

               3)

               При утвърдителен отговор на предходния въпрос: може ли данъчнозадълженото лице да се позовава директно на член 4, параграф 4, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от 8 май 2007 г. , подадена от Hæstiréttur Íslands по делото HOB vín ehf v Faxaflóahafnir sf. (Дело E-6/07)

text:
               13.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/19

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ от 8 май 2007 г., подадена от Hæstiréttur Íslands по делото HOB vín ehf v Faxaflóahafnir sf.
   (Дело E-6/07)
   (2007/C 301/11)
   С писмо от 8 май 2007 г., получено в деловодството на съда на 21 май 2007 г., към съда на ЕАСТ бе отправена молба от Hæstiréttur Íslands (Върховен съд на Исландия) за консултативно становище по делото HOB vín ehf v Faxaflóahafnir sf. по следните въпроси:

               1.

               Дейността на сдружение, собственост на няколко общини, по събиране на такси за вноса на алкохолни напитки от други държави-членки на ЕИП, през пристанище, собственост на сдружението, попада ли под действието на член 10, 11 или 14 от Споразумението за ЕИП? Въпросът се основава на предпоставката, че експлоатацията на пристанището не се счита от правна гледна точка за публична дейност. Дейността по събиране на таксите се основава на законово разрешение и таксите имат за цел да покрият стойността на предоставените услуги, както и на една част от съвместната експлоатация на пристанището.

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е такъв, че се прилагат някои от горепосочените членове от Споразумението за ЕИП, съответната разпоредба възпрепятства ли събирането на такси от споменатия в първия въпрос тип? Въпросът се основава на предпоставката, че по-високи такси се налагат за вноса на алкохолни напитки, отколкото на безалкохолни напитки, и че в Исландия алкохолните напитки обикновено се внасят, inter alia от други държави-членки на ЕИП.


title: Дело C-367/07: Преюдициално запитване, направено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 август 2007 г. — Baxter SpA/Agencia Italiana del Farmaco (AIFA) и други

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/15

         Преюдициално запитване, направено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 август 2007 г. — Baxter SpA/Agencia Italiana del Farmaco (AIFA) и други
   (Дело C-367/07)
   (2007/C 247/19)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio.
   Страни в главното производство

      Ищец: Baxter SpA.

      Ответник: Agencia Italiana del Farmaco (AIFA) и други.
   Преюдициални въпроси

               1)

               След разпоредбите на членове 2 и 3 [от Директива 89/105/ЕИО (1)], които определят отношенията между органите на публичната власт на държава-членка и фармацевтичните предприятия в смисъл, че цената на лекарствен продукт се увеличава или намалява въз основа на предоставената от тези предприятия информация, но само ако последната е приета от отговорния орган, тоест чрез диалог между самите предприятия и органите, които трябва да следят лекарствените разходи, член 4, параграф 1 [от Директивата] урежда „замразяване[то] на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях“, като го схваща като мярка от общ характер, подлежаща на преглед, поне веднъж годишно, за да се прецени дали да бъде запазена, при отчитане на макроикономическите условия в държавата-членка.
               Тази разпоредба предоставя на компетентните органи срок от 90 дни, в който те да обявят какво увеличение или намаление на цените е било направено, ако има такова.
               След като в нея се говори за „намаление на цените…, ако има такова“, от това следва ли разпоредбата да се тълкува и в смисъл, че освен мярката от общ характер, каквато е замразяването на цените на всички лекарствени продукти или на някои категории от тях, тя допуска и използването на друга мярка от общ характер — намаляването на цените на всички лекарствени продукти или някои категории от тях — или изразът „намаление на цените…, ако има такова“ се отнася само за лекарствените продукти, чиито цени са замразени?

               2)

               Доколкото създава задължение за компетентните органи на държава-членка поне веднъж годишно, при замразяване на цените, да проверяват дали макроикономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено, може ли член 4, параграф 1 от Директивата да се тълкува в смисъл, че ако според отговора на първия въпрос е допустимо намаляване на цените, прибягването до тази мярка е възможно и повече от веднъж годишно, през период от няколко години (от 2002 до 2010 г.)?

               3)

               Дали съгласно посочения по-горе член 4, тълкуван заедно със съображенията към Директивата, според които главната цел на мерките за контрол върху цените на лекарствените продукти е „издигане на равнището на общественото здраве чрез осигуряване наличието на достатъчни количества лекарствени продукти на приемливи цени“ и избягване на „различията в тези мерки [които] могат да възпрепятстват или нарушат търговията с лекарствени продукти в рамките на Общността“, може да се счита за съвместимо с правото на Общността приемането на мерки, свързани с икономически стойности на разходите, които са само „очаквани“, но не и „установени“ стойности (този въпрос се отнася и до двата случая)?

               4)

               Трябва ли изискванията за съобразяване с тавана на фармацевтичните разходи, които всяка държава-членка има право да определя, да се свързват само с фармацевтичните разходи, или може да се приеме, че държавите-членки имат право да вземат предвид и данни относно други здравни разходи?

               5)

               Трябва ли принципите, произтичащи от Директивата, за прозрачност и участие на съответните предприятия във връзка с мерките за замразяване или общо намаляване на цените на лекарствените продукти, да се тълкуват в смисъл, че винаги и при всички обстоятелства следва да се предвиди възможност за дерогиране на наложената цена (член 4, параграф 2 от Директивата) и за конкретно участие на дружеството заявител, със следващото от това изискване административните органи да мотивират всеки отказ?

      (1)  Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84).


title: Дело C-611/15 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2015 г. от L'Oréal SA срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 23 септември 2015 г. по дело T-426/13, L’Oreal/EUIPO

text:
               29.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 314/8

         Жалба, подадена на 19 ноември 2015 г. от L'Oréal SA срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 23 септември 2015 г. по дело T-426/13, L’Oreal/EUIPO
   (Дело C-611/15 P)
   (2016/C 314/11)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: L'Oréal SA (представители: H. Granado Carpenter и L. Polo Carreño, abogadas)

      Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост и Cosmética Cabinas, S.L.
   С определение от 16 юни 2016 г. Съдът (девети състав) отхвърли жалбата и постанови L’Oréal SA да поеме направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-320/12: Решение на Съда (пети състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd/Ankenævnet for Patenter og Varemærker (Сближаване на законодателствата — Директива 2008/95/ЕО — Член 4, параграф 4, буква ж) — Марки — Условия за придобиване и запазване на марка — Отказ за регистрация или недействителност — Понятие за недобросъвестност на заявителя — Осведоменост на заявителя за съществуването на чуждестранна марка)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/36

         Решение на Съда (пети състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Højesteret — Дания) — Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd/Ankenævnet for Patenter og Varemærker
   (Дело C-320/12) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Директива 2008/95/ЕО - Член 4, параграф 4, буква ж) - Марки - Условия за придобиване и запазване на марка - Отказ за регистрация или недействителност - Понятие за недобросъвестност на заявителя - Осведоменост на заявителя за съществуването на чуждестранна марка)
   2013/C 225/62
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Højesteret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd

      Ответник: Ankenævnet for Patenter og Varemærker

      Предмет

   Преюдициално запитване — Højesteret — Тълкуване на член 4, параграф 4, буква ж) от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25) — Отказ за регистрация или недействителност на марка — Понятие за недобросъвестност — Заявител, който знае или трябва да знае за чуждестранна марка при подаване на заявлението за марка — Отмяна на регистрацията на марка под формата на пластмасова бутилка за мляко поради това, че към момента на подаване на заявката за марка заявителят е знаел за преходна сходна марка, използвана в чужбина от конкурентно дружество

      Диспозитив

               1.

               Член 4, параграф 4, буква ж) от Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „недобросъвестно“ по смисъла на тази разпоредба е самостоятелно понятие на правото на Съюза, което трябва да се тълкува по еднакъв начин в Европейския съюз.

               2.

               Член 4, параграф 4, буква ж) от Директива 2008/95 трябва да се тълкува в смисъл, че за да се установи наличието на недобросъвестност на автора на заявка за регистрация на марка по смисъла на тази разпоредба, трябва да се вземат предвид всички относими към конкретния случай фактори, които са налице към момента на подаване на заявката за регистрация. Обстоятелството, че авторът на заявката е знаел или е трябвало да знае при подаване на заявката за използването от трето лице в чужбина на марка, която може да се обърка с марката, чието регистриране е поискал, не е достатъчно само по себе си, за да докаже наличието по смисъла на тази разпоредба на недобросъвестност на автора на заявката.

               3.

               Член 4, параграф 4, буква ж) от Директива 2008/95 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да въвеждат специфичен режим на защита на чуждестранните марки, който е различен от установения от тази разпоредба и се основава на обстоятелството, че авторът на заявката за регистрация на марка е знаел или е трябвало да знае за дадена чуждестранна марка.

      (1)  ОВ C 258, 25.8.2012 г.


title: Дело C-501/04: Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Пряко застраховане, различно от животозастраховането и пряко животозастраховане — Директиви 92/49/EИО и 2002/83/ЕО — Прехвърляне на портфейл — Възможност за прекратяване — Допустимост)

text:
               6.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/2

         Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-501/04) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Пряко застраховане, различно от животозастраховането и пряко животозастраховане - Директиви 92/49/EИО и 2002/83/ЕО - Прехвърляне на портфейл - Възможност за прекратяване - Допустимост)
   (2007/C 235/03)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания (представител: J.M Rodríguez Cárcamo)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неизпълнение на задълженията по член 12, параграф 6 от Директива 92/49/EИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/EИО и 88/357/EИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 06, том 2, стр. 53) и по член 14, параграф 5 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането (ОВ L 345, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 06, том 4, стр. 192) — Дискриминационно национално законодателство по отношение на застрахователите от другите държави-членки
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 19, 22.1.2005 г.


title: Дело T-408/15: Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Globo Comunicação e Participações/EUIPO (звукова марка) (Марка на Европейския съюз — Заявка за звукова марка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/38

         Решение на Общия съд от 13 септември 2016 г. — Globo Comunicação e Participações/EUIPO (звукова марка)
   (Дело T-408/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за звукова марка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 392/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Globo Comunicação e Participações S.A. (Рио де Жанейро, Бразилия) (представители: E. Gaspar и M.-E. De Moro-Giafferri, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 18 май 2015 г. (преписка R 2945/2014-5) относно заявка за регистрация на звукова марка като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Globo Comunicação e Participações S/A да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-265/10: Жалба, подадена на 16 юни 2010 г. — Испания/Комисия

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/53

         Жалба, подадена на 16 юни 2010 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-265/10)
   ()
   2010/C 221/85
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: г-жа Nuria Díaz Abad, abogado del Estado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Европейската комисия от 15 април 2010 г. за прекратяване на плащането по искане за междинно плащане, изпратено от Испания на 11 декември 2009 г., по мотивите, изложени в част I от правните съображения на този акт;

               —

               да се уважи искането за плащане на лихви от Европейската комисия поради забавата при реалното изплащане на неоснователно спрените междинни плащания;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението на Комисията да прекъсне срока за плащане по искането за междинно плащане, изпратено от Испания на 11 декември 2009 г. Посоченото искане за междинно плащане в размер на 27 754 408,38 EUR е по оперативна програма за подпомагане от Общността чрез Европейския социален фонд в рамките на цел „Сближаване“ на Comunidad Autónoma de Galicia [Автономна област Галиция] (CCI 2007ESO51PO004).
   Правните основания и основните твърдения са изложени по дело T-263/10, Испания/Комисия.


title: Дело T-217/11: Решение на Общия съд от 29 април 2015 г. — Staelen/Омбудсман (Извъндоговорна отговорност — Разглеждане от Омбудсмана на жалба, свързана с начина на използване на списък с кандидати, успешно издържали конкурс на общо основание — Правомощия за разследване — Задължение за полагане на грижа — Загуба на възможност — Неимуществени вреди)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/27

         Решение на Общия съд от 29 април 2015 г. — Staelen/Омбудсман
   (Дело T-217/11) (1)

   ((Извъндоговорна отговорност - Разглеждане от Омбудсмана на жалба, свързана с начина на използване на списък с кандидати, успешно издържали конкурс на общо основание - Правомощия за разследване - Задължение за полагане на грижа - Загуба на възможност - Неимуществени вреди))
   (2015/C 198/35)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Claire Staelen (Бридел, Люксембург) (представители: първоначално L. Levi, M. Vandenbussche и A. Blot, впоследствие F. Wies и A. Hertzog и накрая V. Olona, avocats)

      Ответник: Европейски омбудсман (представители: G. Grill, подпомаган от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Искане за обезщетение на вредите, които ищцата твърди, че е претърпяла вследствие на подхода, следван от Европейския омбудсман при разглеждането на жалбата, свързана с неправилното използване на списъка с кандидати, успешно издържали конкурс на общо основание EUR/A/151/98, в който ищцата е включена като издържала конкурса.

      Диспозитив

               1)

               Осъжда Европейския омбудсман да заплати на г-жа Claire Staelen обезщетение в размер на 7  000 евро.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Европейският омбудсман понася половината от направените от него съдебни разноски, както и половината от разноските на г-жа Staelen.

               4)

               Г-жа Staelen понася половината от направените от нея съдебни разноски, както и половината от разноските на Омбудсмана.

      (1)  ОВ C 204, 9.7.2011 г.


title: Дело C-183/13: Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 12 април 2013 г. — Fazenda Pública/Banco Mais, S.A.

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/4

         Преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия) на 12 април 2013 г. — Fazenda Pública/Banco Mais, S.A.
   (Дело C-183/13)
   2013/C 189/07
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fazenda Pública

      Ответник: Banco Mais, S.A.

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли по договор за финансов лизинг извършеното от клиента плащане, което се състои от погасителна вноска, лихви и други разноски, да се включи в пълен размер в знаменателя на подлежащата на приспадане част, или напротив, трябва да се вземат предвид само лихвите, тъй като те представляват възнаграждението или печалбата, придобивани от банкова дейност посредством договора за лизинг?


title: Дело C-498/16: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 19 септември 2016 г. — Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/10

      Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 19 септември 2016 г. — Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited
      (Дело C-498/16)
      (2016/C 441/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Ищец: Maximilian Schrems

         Ответник: Facebook Ireland Limited

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 15 от Регламент (ЕО) № 44/2001 (1) да се тълкува в смисъл, че „потребител“ по смисъла на тази разпоредба губи това качество, когато след сравнително дълго ползване на личен профил във Фейсбук във връзка с реализирането на правата си това лице публикува книги, чете лекции в някои случаи и срещу заплащане, управлява интернет сайтове, събира дарения за реализирането на правата и многобройни потребители му преотстъпват правата си срещу уверението, че той ще сподели с тях евентуално спечеленото, след приспадане на процесуалните разноски?
                  Трябва ли член 16 от Регламент (ЕО) № 44/2001 да се тълкува в смисъл, че потребител в дадена държава членка може едновременно със собствените си права, произтичащи от потребителска сделка, да предяви в съда по местоживеенето на ищеца и права със същата цел на други потребители с местоживеене

                              а)

                              в същата държава членка,

                              б)

                              в друга държава членка или

                              в)

                              в трета страна

                        ако правата на тези лица, произтичащи от потребителски сделки със същия ответник в същия правен контекст, са му прехвърлени и ако сделката по прехвърляне не попада в обхвата на професионална или търговска дейност на ищеца, а служи за общото реализиране на правата?

         (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело T-241/12: Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Versalis/Комисия

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/28

         Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Versalis/Комисия
   (Дело T-241/12)
   2012/C 227/48
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: (Сан Донато Миланезе, Италия) (представители: F. Moretti, L. Nascimbene и M. Siragusa, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалвания акт, с който Комисията е приела, че са изпълнени условията за възобновяване на санкционното производство срещу Versalis S.p.A. и Eni S.p.A., и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу решението, съдържащо се в писмото на Европейската комисия от 23 април 2012 г. (D/2012/042050, със заглавие: COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация — Повторно приемане), с което Versalis S.p.A. е уведомено за решението на Комисията да приеме ново изложение на възраженията и ново решение за установяване на нарушение, с което ще му наложи глоба, във връзка с производството COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация. Това писмо следва постановяването на Решение от 13 юли 2011 г. по дело T-59/07, с което Общият съд отменя решението за установяване на нарушение в частта му, с която на жалбоподателя и солидарно с него, на Eni, се вменява като отегчаващо обстоятелство повторността, преизчислявайки наложената глоба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно правно основание.
   С първото и единствено правно основание на жалбата жалбоподателят изтъква липсата на компетентност на Комисията да възобнови санкционното производство срещу него с оглед приемането на ново решение за установаване на нарушение. Жалбоподателят по-специално твърди, че правомощието на Комисията за налагане на санкции на Versalis S.p.A. във връзка с фактите, предмет на производството COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация, е било изчерпано вследствие на приемането на Решение от 29 ноември 2006 г. (C(2006) 5700 окончателен), отменено и изменено от Общия съд на Европейския съюз с Решение от 13 юли 2011 г. по дело T-59/07, понастоящем обжалвано пред Съда.


title: Дело T-623/14: Определение на Общия съд от 19 януари 2016 г. — Loewe Technologies/СХВП — DNS International (SoundVision)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/61

         Определение на Общия съд от 19 януари 2016 г. — Loewe Technologies/СХВП — DNS International (SoundVision)
   (Дело T-623/14) (1)

   (2016/C 098/79)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело T-512/15: Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. — Sun Cali/СХВП — Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/47

         Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. — Sun Cali/СХВП — Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)
   (Дело T-512/15)
   (2015/C 354/57)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sun Cali, Inc. (Denver, САЩ) (представител: C. Thomas, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Abercrombie & Fitch Europe SA (Mendrisio, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: Фигуративна марка на Общността със словните елементи „SUN CALI“ — Марка на Общността № 5 482 369

      Производство пред СХВП: Производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на СХВП от 3 юни 2015 г. по преписки R 1260/2014-5 и R 1281/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени в производството пред Общия съд, и да осъди (потенциалната) встъпила страна да заплати разноските в административното производство пред апелативния състав,

               —

               да определи дата за устни състезания в случай, че Общият съд не може да се произнесе без провеждане на устна фаза на производството.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 92, параграф 3 от Регламент № 207/2009 по дело T-1260/2014-5;

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 по дело T-1281/2014-5.


title: Дело C-57/14 P: Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. от Recaro Holding GmbH, по-рано Recaro Beteiligungs-GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 21 ноември 2013 г. по дело T-524/12, Recaro Holding GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/6

         Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. от Recaro Holding GmbH, по-рано Recaro Beteiligungs-GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 21 ноември 2013 г. по дело T-524/12, Recaro Holding GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-57/14 P)
   (2015/C 127/08)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Recaro Holding GmbH, по-рано Recaro Beteiligungs-GmbH (представител: J. Weiser, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   С определение от 14 януари 2015 г. Съдът (седми състав) отхвърля жалбата и осъжда Recaro Holding GmbH да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-131/10: Решение на Общия съд от 24 ноември 2011 г. — Saupiquet/Комисия (Митническо право — Възстановяване на вносните сборове — Консерви от риба тон с произход от Тайланд — Тарифна квота — Дата на откриване — Неделя — Изчерпване на квотата — Член 239 от Митническия кодекс на Общността — Членове 308а–308в от Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Регламент (ЕО) № 975/2003)

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/12

         Решение на Общия съд от 24 ноември 2011 г. — Saupiquet/Комисия
   (Дело T-131/10) (1)

   (Митническо право - Възстановяване на вносните сборове - Консерви от риба тон с произход от Тайланд - Тарифна квота - Дата на откриване - Неделя - Изчерпване на квотата - Член 239 от Митническия кодекс на Общността - Членове 308а–308в от Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Регламент (ЕО) № 975/2003)
   2012/C 13/24
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Saupiquet (Courbevoie, Франция) (представител: R. Ledru, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann и L. Bouyon)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2009) 10005 окончателен на Комисията от 16 декември 2009 година, с което се установява, че не е оправдано да се възстановяват вносните митни сборове за консерви от риба тон с произход от Тайланд.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Saupiquet да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 148, 5.6.2010 г.


title: Дело C-525/13: Решение на Съда (девети състав) от 2 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck (Преюдициално запитване — Обща селскостопанска политика — Регламент (ЕО) № 2419/2001 — Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи — Заявление за помощи на площ — Член 33 — Санкции — Умишлено допуснати нередности)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/16

         Решение на Съда (девети състав) от 2 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België — Белгия) — Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck
   (Дело C-525/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика - Регламент (ЕО) № 2419/2001 - Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи - Заявление за помощи на площ - Член 33 - Санкции - Умишлено допуснати нередности))
   2014/C 421/22
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van Cassatie van België

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vlaams Gewest

      Ответник: Heidi Van Den Broeck

      Диспозитив

   Член 33, първа алинея от Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията от 11 декември 2001 година относно установяване на подробни правила за прилагането на интегрираната система за администриране и контрол за определени схеми за помощ на Общността, установени с Регламент (ЕИО) № 3508/92 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 118/2004 на Комисията от 23 януари 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че при установена умишлена нередност в заявлението за помощи на площ земеделският производител се лишава от всички помощи, на които би имал право по схемата за помощи, за която е подадено заявлението и по която е можело да се отпусне подпомагане за групата култури, засегната от тази нередност.

      (1)  ОВ C 377, 21.12.2013 г.


title: Дело T-144/17 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 март 2017 г. — Numbi/Съвет (Обезпечително производство — Ограничителни мерки — Демократична република Конго — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/25

         Определение на председателя на Общия съд от 23 март 2017 г. — Numbi/Съвет
   (Дело T-144/17 R)
   ((Обезпечително производство - Ограничителни мерки - Демократична република Конго - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2017/C 178/37)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: John Numbi (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: O. Okito и A. Ouannès, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Предмет

   Молба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Регламент (ЕС) 2016/2230 на Съвета от 12 декември 2016 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1183/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 336 I, 2016 г., стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-43/16: Жалба, подадена на 29 януари 2016 г. — 1&1 Telecom/Комисия

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/44

         Жалба, подадена на 29 януари 2016 г. — 1&1 Telecom/Комисия
   (Дело T-43/16)
   (2016/C 106/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Германия) (представители: J. Murach, lawyer и P. Alexiadis, solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на Европейската комисия от 19 ноември 2015 г., прието от генералния директор на дирекция „Конкуренция“ във връзка с въвеждането на Non-MNO Remedy по дело COMP/M.7018 — Telefónica Deutschland/E-Plus („Решение за сливане“), с което писмото за поемане на доброволен ангажимент е обявено за съответстващо на окончателните ангажименти и правото на ЕС;

               —

               Да разпореди на Комисията да поиска от TEF DE да издаде ново писмо за поемане на доброволен ангажимент, което се ограничава само до поисканото от него задължение съгласно точка 78 от окончателните ангажименти, одобрени с решението за сливане;

               —

               Да осъди Комисията за понесе направените от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от жалбоподателя съгласно член 87 от консолидирания текст на Процедурния правилник на Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1

               Първото основание, изведено от твърдението, че като е приела решението Комисията е допуснала явна грешка в прилагането на правото, тъй като Договорите, Регламент на ЕС за сливанията, Решението за сливане и окончателните ангажименти не допускат клауза 2.3 от писмото за поемане на доброволен ангажимент, прието в решението.

               2

               Второто основание, изведено от твърдението, че като е приела решението Комисията е използвала превратно правомощията си, като е взела предвид съображения без връзка с конкуренцията в нарушение на Договорите, Регламента на ЕС за сливанията и Решението за сливане.


title: Дело C-282/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 7 юни 2010 г. — Maribel Dominguez/Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

text:
               28.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 234/24

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 7 юни 2010 г. — Maribel Dominguez/Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre
   (Дело C-282/10)
   ()
   2010/C 234/39
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Maribel Dominguez

      Ответници: Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национални разпоредби или практики, които предвиждат, че правото на платен годишен отпуск е обусловено от действително полагане на труд не по-малко от десет дни (или от един месец) през референтния период?

               2.

               При утвърдителен отговор трябва ли по силата на член 7 от Директива 2003/88/ЕО, който урежда специфично задължение на работодателя, доколкото предвижда право на платен отпуск в полза на работника, отсъстващ по здравословни причини за период равен или по-голям от една година, сезираният със спор между частноправни субекти национален съд да не приложи национална разпоредба, която противоречи на този член, тъй като в случая тя обуславя възникването на правото на платен годишен отпуск от действително полагане на труд не по-малко от десет дни през референтната година?

               3.

               Доколкото член 7 от Директива 2003/88/ЕО не прави никакво разграничение между работниците, според това дали отсъствието им от работа през референтния период се дължи на трудова злополука, професионална болест, злополука по пътя към или от работното място, или общо заболяване, имат ли работниците право по силата на този текст на платен отпуск със същата продължителност, независимо от основанието за отсъствието им по здравословни причини, или този текст трябва да се тълкува в смисъл, че допуска възможност продължителността на платения отпуск да е различна, в зависимост от основанието за отсъствието на работника, при положение че при някои условия националният закон предвижда по-голяма продължителност на платения годишен отпуск от предвидената в директивата минимална продължителност от четири седмици?

      (1)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


title: Дело T-530/12 P: Решение на Общия съд от 9 октомври 2014 г.  — Bermejo Garde/ЕИСК (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Психически тормоз — Противозаконна дейност, увреждаща интересите на Съюза — Сериозно неизпълнение на задълженията на длъжностните лица — Членове 12а и 22а от Правилника — Оповестяване от жалбоподателя — Преназначаване вследствие на оповестяването — Липса на сезиране на ОЛАФ от получилия информацията пряк ръководител — Актове с неблагоприятни последици — Добросъвестност — Право на защита — Компетентност на автора на акта)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/35

         Решение на Общия съд от 9 октомври 2014 г. — Bermejo Garde/ЕИСК
   (Дело T-530/12 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Психически тормоз - Противозаконна дейност, увреждаща интересите на Съюза - Сериозно неизпълнение на задълженията на длъжностните лица - Членове 12а и 22а от Правилника - Оповестяване от жалбоподателя - Преназначаване вследствие на оповестяването - Липса на сезиране на ОЛАФ от получилия информацията пряк ръководител - Актове с неблагоприятни последици - Добросъвестност - Право на защита - Компетентност на автора на акта))
   2014/C 421/48
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Moises Bermejo Garde (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: първоначално G. Nijborg, впоследствие U. Schwab и M. Lernhart, подпомагани от B. Wägenbaur, адвокат)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 септември 2012 г. по дело Bermejo Garde/ЕИСК (F-51/10, все още непубликувано в Сборника)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 септември 2012 г. по дело Bermejo Garde/ЕИСК (F-41/10) в частта, в която се отхвърлят исканията на г-н Moises Bermejo Garde за отмяна на решение на Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК) № 133/10 A от 24 март 2010 г. за прекратяване на изпълняваните от него по-рано функции и на решение на ЕИСК № 184/10 A от 13 април 2010 г. за преназначаването му.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Връща делото за ново разглеждане от Съда на публичната служба.

               4)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 55, 23.2.2013 г.


title: Дело T-517/15: Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/СХВП (Limbic® Sales)

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/49

         Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. — Gruppe Nymphenburg Consult/СХВП (Limbic® Sales)
   (Дело T-517/15)
   (2015/C 354/60)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Мюнхен, Германия) (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: марка на Общността „Limbic® Sales“ — заявка за регистрация № 12 316 493

      Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 юни 2015 г. по преписка R 1972/2014-1

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение в частта му, в която се отнася до заявката за регистрация на марка на Общността № 012 316 493 Limbic® Sales;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009;

               —

               Нарушение на член 63, на член 75 първо изречение и на член 76 от Регламент № 207/2009


title: Дело С-428/10: Иск, предявен на 27 август 2010 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/12

         Иск, предявен на 27 август 2010 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
   (Дело С-428/10)
   ()
   2010/C 328/21
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun и L. de Schietere de Lophem)

      Ответник: Френска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар (1), или във всеки случай като не е съобщила на Комисията за посочените разпоредби, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на Директива 2007/36/ЕО е изтекъл на 3 август 2009 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответната страна все още не е предприела всички необходими мерки за транспониране на директивата или във всеки случай не ги е съобщила на Комисията.

      (1)  ОВ L 184, стр. 17


title: Дело T-385/12: Решение на Общия съд от 26 февруари 2015 г.  — Orange/Комисия (Държавни помощи — Пенсии — Помощ във връзка с реформата на финансирането на пенсиите на държавните служители, работещи за France Télécom — Намаляване на вноската, която France Télécom следва да заплаща на държавата — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия — Предимство — Селективен характер — Нарушаване на конкуренцията — Право на защита)

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/25

         Решение на Общия съд от 26 февруари 2015 г. — Orange/Комисия
   (Дело T-385/12) (1)

   ((Държавни помощи - Пенсии - Помощ във връзка с реформата на финансирането на пенсиите на държавните служители, работещи за France Télécom - Намаляване на вноската, която France Télécom следва да заплаща на държавата - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия - Предимство - Селективен характер - Нарушаване на конкуренцията - Право на защита))
   (2015/C 118/32)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Orange, по-рано France Télécom (Париж, Франция) (представители: S. Hautbourg и S. Cochard-Quesson, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan и B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2012/540/EС на Комисията от 20 декември 2011 г. за държавна помощ C 25/08 (бивш NN 23/08) Реформа на финансирането на пенсиите на държавните служители, работещи за France Télécom, приведена в действие от Френската република в полза на France Télécom (ОВ L 279, 2012 г., стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Orange понася собствените си разноски и направените от Европейската комисия разноски.

      (1)  ОВ C 311, 13.10.2012 г.


title: Дело C-128/15: Жалба, подадена на 13 март 2015 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/17

         Жалба, подадена на 13 март 2015 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-128/15)
   (2015/C 155/19)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: L. Banciella Rodríguez-Miñón y A. Rubio González)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени спорната разпоредба,

               —

               да се осъди институцията ответник да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               1.

                  Нарушение от страна на Съвета на правото му на преценка да установи в член 3 и в част 2 от приложението към Регламент № 1367/2014
                   (1)
                  възможности за риболов за 2015 г. и 2016 г. на гренадир (RNG-Coryphaenoides rupestris) и дългоопашата риба (RHG-Macrourus berglax) в зони Vb, VI и VII и VIII, IX, X, XII и XIV, съответно, което застрашава относителната стабилност на исторически улов на дългоопашата риба от Кралство Испания.

               2.

                  Относно спазването на принципа на пропорционалност. Регламент 1367/2014 има явно непропорционален характер по отношение на определяне на общия допустим улов (ОДУ) за двата вида риба в зони Vb, VI и VII, от една страна, а от друга страна, в зони VIII, IX, X, XII и XIV.

               3.

                  Нарушение на принципа на равно третиране. Нарушен е принципът за недопускане на дискриминация при определянето на ОДУ за двата вида риби, доколкото е нарушен принципът на относителната стабилност и ОДУ е наложен едностранно от европейските институции, без да се вземат предвид легитимните искания на Кралство Испания.

      (1)  Регламент № 1367/2014 на Съвета от 15 декември 2014 година за определяне на възможностите за риболов за 2015 и 2016 г. на някои запаси от дълбоководна риба за риболовните кораби на Съюза (ОВ L 366, стр. 1).


title: Дело C-71/13 P: Жалба, подадена на 11 февруари 2013 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 13 декември 2012 г. по дело T-588/10, Република Гърция/Комисия

text:
               6.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 101/13

         Жалба, подадена на 11 февруари 2013 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 13 декември 2012 г. по дело T-588/10, Република Гърция/Комисия
   (Дело C-71/13 P)
   2013/C 101/27
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и E. Leftheriotou)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи жалбата и да се отмени изцяло обжалваното решение на Общия съд на ЕС в съответствие с подробното изложение,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

               —

               С първото основание за отмяна, отнасящо се до сектора на тютюна, Република Гърция изтъква следното:

                           1.

                           нарушение на правото на Съюза — неправилно тълкуване на член 31 от Регламент № 1290/2005,

                           2.

                           условията за изплащане на премията за тютюна са определени изчерпателно и изключително в член 5 от Регламент № 2075/92 (1) и следователно Общият съд е допуснал грешка като незаконосъобразно е приел, че член 16, параграф 1 от Регламент № 2848/1998 (2) законно е установил като допълнително условие за изплащането на премията тютюнът да бъде доставен на първия преработвател най-късно до 30 април на годината, следваща годината на реколтата; освен това член 16, параграф 1 от Регламент № 2848/1998, който лишава земеделския стопанин от цялата премия в случай, че доставката закъснее дори с един ден, нарушава принципа на пропорционалност във връзка с член 39, параграф 1, буква б) ДФЕС и с член 3, параграф 3 от Регламент № 2075/92,

                           3.

                           нарушение на правото на Съюза — неправилно тълкуване на член 16, параграф 1 от Регламент № 2848/1998 (що се отнася до закъснелите доставки на тютюн),

                           4.

                           противоречиви мотиви на обжалваното решение и неправилно тълкуване на член 9, параграф 4 и на член 10, параграф 1 от Регламент № 2848/1998 (що се отнася до прехвърлянето на договорите за отглеждане), и

                           5.

                           неправилно тълкуване и прилагане на член 6, параграф 2 от Регламент № 2075/92 и на член 7 от Регламент № 2848/1998 (що се отнася до използването на помещения и наето оборудване от одобрения първи преработвател).

               —

               С второто основание за отмяна, отнасящо се до сектора на сушеното грозде, Република Гърция изтъква, че Общият съд е извършил:

                           1.

                           неправилно тълкуване на член 3, параграф 2, четвърто тире от Регламент № 1621/1999 (3), що се отнася до понятието „природни бедствия“, и

                           2.

                           неправилно тълкуване и прилагане на насоките относно фиксираните корекции в сектора на сушеното грозде (за султанските стафиди по отношение на реколтите през 2004 г. и през 2005 г. и за коринтските стафиди по отношение на реколтата през 2005 г.), тъй като условията за налагане на корекция от 25 % не са налице, поради което съдебното решение е опорочено от непълнота на мотивите.

               —

               С третото основание за отмяна в сектора на обработваемите култури се твърди:

                           1.

                           нарушение на правото на Съюза, що се отнася до правното основание за корекцията, поради неправилно тълкуване на член 7, параграф 4 от Регламент № 1258/1999 (4), тъй като само член 31 от Регламент № 1290/05 (5) съставлява валидно правно основание, и

                           2.

                           нарушение на правото на Съюза поради неправилно тълкуване и прилагане при липса на осъвременяване на насоките за фиксираните корекции от предходната ОСП за новата ОСП, що се отнася до разграничението между ключовия контрол и вторичния контрол, непълнота на мотивите, както и нарушение на принципите на пропорционалност и на правна сигурност, чийто конкретен израз е принципа за недопускане на прилагане с обратна сила, доколкото процентите на фиксираните корекции са се отнасяли до различни режими на контрол и доколкото посоченото осъвременяване на споменатите насоки е извършено през юни 2006 г. и следователно не е могло да се приложи към 2006-та отчетна година.

               —

               С четвъртото основание за отмяна, отнасящо се до кръстосаното спазване, Република Гърция изтъква, че решението на Общия съд нарушава принципа за недопускане на прилагане с обратна сила.

               —

               С петото основание за отмяна, отнасящо се до малките острови в Егейско море, обхванати от програмата „POSEI“ (Програма за специфични варианти за отдалеченост и островен характер), Република Гърция изтъква нарушение на принципа на правна сигурност, разумен срок и своевременност на действията на ЕС.

               —

               С шестото основание за отмяна, отнасящо се до сектора на говеждото и овчето месо, се посочват неправилно тълкуване и прилагане на член 8 от Регламент № 1663/95 (6) и на член 7, параграф 4 от Регламент № 1258/1999, както и на член 12 и на член 24, параграф 2 от Регламент № 2419/01 (7), нарушение на принципа на пропорционалност и липса на мотиви.

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2075/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно общата организация на пазара на суров тютюн (ОВ L 215, стр. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 11, стр. 77).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2848/98 на Комисията от 22 декември 1998 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2075/92 на Съвета относно схемите за премиране, производствените квоти и специалната помощ, която се отпуска на групи производители в сектора на суровия тютюн (ОВ L 358, стр. 17).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1621/1999 на Комисията от 22 юли 1999 година относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета по отношение помощта за отглеждане на грозде за производство на някои сортове сушено грозде (ОВ L 192, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 29, стр. 18).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).

      (5)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).

      (6)  Регламент (ЕО) № 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 729/70 относно процедурата по клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ, секция „Гарантиране“ (ОВ L 158, стр. 6).

      (7)  Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията от 11 декември 2001 г. за установяване на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол на някои схеми за помощи на Общността, установени с Регламент (ЕИО) № 3508/92 на Съвета (ОВ L 327, стр. 11).


title: Дело C-144/16: Преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal (Португалия), постъпило на 14 март 2016 г. — Município de Palmela/ASAE — Divisão de Gestão de Contraordenações

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/27

      Преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal (Португалия), постъпило на 14 март 2016 г. — Município de Palmela/ASAE — Divisão de Gestão de Contraordenações
      (Дело C-144/16)
      (2016/C 211/35)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Município de Palmela

         Ответник: ASAE — Divisão de Gestão de Contraordenações

         Преюдициални въпроси

                  a)

                  Като се има предвид, че Декрет-закон № 379/97 от 27 декември утвърждава Правилника, с който се установяват изискванията за безопасност, които трябва да се спазват при определяне на местоположението, изграждането, проектирането и функционалната организация на местата за игра и развлечения, на съответното оборудване и меки настилки,

                  б)

                  Като се има предвид, че Декрет-закон № 119/2009 от 19 май изменя Декрет-закон № 379/97 от 27 декември, като изменя текста на някои технически стандарти и добавя други технически стандарти, и публикува отново, с въведените изменения, посочения Правилник, от който е част,

                  в)

                  Като се има предвид, че никой от двата споменати национални нормативни текста не е бил съобщен на Европейската комисия, в контекста на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, установени в Директива 98/34/EО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година, изменена с Директива 98/48/EО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година и транспонирана във вътрешния правен ред с Декрет-закон № 58/2000 от 18 април 2000 г.:

                              1)

                              Трябва ли националният съд да постанови пълната неприложимост на национален нормативен текст, който въвежда технически стандарти и, в противоречие с разпоредбите на Директива 98/34/EО, не е бил съобщен на Европейската комисия, или да ограничи решението за неприложимост до новите техническите стандарти, въведени с националния нормативен текст, или

                              2)

                              трябва да се обяви пълната неприложимост на национален нормативен текст, който въвежда технически стандарти и в противоречие с разпоредбите на Директива 98/34/EО не е бил съобщен на Европейската комисия, или решението за неприложимост трябва да се ограничи до новите технически правила, въведени с националния нормативен текст?

                              3)

                              Всички технически стандарти, съдържащи се в споменатия правилник, ли са неприложими, или само техническите стандарти, изменени или въведени с Декрет-закон № 119/2009 от 19 май 2009 г.?

         (1)  Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (ОВ 1998, L 204, стр. 37; Специално издание на български език, глава 13, том 23, стр. 207).


title: Дело C-625/16 P: Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. от Anikó Pint срещу срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) по дело T-660/16, Anikó Pint/Европейска комисия

text:
               10.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 112/14

         Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. от Anikó Pint срещу срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) по дело T-660/16, Anikó Pint/Европейска комисия
   (Дело C-625/16 P)
   (2017/C 112/22)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Anikó Pint (представител: D. Lazar, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия
   С определение от 2. март 2017 г. Съдът на Европейския съюз (осми състав) hотхвърля жалбата и постановява, че жалбоподателят понася направените от него разноски.


title: Дело C-456/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 17 септември 2010 г. — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)/Administración del Estado

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/16

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 17 септември 2010 г. — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)/Administración del Estado
   (Дело C-456/10)
   ()
   2010/C 328/30
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Supremo

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)

      Ответник: Administración del Estado

      Преюдициален въпрос

               1.

               Позволява ли тълкуването на член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 28 ДЕО) да се приеме, че забраната за извършване на дейност по внос на тютюневи изделия от други държави членки, наложена от испанското право на търговците на дребно с такива изделия, представлява количествено ограничение върху вноса или мярка с равностоен ефект, забранени от Договора?


title: Дело T-564/10: Жалба, подадена на 15 декември 2010 г. — Quimitécnica.com и de Mello/Комисия

text:
               19.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/25

         Жалба, подадена на 15 декември 2010 г. — Quimitécnica.com и de Mello/Комисия
   (Дело T-564/10)
   2011/C 55/46
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподатели: Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Португалия) и José de Mello — Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Лисабон, Португалия) (представител: J. Calheiros, advogado)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени частично на основание член 264 ДФЕС решението на Комисията, прието от нейния счетоводител с писмо от 8 октомври 2010 г., референтен номер BUDG/C5/MG s737983, доколкото налага изискваната гаранция да бъде предоставена от банка с рейтинг „AA“ в дългосрочен план;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват следните правни основания:
   1.
         Първо правно основание, свързано със съществени процесуални нарушения — липса на мотиви на решението от 8 октомври 2010 г.

   В рамките на това основание жалбоподателите твърдят, че:

               —

               Съгласно член 296 ДФЕС е задължително всички актове, включително решенията, да бъдат мотивирани. Решението от 8 октомври 2010 г. не съдържа никакви мотиви за изискването за рейтинг на банката, издаваща гаранцията.

               —

               Като се има предвид изискваното ниво на рейтинг такива мотиви е трябвало да бъдат изложени, още повече че когато става въпрос за упражняване на дискреционно правомощие, изискването за мотивиране е по-високо от това при упражняване на правомощие при условия на обвързана компетентност.

               —

               От друга страна решението не се позовава и на нито една общностна норма (дори само вътрешна), която би могла да бъде основание за такова изискване. След като не е мотивирано, решението трябва да се отмени в тази част.

         2.
         Второ правно основание, свързано с нарушение на Договора — принцип на пропорционалност

   В рамките на това правно основание жалбоподателите твърдят, че:

               —

               Съгласно член 85 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3), за да получи удължаване на срока за плащане и с оглед на това „да се гарантират правата на Общността, длъжникът представя финансова гаранция, която включва неизплатеното задължение както с главницата, така и с лихвите и се приема от счетоводителя на институцията“. Следователно интересите, чиято защита се цели с учредяването на гаранцията, са интересите на Общностите и по-конкретно правото да се получат дължимите суми.

               —

               Платима при първо поискване гаранция, притежаваща изискваните от Комисията характеристики и учредена от кредитна институция, е подходяща и пропорционална форма за обезпечаване на плащането на дължимите суми. На практика цялата португалска съдебна система и като цяло съдебните системи на останалите страни от Европейския съюз приемат предоставянето на банкова гаранция за най-различни цели, включително за спиране изпълнението на съдебни решения.

               —

               В конкретния случай гаранцията, която жалбоподателите са предложили, а Комисията не е приела, е щяла да бъде издадена от Banco Comercial Português, S.A., кредитна институция със седалище в Европейския съюз, за която се прилагат нормите за надзор и консолидация, установени от самите общностни институции. Ето защо нищо не изглежда да обосновава с цел защита на правата на Общностите отричането на възможността за предоставяне на гаранция от посочената банка, нито изискването за учредяването ѝ от банка с рейтинг „AA“ в дългосрочен план.

               —

               Освен това е налице и общоизвестното, свързано с конюнктурата обстоятелство, че напоследък рейтингите на португалските банки са засегнати от промяната в рейтинга на самата Португалска република. Така понастоящем нито една банка
                     със седалище в Португалия
                   не отговаря на критериите за рейтинг („AA“ в дългосрочен план), които се изискват в решението на Комисията.

               —

               С това решението на Комисията не отговаря на критерия за необходимост (който е важен аспект на принципа на пропорционалност), след като от всички възможни мерки Комисията е избрала тази, която при съществуващата конюнктура в най-голяма степен уврежда интересите на жалбоподателите.

               —

               Така ясно се установява липса на пропорционалност между наложеното от Комисията изискване (гаранция, издадена от европейска банка с рейтинг „AA“ в дългосрочен план) и целта, за която се твърди, че се преследва (защита на правото на Комисията на получаване на сумите), поради което решението на Комисията трябва да се отмени в тази част.


title: Дело T-174/16: Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Wessel-Werk/EUIPO — Wolf PVG (Всмукващи накрайници за прахосмукачки)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/62

      Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Wessel-Werk/EUIPO — Wolf PVG (Всмукващи накрайници за прахосмукачки)
      (Дело T-174/16)
      (2016/C 211/77)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Wessel-Werk GmbH (Райхсхоф, Германия) (представител: C. Becker, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Влото, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 725932-0004 (Всмукващи накрайници за прахосмукачки)

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 18.2.2016 г. по преписка R 1652/2014-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди загубилата страна да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 25, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002,

                  —

                  Нарушение на член 63, параграф 1 от Регламент № 6/2002,

                  —

                  Нарушение на член 62 от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-548/08: Определение на председателя на осми състав на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/28

         Определение на председателя на осми състав на Съда от 12 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-548/08) (1)

   2010/C 51/46

      Език на производството: шведски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.


title: Дело T-115/16: Жалба, подадена на 18 март 2016 г. — Sandvik Intellectual Property/EUIPO — Unipapel (ADVEON)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/54

      Жалба, подадена на 18 март 2016 г. — Sandvik Intellectual Property/EUIPO — Unipapel (ADVEON)
      (Дело T-115/16)
      (2016/C 211/68)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sandvik Intellectual Property AB (Sandviken, Швеция) (представител: S. Maaßen, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Unipapel Industria, Comercio y Servicios, SL (Мадрид, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация във връзка с думата със стандартни букви „ADVEON“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 164 374

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 януари 2016 г. по преписка R 738/2015-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да измени обжалваното решение, така че възражението да бъде отхвърлено и да се разреши посочващата Европейския съюз международна регистрация IR 1164374,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски или

                  —

                  да осъди другата страна в производството да заплати съдебните разноски,

                  —

                  да спре производството до обявяване на решението на Съда във връзка с преюдициалното запитване по дело Länsförsäkringar AB v A/S Matek (C-654/15), отправено от Högsta domstolen (Швеция) и постъпило в Съда на 7 декември 2015 г.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело C-151/13: Решение на Съда (шести състав) от 27 март 2014 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Versailles — Франция) — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — ДДС — Приложно поле — Определяне на данъчната основа — Понятие „субсидия, пряко свързана с цената“  — Изплащане на обща сума от националната здравноосигурителна каса на заведенията за настаняване на зависими възрастни хора)

text:
               19.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/6

         Решение на Съда (шести състав) от 27 март 2014 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Versailles — Франция) — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Дело C-151/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - ДДС - Приложно поле - Определяне на данъчната основа - Понятие „субсидия, пряко свързана с цената“ - Изплащане на обща сума от националната здравноосигурителна каса на заведенията за настаняване на зависими възрастни хора))
   2014/C 151/07
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative d'appel de Versailles

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Le Rayon d'Or SARL

      Ответник: Ministre de l'Économie et des Finances

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour administrative d'appel de Versailles — Тълкуване на член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), възпроизведен в член 73 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7; поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) — Приложно поле на ДДС — Субсидия, свързана пряко с цената на услугите за помощ — Включване на „общата сума за помощ“, изплащана от здравноосигурителните каси на заведенията за настаняване на зависими възрастни хора

      Диспозитив

   Член 11, A, параграф 1, буква a) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, както и член 73 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че общо плащане като разглежданата по главното производство „обща сума за помощ“ представлява насрещна престация за помощта, оказвана възмездно от заведение за настаняване на зависими възрастни хора на настанените в него лица, и на това основание попада в приложното поле на данъка върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 171, 15.6.2013 г.


title: Дело F-90/14: Определение на Съда на публичната служба от 27 април 2015 г. — Meyer/Комисия (Публична служба — Срочно нает служител — Възнаграждение — Семейни надбавки — Отказ за изплащане на надбавка за дете на издръжка — Член 2, параграф 3, буква б) от приложение VII от Правилника — Дете между 18 и 26 години, получаващо училищно или професионално образование — Надбавка за образование — Член 3, параграф 1 от приложение VII от Правилника — Дете, посещаващо училище редовно на пълен учебен ден — Очевидно неоснователна жалба)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/50

         Определение на Съда на публичната служба от 27 април 2015 г. — Meyer/Комисия
   (Дело F-90/14) (1)

   ((Публична служба - Срочно нает служител - Възнаграждение - Семейни надбавки - Отказ за изплащане на надбавка за дете на издръжка - Член 2, параграф 3, буква б) от приложение VII от Правилника - Дете между 18 и 26 години, получаващо училищно или професионално образование - Надбавка за образование - Член 3, параграф 1 от приложение VII от Правилника - Дете, посещаващо училище редовно на пълен учебен ден - Очевидно неоснователна жалба))
   (2015/C 198/69)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ronald Meyer (Талин, Естония) (представител: H.-R. Ilting, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и T. S. Bohr)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението да не се предоставят на жалбоподателя, считано от 1 септември 2013 г. надбавка за дете на издръжка, тъй като неговото дете е преустановило участието си в дейност, призната като „професионално училищно обучение“ по смисъла на член 2 от приложение VII от Правилника за длъжностните лица и искане работодателят му да бъде задължен да продължи да му плаща тази добавка, както и да заплати всички медицински разходи за детето му с обратна сила, считано от 1 септември 2013 г.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Meyer понася направените от него съдебни разноски и го осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейската Комисия.

      (1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г., стр. 39.


title: Дело T-206/15: Жалба, подадена на 23 април 2015 г. — Intercon/Комисия

text:
               6.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/24

         Жалба, подадена на 23 април 2015 г. — Intercon/Комисия
   (Дело T-206/15)
   (2015/C 221/33)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Intercon Sp. z o.o. (Лодз, Полша) (представител: B. Eger, adwokat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да установи, че средствата, изплатени от Европейската комисия на жалбоподателя във връзка с участието му в проекта по договор VPH2-224635, представляват допустими разходи по смисъла на член II.14 от общите условия на този договор и съответно жалбоподателят не е длъжен да ги връща,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски,

               —

               да спре изпълнението на обжалваното решение.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква едно основание, а именно нарушение на принципа на взаимна лоялност на страните по договора и на принципа на доверието на оператора в Комисията.

               —

               Комисията не взела предвид нито едно от съображенията, изложени от бенефициера в писмото му от 14 август 2014 г., и нито един от документите, представени от него с това писмо. В това отношение Комисията се позовала на член 22.II.5 от приложение II към договора, който дава право Комисията да не взема предвид късно посочени твърдения и доказателства. Този подход обаче не бил оправдан, доколкото самата Комисия поискала от бенефициера да даде ново становище. При това положение пълният отказ да бъдат взети предвид новите доказателства и съображения представлявал явно нарушение на принципа на взаимна лоялност на страните по договора и на принципа на доверието на оператора в Комисията.


title: Дело T-293/09: Жалба, подадена на 29 юли 2009 г. — CNIEL/Комисия

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/9

         Жалба, подадена на 29 юли 2009 г. — CNIEL/Комисия
   (Дело T-293/09)
   2009/C 244/14
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Centre National Interprofessionnel de l’Économie Laitière (CNIEL) (Париж, Франция) (представители: A. Cabanes и V. Kostrzewski-Pugnat, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, прието от Комисията на 10 декември 2008 г. по преписка N 561/2008 — Франция (Дейности, провеждани от селскостопанските междуотраслови организации),

               —

               при условията на евентуалност да се укаже на Комисията да започне предвидената в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО официална процедура по разследване на помощта,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2008) 7846 окончателен (1) на Комисията от 10 декември 2008 г., с което Комисията е приела, че рамковата схема за дейности, които могат да се провеждат от френските селскостопански междуотраслови организации, състояща се в помощи за техническа поддръжка, за производство и пускане в продажба на качествени селскостопански продукти, за изследователска и развойна дейност и за рекламна дейност в полза на първични производители и на предприятия, упражняващи дейности по преработка и пускане в продажба на селскостопански продукти, финансирана чрез удържане от членовете на тези междуотраслови организации на доброволни вноски, на които впоследствие е придаден задължителен характер с междуведомствено постановление (наричани по-нататък „ДЗВ“), представлява помощ, съвместима с общия пазар.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания, изведени от:

               —

               явна грешка в преценката в нарушение на член 87, параграф 1 ЕО, тъй като ДЗВ не представляват държавни ресурси, държавата не носи отговорност за приетите мерки и последните не създават предимство за крайните бенефициери,

               —

               нарушение на задължението за мотивиране доколкото Комисията не посочила причините, поради които е приела, че ДЗВ представляват държавни ресурси нито посочила по какъв начин се засягала търговията между държавите членки или се нарушавала конкуренцията,

               —

               нарушение на член 88, параграф 3 ЕО, тъй като Комисията не започнала предвидената в член 88, параграф 2 ЕО официална процедура по разследване въпреки наличието на сериозни трудности при преценката на естеството на разглежданата рамкова схема.

      (1)  ОВ C 116, 2009 г. стр. 14.


title: Дело C-205/10 P: Жалба, подадена на 30 април 2010 г. от Heinz Helmuth Eriksen срещу Определение, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 март 2010 г. по дело T-516/08, Heinz Helmuth Eriksen/Европейска комисия

text:
               17.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/6

         Жалба, подадена на 30 април 2010 г. от Heinz Helmuth Eriksen срещу Определение, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 март 2010 г. по дело T-516/08, Heinz Helmuth Eriksen/Европейска комисия
   (Дело C-205/10 P)
   2010/C 195/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Heinz Helmuth Eriksen (представител: I. Anderson, Advocate)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени изцяло Определение на Общия съд от 24 март 2010 г., с което се отхвърля като явно недопустим иска на жалбоподателя и последният е осъден да заплати съдебните разноски,

               —

               да се произнесе по същество по жалбата на жалбоподателя и да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя:

                           а)

                           сумата от 800 000 EUR или друга сума, за която Съдът прецени, че е обоснована и справедлива, като обезщетение за минали, настоящи и бъдещи болки и страдания и намалена способност за пълноценен живот поради тежки увреждания на здравето му в резултат от произволния и незаконосъобразен отказ на Комисията да осигури изпълнението на предпазните мерки съгласно Директива 96/29 (1) за медицинско наблюдение на хроничната лъчева болест в случая на специалните групи за интервенция в Туле.

                           б)

                           да заплати на жалбоподателя, на лечебните заведения, в които той се лекува или на предоставящите му здравни услуги лица бъдещите разходи за медицинско лечение и лекарства за облекчаване на здравословното му състояние и/или за лечение на неговото увредено здраве съгласно точка а) по-горе, които не са му предоставени от здравно осигурителната схема в неговата държава членка,

                           в)

                           разумните съдебни разноски и разходите, направени от жалбоподателя пред Общия съд и в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Общият съд неправилно е отхвърлил иска на жалбоподателя за реализиране на извъндоговорна отговорност като недопустим, както е изопачил както естеството на неговите искания, така и неговите правни основания. В резултат от подобно изопачаване Общият съд не е приел, че е налице незаконосъобразност в контекста на произволния и хитър претекст на Комисията да не предприеме действия, което бездействие изпразвало от съдържание Единните стандарти за безопасност на здравето относно защитата на работниците и на населението в случаи на радиационни инциденти, причинени от използването на ядрена енергия за военни цели.

               2.

               Неприлагане на общите за държавите членки правни принципи. Общият съд не е преценил незаконосъобразността на неполагането от страна Комисията на дължимата грижа и незаконосъобразността на липсата на добра администрация що се отнася до общите за системите на държавите членки принципи за определяне на административната отговорност за вреди, причинени на частноправните субекти, както се изисква съгласно член 188 от Договора за Евратом.

               3.

               Неправилно приложение на специалното правомощие на Комисията за дерогиране в областта на конкуренцията към допустимостта на иск във връзка със здравните стандарти. По-нататък, в светлината на широката и специална дискреционна власт на Комисията да определя политиката на ЕС в областта на конкуренцията чрез дискреционни освобождавания от незаконосъобразни търговски споразумения, Общият съд неправилно е приел приложената от Комисията дерогация от здравна защита съгласно директивата на радиационните инциденти в Туле по военни съображения. По този начин не се вземат предвид решения на Общия съд относно допустимостта в други сфери на дейност на ЕС, в които Комисията не разполага с подобна специална дискреционна власт и в които твърденията за бездействие на Комисията не правят искането явно недопустимо.
               Съдът пренебрегва обстоятелството, че Комисията не разполага със специална и неограничена дискреционна власт да прилага Единните стандарти за безопасност на здравето, тъй като Договорът за Евратом определя подробно нейното правомощие да прилага освобождавания и по-специално предвижда механизми за частноправните субекти да обжалват нейното бездействие от административна гледна точка в области, в които им е предоставена закрила. Това включва положения, при които отказът да се предприеме действие е бил отправен до друга страна.

               4.

               Липса на становище относно това дали отказът на Комисията да предприеме действия нарушава ясно определената цел на Договора за Евратом за защита на здравето на работниците и на населението.
               Съдът е допуснал грешка и като не е изследвал въпроса дали отказът на Комисията да предприеме действия е нарушил целите на Договора за Евратом за установяване и осигуряване приложението на Единните стандарти за безопасност на здравето за защита на работниците и на населението от дълготрайните последици на йонизиращото лъчение. По този начин Общият съд е пренебрегнал безусловното задължение на Комисията съгласно Договора за Евратом да осигури правилното прилагане на разпоредбите на този договор, включително на съдържащия се в него принцип на предпазните мерки.

      (1)  Директива 96/29/Евроатом на Съвета от 13 май 1996 година относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение (ОВ L 159, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 166).


title: Дело T-340/06: Решение на Първоинстанционния съд от 2 юли 2008 г. — Stradivarius España/СХВП — Ricci (Stradivari 1715) ( Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността Stradivari 1715 — Предходни фигуративни марки на Общността Stradivarius — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 )

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/49

         Решение на Първоинстанционния съд от 2 юли 2008 г. — Stradivarius España/СХВП — Ricci (Stradivari 1715)
   (Дело T-340/06) (1)

   („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността Stradivari 1715 - Предходни фигуративни марки на Общността Stradivarius - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94“)
   (2008/C 209/85)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Stradivarius España (Arteixo, Испания) (представители: G. Marín Raigal и P. López Ronda, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и A. Sempio)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Cristina Ricci (Reggello, Италия) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzaretti, M. Boretto и E. Gavuzzi, avocats)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 септември 2006 г. (преписка № R 1024/2005-1) относно процедура по възражение между Stradivarius España, SA и Cristina Ricci.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Stradivarius España, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.