title: Дело C-112/13: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 8 март 2013 г. — A/B и др.

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/2

         Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 8 март 2013 г. — A/B и др.
   (Дело C-112/13)
   (2013/C 226/03)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A

      Ответник: В и др.

      Преюдициални въпроси

               1.

               В хипотеза на прилагане на правото на Европейския съюз по отношение на процесуална система, сезираните в рамките на която да се произнесат по същество на делото обикновени съдилища трябва да докажат неконституционосъобразността на даден закон, без обаче да разполагат с право за цялостна отмяна на законите, което право е в правомощията на организиран по специфичен начин конституционен съд, следва ли въз основа на европейския „принцип на еквивалентност“ да се заключи, че когато даден закон нарушава член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“), обикновените съдилища трябва в хода на производството да поискат сезиране на конституционния съд с цел цялостна отмяна на закона, а не трябва просто да преустановяват прилагането на закона в конкретния случай?

               2.

               Следва ли член 47 от Хартата да се тълкува в смисъл, че е в противоречие с процесуална разпоредба, съгласно която съд, който не е международно компетентен, назначава попечител за отсъстващия ответник, чието местоживеене не може да бъде установено и че чрез „явяването си пред съда“ този представител може да предостави задължителна международна компетентност на този съд?

               3.

               Следва ли член 24 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) („Регламента“) да се тълкува в смисъл, че „явяване на ответника“ по смисъла на тази разпоредба е налице единствено когато съответното процесуално действие е извършено от самия ответник или от оправомощен от него юридически представител, или това важи без ограничение дори когато процесуалното действие е извършено от назначен съгласно законодателството на съответната държава членка попечител на отсъстващия ответник?

      (1)  ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


title: Дело T-222/11: Жалба, подадена на 20 април 2011 г. — Rautenbach/Съвет и Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/29

         Жалба, подадена на 20 април 2011 г. — Rautenbach/Съвет и Комисия
   (Дело T-222/11)
   2011/C 186/55
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Muller Conrad Rautenbach (Harare, Зимбабве) (представители: S. Smith QC, M. Lester, Barristers и W. Osmond, Solicitor)

      Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени Решение 2011/101/ОВППС на Съвета от 15 февруари 2011 година относно ограничителни мерки срещу Зимбабве (ОВ L 42, стp. 6) и Регламент (ЕС) № 174/2011 на Комисията от 23 февруари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 314/2004 на Съвета относно някои ограничителни мерки по отношение на Зимбабве (ОВ L 49, стp. 23), доколкото те се отнасят до жалбоподателя; и

               —

               да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че нито Регламент (ЕС) № 174/2011 на Комисията, нито Решение 2011/101/ОВППС на Съвета почиват на валидно правно основание, тъй като съответните институции са превишили своите правомощия.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че ответниците не разполагат с правомощие да налагат тези ограничителни мерки на жалбоподателя; при условията на евентуалност, фактът че той е субект на тези мерки се основава на явна грешка в преценката, тъй като ответниците са допуснали грешка, считайки че ограничителните мерки са обосновани по отношение на жалбоподателя.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че оспорваните мерки нарушават правото на защита и правото на ефективна съдебна защита.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че ответниците са нарушили задължението си за излагане на мотиви, доколкото изложението на мотивите не съответства на такова задължение на институциите на ЕС.

               5.

               Петото правно основание е изведено от твърдението, че оспорваните мерки водят до налагане на необосновано и непропорционално ограничение на основните права на жалбоподателя, и по-конкретно на правото му на собственост, на свободата му да осъществява търговска дейност и на правото на зачитане на репутацията и на семейния му живот.


title: Дело F-51/15: Определение на Съда на публичната служба от 12 май 2016 г. — FR/ЕААБ

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/37

         Определение на Съда на публичната служба от 12 май 2016 г. — FR/ЕААБ
   (Дело F-51/15) (1)

   (2016/C 232/47)
   Език на производството: английски
   Съставът от един съдия разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 190, 8.6.2015 г., стр. 37.


title: Дело T-504/08: Жалба, подадена на 21 ноември 2008 г.  — Mologen/СХВП (dSLIM)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/49

         Жалба, подадена на 21 ноември 2008 г. — Mologen/СХВП (dSLIM)
   (Дело T-504/08)
   (2009/C 44/86)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Mologen AG (Берлин, Германия) (представител: C. Klages, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 17 септември 2008 г. по преписка R 1077/2007-4;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „dSLIM“ за стоки и услуги от класове 1, 5, 10, 42 и 44 (Заявка № 5 355 136)

      Решение на проверителя: Оказва регистрацията

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като на знака не липсва отличителен характер, нито става въпрос за посочване с описателен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-68/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Högsta domstolen (Швеция) на 12 февруари 2007 г. — Kerstin Sundelind Lopez/Miquel Enrique Lopez Lizazo

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/23

         Искане за преюдициално заключение, направено от Högsta domstolen (Швеция) на 12 февруари 2007 г. — Kerstin Sundelind Lopez/Miquel Enrique Lopez Lizazo
   (Дело C-68/07)
   (2007/C 82/40)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Högsta domstolen
   Страни в главното производство

      Ищец: Kerstin Sundelind Lopez

      Ответник: Miquel Enrique Lopez Lizazo
   Преюдициални въпроси
   Ответникът по дело за развод не е нито лице, което има обичайно местопребиваване в държава-членка, нито гражданин на държава-членка. Може ли делото да бъде разгледано от съд в държава-членка, който не е компетентен съгласно член 3 (1) [от Регламент „Брюксел II“], дори ако съд в друга държава-членка е компетентен да разгледа делото, по силата на едно от изложените в член 3 правила за компетентност ?

      (1)  Регламент (EО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година, OВ L 338, стр. 1.


title: Съединени дела C-256/13 и C-264/13: Решение на Съда (трети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — Provincie Antwerpen/Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13) (Преюдициално запитване — Eлектронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/20/EО — Член 6 — Условия, с които може да бъде обвързано издаването на общо разрешение и предоставянето на права на използване на радиочестоти и номера, и специални задължения — Член 13 — Такси за правата на използване и за правата за изграждане на инфраструктура — Регионално законодателство, с което предприятията се задължават да заплащат налог върху своите обекти)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/16

      Решение на Съда (трети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Antwerpen — Белгия) — Provincie Antwerpen/Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)
      (Съединени дела C-256/13 и C-264/13) (1)

      ((Преюдициално запитване - Eлектронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/20/EО - Член 6 - Условия, с които може да бъде обвързано издаването на общо разрешение и предоставянето на права на използване на радиочестоти и номера, и специални задължения - Член 13 - Такси за правата на използване и за правата за изграждане на инфраструктура - Регионално законодателство, с което предприятията се задължават да заплащат налог върху своите обекти))
      (2014/C 395/19)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Hof van beroep te Antwerpen

         Страни в главното производство

         Въззивник: Provincie Antwerpen

         Въззиваем: Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)

         Диспозитив

      Членове 6 и 13 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат операторите, предоставящи електронни съобщителни мрежи или услуги, да бъдат облагани с общ налог върху обектите на предприятията поради наличието в недвижими имоти публична или частна собственост на стълбове, пилони или антени за мобилна радиотелефония, които са необходими за осъществяваната от тези оператори дейност.

         (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-532/11: Решение на Съда (трети състав) от 15 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln — Allemagne) — Susanne Leichenich/Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis (Директива 77/388/ЕИО — ДДС — Случаи на освобождаване — Член 13, част Б, буква б) — Отдаване под наем или под аренда на недвижими имоти — Несамоходен плавателен съд, трайно прикрепен към брега на река — Отдаване под наем на плавателния съд, включително и на прилежащите към него понтон, терен и част от акваторията на реката — Изключително предназначение за постоянно ползване на ресторант-дискотека — Единна доставка)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/21

         Решение на Съда (трети състав) от 15 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln — Allemagne) — Susanne Leichenich/Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis
   (Дело C-532/11) (1)

   (Директива 77/388/ЕИО - ДДС - Случаи на освобождаване - Член 13, част Б, буква б) - Отдаване под наем или под аренда на недвижими имоти - Несамоходен плавателен съд, трайно прикрепен към брега на река - Отдаване под наем на плавателния съд, включително и на прилежащите към него понтон, терен и част от акваторията на реката - Изключително предназначение за постоянно ползване на ресторант-дискотека - Единна доставка)
   2013/C 9/33
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Köln

      Страни в главното производство

      Ищец: Susanne Leichenich

      Ответници: Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis

      в присъствието на: Dr. Leyh, Dr. Kossow & Dr. Ott KG, Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, Steuerberatungsgesellschaft

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Köln — тълкуването на член 13, част Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1.) — Приложно поле на освобождаването от ДДС, предвидено в тази разпоредба, по отношение на отдаването под наем или под аренда на недвижими имоти — Отдаване под наем на част от акваторията и на плавателен съд за ползването му за търговски цели като ресторант-дискотека

      Диспозитив

               1.

               Член 13, част Б, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието за отдаване под наем или под аренда на недвижими имоти включва отдаването под наем на плавателен съд, включително на прилежащите котвена стоянка и понтонен мост, който плавателен съд е закрепен неподвижно с връзки, които не са лесно отстраними, към брега и речното корито, разположен е на определено и установимо място върху водата на реката и е предназначен изключително, съгласно клаузите на договора за отдаване под наем, за постоянното му ползване като ресторант-дискотека на това място. Това отдаване под наем съставлява единна освободена от данък доставка, без да следва да се прави разлика между отдаването под наем на плавателния съд и това на понтонния мост.

               2.

               Такъв плавателен съд не съставлява превозно средство по смисъла на член 13, част Б, буква б), точка 2 от Шеста директива 77/388.

      (1)  ОВ C 25, 28.01.2012 г.


title: Дело T-467/13: Жалба, подадена на 28 август 2013 г. — Arrow Group и Arrow Generics/Комисия

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/32

         Жалба, подадена на 28 август 2013 г. — Arrow Group и Arrow Generics/Комисия
   (Дело T-467/13)
   2013/C 313/62
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Arrow Group ApS (Roskilde, Дания); и Arrow Generics Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: S. Kon, C. Firth, и C. Humpe, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени членове 1, 2 и 3 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. по преписка COMP/39.229 — Lundbeck по отношение на Arrow, или

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 2 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. по преписка COMP/39.229 — Lundbeck в частта му, с която налага глоба на Arrow по отношение на Спогодбите за Обединеното кралство и Дания, или

               —

               също при условията на евентуалност, да отмени член 2 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. по преписка COMP/39.229 — Lundbeck в частта му, с която налага глоба на Arrow по отношение на Спогодбата за Дания, и да намали глобата в съответствие с това, или

               —

               отново при условията на евентуалност, да намали глобата, наложена съгласно член 2 от Решение C(2013) 3803 окончателен на Комисията от 19 юни 2013 г. по преписка COMP/39.229 — Lundbeck, и

               —

               да осъди Комисията да заплати направените от Arrow съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила съществени процесуални изисквания в процедурата по приемане на решението, като (i) не е образувала производството и провела разследването си в разумен срок (ii) не е гарантирала навременен и подходящ достъп до преписката и (iii) не е издала допълнение към изложението на възраженията.

               2.

               Второто правно основание е изведено от липсата на надлежно доказване от страна на Комисията, че Arrow и Lundbeck са били потенциални конкуренти, когато са сключили всяка от спогодбите.

               3.

               Третото правно основание е изведено от липсата на надлежно доказване от страна на Комисията на обстоятелството, че всяка от спогодбите е имала за предмет ограничаване на конкуренцията, в противоречие с член 101 ДФЕС.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от това, че Комисията при налагането на глобата на Arrow е нарушила принципите на пропорционалност, законоустановеност на нарушенията и наказанията, и правна сигурност.

               5.

               Петото правно основание е изведено, при условията на евентуалност, от това, че Комисията погрешно е определила спогодбата за Обединеното кралство и спогодбата за Дания като едно-единствено продължавано нарушение на член 101 ДФЕС и е нарушила член 25 от Регламент 1/2003 (1), като е наложила на Arrow глоба по отношение на спогодбата за Дания след изтичането на давността за налагане на глоби.

               6.

               Шестото правно основание е изведено, също при условията на евентуалност, от грешки на Комисията при изчисляване на размера на глобата, като е наложила глоба, непропорционална на тежестта на твърдените нарушения на член 101 ДФЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора


title: Дело T-47/13: Жалба, подадена на 30 януари 2013 г. — Goldsteig Käsereien Bayerwald/СХВП — Vieweg (goldstück)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/25

         Жалба, подадена на 30 януари 2013 г. — Goldsteig Käsereien Bayerwald/СХВП — Vieweg (goldstück)
   (Дело T-47/13)
   2013/C 86/41
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (Хам, Германия) (представител: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Christin Vieweg (Зонеберг, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата по хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 ноември 2012 г. по дело R 2589/2011-1;

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Christin Vieweg

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „goldstück“, за стоки от класове 29 и 30 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 153 677

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „GOLDSTEIG“ за стоки и услуги от класове 29 и 43

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението на жалбоподателя.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-242/17: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 8 май 2017 г. — Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA/Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA и др.

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/15

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 8 май 2017 г. — Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA/Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA и др.
   (Дело C-242/17)
   (2017/C 283/21)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA

      Ответници: Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли правото на Европейския съюз, по-конкретно член 18, параграф 7 от Директива 2009/28/ЕО (1) във връзка с Решение за изпълнение (ЕС) 2011/438 (2) от 19 юли 2011 година на Европейската комисия национална правна уредба като тази в Постановление на Министерски съвет от 23 януари 2012 г. и по-конкретно в членове 8 и 12, с която се налагат специални различни и по-големи задължения от тези, приети с присъединяването към доброволна схема, предмет на решение на Европейската комисия, прието на основание на посочения по-горе член 18, параграф 4?

               2)

               При отрицателен отговор на предходния въпрос, трябва ли икономическите оператори, които участват във веригата за снабдяване с продукта, дори и когато това са оператори, изпълняващи функцията на обикновен trader или на обикновено посредничество, без никакъв реален контакт с продукта, да се считат задължени да спазват посочената по-горе в буква а) европейска правна уредба?

      (1)  Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ L 140, 5.6.2009 г., стр. 16 и поправка в ОВ L 216, 2014 г., стр. 5).

      (2)  Решение за изпълнение 2011/438/ЕС на Комисията от 19 юли 2011 година относно признаването на схемата „International Sustainability and Carbon Certification“ за доказване на спазването на критериите за устойчивост в съответствие с директиви 2009/28/ЕО и 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 190, 2011 г., стр. 79).


title: Дело C-287/09: Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Roma (Италия) на 24 юли 2009 г. — Aduo Pisaneschi/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/9

         Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Roma (Италия) на 24 юли 2009 г. — Aduo Pisaneschi/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
   (Дело C-287/09)
   2009/C 233/15
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte d'appello di Roma

      Страни в главното производство

      Ищец: Aduo Pisaneschi

      Ответник: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Преюдициални въпроси

   На основание член 234 от Договора за ЕИО се поставя преюдициалният въпрос дали членове 17, 39 и 42 от Договора, както и съответните разпоредби на Регламент № 1408/71 следва да се тълкуват в смисъл, че принципът на сумиране на всички периоди на осигуряване за придобиване, получаване и запазване на правото на обезщетения — принцип, реализиран с приемането на Регламент № 1408/71 — трябва да се прилага във всички случаи, когато за признаване на правото на дадено обезщетение е необходимо да се прибегне до система на сумиране и изчисляване с оглед на съответно съотношение, с последицата, че за тази цел следва да се вземат предвид както периодите на осигуряване съгласно законодателството на всяка държава членка, така и периодите на осигуряване в рамките на схемата за социална сигурност на служителите на общностните институции?


title: Дело T-428/03: Определение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2008 г.  — Keinhorst/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Междинно решение — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/34

         Определение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2008 г. — Keinhorst/Комисия
   (Дело T-428/03) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Междинно решение - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   (2008/C 301/55)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Gerhard Keinhorst (Overijse, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално C. Berardis-Kayser и L. Lozano Palacios, впоследствие C. Berardis-Kayser и H. Krämer)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на решения на Комисията от 23 декември 2002 г. и от 14 април 2003 г. за изменение на класирането в степен на жалбоподателя, в частта, в която с тях се определя класирането му в стъпка към датата на назначаването му в степен А 6, първа стъпка, в частта, в която 5 октомври 1995 г. е определен за начална дата, от която настъпват имуществените им последици и в частта, в която не е признат предишния трудов стаж на жалбоподателя с оглед на неговата степен и искане за отмяна на решенията на Комисията от 4 септември и от 24 ноември 2003 г., с които са отхвърлени неговите жалби и, от друга страна, искане за обезщетение за твърдяните вреди.
   Диспозитив

               1.

               Няма основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2.

               Осъжда Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 47, 24.2.2004 г.


title: Дело F-42/12: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 май 2016 г. — Bouvret/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника — Пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Съюза по национална пенсионноосигурителна схема — Прехвърляне към пенсионноосигурителната схема на Съюза — Прието от заинтересованото лице предложение за бонус за осигурителен стаж, основаващо се на нови общи правила за прилагане — Възражение за недопустимост — Понятие за увреждащ акт — Член 83 от Процедурния правилник)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/42

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 4 май 2016 г. — Bouvret/Комисия
   (Дело F-42/12) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Съюза по национална пенсионноосигурителна схема - Прехвърляне към пенсионноосигурителната схема на Съюза - Прието от заинтересованото лице предложение за бонус за осигурителен стаж, основаващо се на нови общи правила за прилагане - Възражение за недопустимост - Понятие за увреждащ акт - Член 83 от Процедурния правилник))
   (2016/C 222/54)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Florence Bouvret (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и S. Orlandi, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats, и накрая J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и J. Baquero Cruz, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara, и накрая G. Gattinara и F. Simonetti)

      Предмет

   Искане за отмяна на предложението за прехвърляне на пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, въз основа на изчислението, вземащо предвид новите Общи правила за прилагане, които влизат в сила след подаването на заявлението за прехвърляне на жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Г-жа Florence Bouvret понася направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г., стр. 25


title: Дело T-660/11: Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Polytetra/СХВП — EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „POLYTETRAFLON“ — По-ранна словна марка на Общността „TEFLON“ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Краен продукт, включващ компонент — Използване на по-ранната марка по отношение на крайните продукти на трети лица — Задължение за мотивиране)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/15

         Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Polytetra/СХВП — EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)
   (Дело T-660/11) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „POLYTETRAFLON“ - По-ранна словна марка на Общността „TEFLON“ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Краен продукт, включващ компонент - Използване на по-ранната марка по отношение на крайните продукти на трети лица - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 262/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Polytetra GmbH (Mönchengladbach, Германия) (представител: R. Schiffer, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, САЩ) (представител: E. Armijo Chávarri, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 29 септември 2011 г. (преписка R 2005/2010-1) относно производство по възражение между EI du Pont de Nemours and Company и Polytetra GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 29 септември 2011 г. (преписка R 2005/2010-1).

               2)

               СХВП понася направените от нея съдебни разноски и тези на Polytetra GmbH.

               3)

               EI du Pont de Nemours and Company понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 65, 3.3.2012 г.


title: Дело C-330/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Gergely Szemerey/Miniszterelnökséget vezető miniszter, като представител на Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Преюдициално запитване — Обща селскостопанска политика — Мерки за подпомагане на развитието на селските райони — Плащания за агроекология — Регламент (ЕО) № 1122/2009 — Членове 23 и 58 — Регламент (ЕО) № 1698/2005 — Регламент (ЕО) № 1975/2006 — Помощ за отглеждане на рядък растителен вид — Искане за изплащане — Съдържание — Изискване за представяне на сертификат — Санкции при непредставяне)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/10

         Решение на Съда (четвърти състав) от 17 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Gergely Szemerey/Miniszterelnökséget vezető miniszter, като представител на Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Дело C-330/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика - Мерки за подпомагане на развитието на селските райони - Плащания за агроекология - Регламент (ЕО) № 1122/2009 - Членове 23 и 58 - Регламент (ЕО) № 1698/2005 - Регламент (ЕО) № 1975/2006 - Помощ за отглеждане на рядък растителен вид - Искане за изплащане - Съдържание - Изискване за представяне на сертификат - Санкции при непредставяне))
   (2016/C 068/13)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gergely Szemerey

      Ответник: Miniszterelnökséget vezető miniszter, като представител на Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Диспозитив

               1)

               Член 23 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор, във връзка с Регламент (EО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), изменен с Регламент (ЕО) № 473/2009 на Съвета от 25 май 2009 година и Регламент (ЕО) № 1975/2006 на Комисията от 7 декември 2006 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета по отношение на прилагането на процедури за контрол, както и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони, изменен с Регламент (ЕО) № 484/2009 на Комисията от 9 юни 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство да изисква от заявителя на агроекологична помощ да предостави на разплащателната агенция едновременно със заявлението си за помощ сертификат за рядък растителен вид, който му дава право да получи тази помощ, при условие че тази правна уредба позволява на засегнатите оператори да се съобразят с изискванията ѝ при разумни условия, което запитващата юрисдикция трябва да провери.

               2)

               Член 58, трета алинея от Регламент № 1122/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че предвидената в тази разпоредба санкция не се прилага за заявител на агроекологична помощ, който не е приложил към заявлението си за помощ документ като разглеждания в главното производство сертификат, който му дава право да получи помощта. Член 23, параграф 1, трета алинея от същия регламент трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип този пропуск води до недопустимост на заявлението за плащане на агроекологична помощ.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-438/11: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Hamburg (Германия) на 26 август 2011 г. — Lagura Vermögensverwaltung GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/8

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Hamburg (Германия) на 26 август 2011 г. — Lagura Vermögensverwaltung GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Дело C-438/11)
   2011/C 347/12
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lagura Vermögensverwaltung GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Преюдициален въпрос

   При обстоятелства като по главното производство, а именно когато органите на трета държава не могат да проверят дали издаденият от тях сертификат се основава на невярно представяне на фактите, следва ли да се откаже на длъжника възможността да се позове на защита на оправдани правни очаквания съгласно член 220, параграф 2, буква б), втора и трета алинея от Митническия кодекс (1), когато обстоятелствата, от които следва невъзможността да се установи верността на сертификата за произход, не са извън сферата на износителя или прехвърлянето на доказателствената тежест съгласно член 220, параграф 2, буква б), трета алинея, initio от Митническия кодекс от митническите власти към длъжника предполага само или по-скоро, че напротив, причината за тази невъзможност е извън сферата на органите на страната на износа или се дължи на небрежност единствено от страна на износителя?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 година. (ОВ L 311, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 13, стр. 12).


title: Дело C-225/09: Преюдициално запитване, отправено от Giudice di pace di Cortona (Италия) на 19 юни 2009 г. — Joanna Jakubowlka Edyta/Alessandro Maneggia

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/25

         Преюдициално запитване, отправено от Giudice di pace di Cortona (Италия) на 19 юни 2009 г. — Joanna Jakubowlka Edyta/Alessandro Maneggia
   (Дело C-225/09)
   2009/C 205/43
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Giudice di pace di Cortona

      Страни в главното производство

      Ищец: Joanna Jakubowlka Edyta

      Ответник: Alessandro Maneggia

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 3, буква ж) ЕО, член 4 ЕО, член 10 ЕО, член 81 ЕО и член 98 ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като членове 1 и 2 от Закон № 339 от 25 ноември 2003 г., които предвиждат, че длъжностните лица на непълно работно време не могат да упражняват адвокатска професия, дори да притежават адвокатска правоспособност, и налагат заличаването им от адвокатската колегия с решение на компетентния адвокатски съвет, освен ако съответното длъжностно лице не реши да прекрати трудовото си правоотношение?

               2)

               Трябва ли член 3, буква ж) ЕО, член 4 ЕО, член 10 ЕО и член 98 ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като членове 1 и 2 от Закон № 339 от 25 ноември 2003 г., които предвиждат, че длъжностните лица на непълно работно време не могат да упражняват адвокатска професия, дори да притежават адвокатска правоспособност, и налагат заличаването им от адвокатската колегия с решение на компетентния адвокатски съвет, освен ако съответното длъжностно лице не реши да прекрати трудовото си правоотношение?

               3)

               Трябва ли член 6 от Директива 77/249/ЕИО на Съвета от 22 март 1977 г. относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги, съгласно който „[в]сяка държава-членка може да изключи адвокатите, които работят по трудов договор в държавно или частно предприятие от упражняването на дейностите по представителство и защита на съответното предприятие пред съдебни органи, доколкото установените в съответната държава адвокати не могат да упражняват тези дейности“, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като членове 1 и 2 от Закон № 339 от 25 ноември 2003 г., които предвиждат, че длъжностните лица на непълно работно време не могат да упражняват адвокатска професия, дори да притежават адвокатска правоспособност, и налагат заличаването им от адвокатската колегия с решение на компетентния адвокатски съвет, освен ако съответното длъжностно лице не реши да прекрати трудовото си правоотношение, когато тази национална правна уредба се прилага и по отношение на адвокатите, които работят по трудов договор и упражняват адвокатска дейност въз основа на свободата на предоставяне на услуги?

               4)

               Трябва ли член 8 от Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава-членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията, съгласно който „[а]двокат, който е вписан в приемащата държава-членка под професионалното звание по произход, може да практикува в качеството на адвокат на платена служба при друг адвокат, адвокатско сдружение или адвокатска кантора, или държавно или частно предприятие, доколкото приемащата държава-членка допуска това за адвокати, вписани под професионалното звание в тази държава-членка“, да се тълкува в смисъл, че не се прилага по отношение на адвокатите, длъжностни лица на непълно работно време?

               5)

               Допускат ли общите принципи на общностното право за защита на оправданите правни очаквания и придобитите права национална правна уредба като членове 1 и 2 от Закон № 339 от 25 ноември 2003 г., които предвиждат, че длъжностните лица на непълно работно време не могат да упражняват адвокатска професия, и които се прилагат и по отношение на адвокатите, вече вписани в адвокатската колегия към момента на влизане в сила на Закон № 339/2003, като същевременно член 2 определя кратък срок, в който задължително трябва да се направи избор между полагането на труд като длъжностно лице и упражняването на адвокатска професия?


title: Дело C-264/14: Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 2 юни 2014 г.  — Skatteverket/David Hedqvist

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/7

         Преюдициално запитване от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция), постъпило на 2 юни 2014 г. — Skatteverket/David Hedqvist
   (Дело C-264/14)
   2014/C 245/09
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Skatteverket

      Ответник: David Hedqvist

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 2, параграф 1 от Директивата за ДДС (1) да се тълкува в смисъл, че сделките, описани като обмяна на виртуална валута срещу традиционна валута и обратно, извършени от доставчика срещу възнаграждение, добавено при определянето на обменния курс, представляват възмездна доставка на услуга?

               2.

               В случай на положителен отговор на първия въпрос, следва ли член 135, параграф 1 да се тълкува в смисъл, че горепосочените обменни сделки са освободени от данъчно облагане?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ, 2006 г., L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-341/09 P: Жалба, подадена на 21 август 2009 г. от Acegas-APS SpA, по-рано Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми разширен състав) на 11 юни 2009 г. по дело T-309/02, Acegas/Комисия

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/42

         Жалба, подадена на 21 август 2009 г. от Acegas-APS SpA, по-рано Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми разширен състав) на 11 юни 2009 г. по дело T-309/02, Acegas/Комисия
   (Дело C-341/09 P)
   2009/C 267/74
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Acegas-APS SpA, по-рано Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) (представители: F. Ferletic и F. Spitaleri, avvocati, L. Daniele, професор)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 11 юни 2009 г. по дело T-309/02, ACEGAS APS/Комисия, и делото да се върне на Първоинстнационния съд за разглеждане по същество,

               —

               да се осъди Комисията да заплати хонорарите и съдебните разноски в производството по обжалване и да няма произнасяне по хонорарите и съдебните разноски в първоинстанционното производство,
               Ако Съдът смята, че фазата на производството му позволява да се произнесе по съществото на спора,

               —

               да отмени изцяло Решение 2003/193/ЕО (1) на Комисията от 5 юни 2002 година относно държавна помощ чрез освобождаване от данъци и заеми при преференциални условия, предоставена от Италия на предприятия за обществени услуги, чийто акционерен състав е с мажоритарно публично участие,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени член 3 от спорното решение в частта, в която италианската държава се задължава да иска възстановяване на предоставената помощ от получателите,

               —

               да осъди Комисията на Европейската общност да заплати хонорарите и съдебните разноски по настоящото производство и по първонстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Първото правно основание: нарушение на член 230, четвърта алинея от ЕО — Изключване на личен интерес на ACEGAS-APS въз основа на грешни и неотносими факти.
   ACEGAS-APS подчертава, че установената практика на Съда подчинява правото да се подаде жалба срещу решенията на Комисията относно схеми за държавни помощи на две условия: жалбоподателят трябва да е действителният бенефициер на предоставената помощ съгласно схемата—предмет на решението; решението трябва да съдържа разпореждане за възстановяване на помощта. ACEGAS-APS отбелязва, че в конкретния случай двете посочени условия са били изпълнени. Първоинстанционният съд обаче допуснал грешка, като обявил за недопустима подадената жалба, позовавайки се на по-късно настъпили и неотносими грешни факти, които са извън компетентността на Съда.
   Второто правно основание: нарушение на член 230, четвърта алинея ЕО — Погрешно взимане предвид, с цел преценка на личния интерес на жалбоподателя, на елементи и обстоятелства, настъпили след датата на приемане на решението.
   ACEGAS-APS смята, че условията за активна процесуална легитимация трябва да са налице към момента на приемане на спорното решение. Първоинстанционният съд обаче допуснал грешка, като изключил личният интерес на ACEGAS-APS да подаде жалба, като се основал на настъпили впоследствие фактически обстоятелства относно започнатата от компетентните италиански органи процедура за възстановяване на твърдяната предоставена помощ.
   Третото правно основание: нарушение на правото на защита на жалбоподателя — нарушение на процесуални правила в производството пред Първоинстанционния съд, което накърнява интересите на жалбоподателя — изопачаване на доказателствата — недостатък, състоящ се в липса и противоречивост на мотивите.
   В хода на първоинстанционното производство Първоинстанционният съд е отправил два писмени въпроса, съответно на ACEGAS- APS и на Италианската република, с които ги моли да съобщят размера на твърдяната помощ, получена от жалбоподателя. Като поставил тези въпроси Първоинстанционният съд нарушил правото на защита на ACEGAS-APS. Освен това Първоинстанционният съд изопачил съдържанието на предоставените отговори, които потвърждавали че жалбоподателят бил „действителният бенефициер“ на схемата за освобождаване IRPEG, оспорена от Комисията.

      (1)  ОВ L 77, 2003 г., стр.21.


title: Дело T-588/08: Решение на Общия съд от 14 март 2013 г. — Dole Food и Dole Germany/Комисия (Конкуренция — Картели — Пазар на бананите — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Понятие за съгласувана практика с антиконкурентна цел — Система за обмяна на информация — Задължение за мотивиране — Право на защита — Насоки относно метода за определяне на глобите — Тежест на нарушението)

text:
               27.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/15

         Решение на Общия съд от 14 март 2013 г. — Dole Food и Dole Germany/Комисия
   (Дело T-588/08) (1)

   (Конкуренция - Картели - Пазар на бананите - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Понятие за съгласувана практика с антиконкурентна цел - Система за обмяна на информация - Задължение за мотивиране - Право на защита - Насоки относно метода за определяне на глобите - Тежест на нарушението)
   2013/C 123/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Dole Food Company, Inc. (Westlake Village, Калифорния, САЩ) и Dole Germany OHG (Хамбург, Германия) (представител: J.-F. Bellis, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално X. Lewis и M. Kellerbauer, впоследствие M. Kellerbauer и P. Van Nuffel)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C(2008) 5955 окончателен на Комисията от 15 октомври 2008 г., прието в производство по член 81 ЕО (преписка COMP/39.188 — Банани)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Dole Food Company, Inc. и Dole Germany OHG да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.


title: Дело C-441/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Bacău (Румъния) на 13 септември 2010 г. — Ioan Anghel/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/14

         Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Bacău (Румъния) на 13 септември 2010 г. — Ioan Anghel/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Дело C-441/10)
   ()
   2010/C 328/26
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Curtea de Apel Bacău

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ioan Anghel

      Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 110, параграф 1 [ДФЕС] (предишен член 90 ЕО), съгласно който „нито една държава-членка не може да налага, пряко или косвено, каквито и да било вътрешни данъци върху стоките на други държави-членки, които надвишават наложените пряко или косвено върху подобните местни стоки“, не допуска въвеждането за автомобилите с характеристиките, определени в Ordonanța de Urgență a Guvernului № 50/2008, на такса за замърсяване, налагана при първата им регистрация на територията на държава членка, такса, която може да представлява вътрешен данък върху стоките от други държави членки, като се има пред вид, че таксата не се събира при пререгистрацията в Румъния на автомобил, чиито характеристики са еднакви с характеристиките на внесен употребяван автомобил?

               2.

               Член 110, параграф 2 ДФЕС (предишен член 90 ДЕО), съгласно който никоя държава-членка не може да налага върху стоките от други държави-членки вътрешни данъци от такъв характер, че да дава косвена закрила на други стоки, не допуска въвеждането за автомобилите с характеристиките, определени в Ordonanța de Urgență a Guvernului № 50/2008, на такса за замърсяване, която се събира при първата им регистрация на територията на държава членка, като се има пред вид, че с Ordonanța de Urgență a Guvernului № 218/2008 от плащане на таксата за замърсяване е освободена онази категория автомобили, която съответства на техническите характеристики на произведените в Румъния автомобили.


title: Дело T-548/16: Определение на Общия съд от 6 септември 2017 г. — Clarke/EUIPO

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/32

         Определение на Общия съд от 6 септември 2017 г. — Clarke/EUIPO
   (Дело T-548/16) (1)

   (2017/C 357/41)
   Език на производството: немски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 221, 6.7.2015 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-63/15, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело F-92/09: Жалба, подадена на 6 ноември 2009 г. — U/Парламент

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/42

         Жалба, подадена на 6 ноември 2009 г. — U/Парламент
   (Дело F-92/09)
   2010/C 11/80
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: U (Люксембург, Люксембург) (представители: F. Moyse и A. Salerno, avocats)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Парламента за уволнение на жалбоподателя, както и обезщетение за претърпени неимуществени вреди

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ОН от 6 юли 2009 г., с което ОН решава да уволни жалбоподателя, считано от 1 септември 2009 г.,

               —

               изплащане на обезщетение за претърпени неимуществени вреди, определено условно на 15 000 евро,

               —

               да се осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-314/06: Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Whirlpool Europe/Съвет (Дъмпинг — Внос на някои комбинирани хладилници с фризери с произход от Южна Корея — Дефиниция на разглеждания продукт — Право на защита — Консултативен комитет — Задължение за мотивиране — Избор на метода за дефиниране на разглеждания продукт — Член 15, параграф 2 и член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 15, параграф 2 и член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/23

         Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Whirlpool Europe/Съвет
   (Дело T-314/06) (1)

   (Дъмпинг - Внос на някои комбинирани хладилници с фризери с произход от Южна Корея - Дефиниция на разглеждания продукт - Право на защита - Консултативен комитет - Задължение за мотивиране - Избор на метода за дефиниране на разглеждания продукт - Член 15, параграф 2 и член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 15, параграф 2 и член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)
   2010/C 301/35
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Whirlpool Europe Srl (Comerio, Италия) (представители: M. Bronckers и F. Louis, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, agent, подпомаган от G. Berrisch, avocat)

      Страни встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Италианска република (представител: G. Albenzio, avvocato dello Stato) и Европейски комитет на производителите на домакинско оборудване (CECED) (Брюксел, Белгия) (представители: Y. Desmedt и A. Verheyden, avocats)

      Страни встъпили в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и T. Scharf, agents) и LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея) (представители: първоначално L. Ruessmann и P. Hecker, впоследствие L. Ruessmann и A. Willems, avocats)

      Предмет

   Жалба за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 1289/2006 на Съвета от 25 август 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на някои успоредно разположени хладилници с произход от Република Корея (ОВ L 236, стp. 11, Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 47, стр. 247)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Whirlpool Europe Srl понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз и на LG Electronics, Inc.

               3.

               Италианската република, Европейската комисия и Европейският комитет на производителите на домакинско оборудване (CECED) понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.


title: Дело C-291/05: Решение на Съда (голям състав) от 11 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/R. N. G. Eind (Свободно движение на лица — Работници — Право на пребиваване на член на семейството, който е гражданин на трета страна — Завръщане на работника в държавата-членка, чийто гражданин е той — Задължение за държавата-членка по произход на работника да предостави право на пребиваване на члена на семейството — Съществуване на такова задължение при липсата на упражняване на реална и ефективна дейност от този работник)

text:
               23.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/8

         Решение на Съда (голям състав) от 11 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/R. N. G. Eind
   (Дело C-291/05) (1)

   (Свободно движение на лица - Работници - Право на пребиваване на член на семейството, който е гражданин на трета страна - Завръщане на работника в държавата-членка, чийто гражданин е той - Задължение за държавата-членка по произход на работника да предостави право на пребиваване на члена на семейството - Съществуване на такова задължение при липсата на упражняване на реална и ефективна дейност от този работник)
   (2008/C 51/14)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Raad van State
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie

      Ответник: R. N. G. Eind
   Предмет
   Преюдициално запитване — Nederlandse Raad van State — Тълкуване на член 10 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стp. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) и на Директива 90/364/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 година относно правото на пребиваване (ОВ L 180, стp. 26) — Тълкуване на член 18 ЕО — Право на пребиваване на член на семейството, който е гражданин на трета страна — Съществуване на такова право при липсата на реална и ефективна заетост на работника — Завръщане на работник в държавата му по произход — Липса в тази държава-членка на право на пребиваване за члена на семейството
   Диспозитив

               1)

               При завръщане на работник от Общността в държавата-членка, чието гражданство има той, общностното право не налага на властите на тази държава да признаят на гражданин на трета страна, който е член на семейството на този работник, право на влизане и на пребиваване само поради факта че в приемащата държава-членка, в която последният е упражнявал платена дейност, този гражданин е притежавал валидно разрешително за пребиваване, издадено на основание на член 10 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността, съответно изменен с Регламент (ЕИО) № 2434/92 на Съвета от 27 юли 1992 година.

               2)

               При завръщане на работник в държавата-членка, чиито гражданин е той, след като е упражнявал платена дейност в друга държава-членка, гражданин на трета страна, който е член на семейството на този работник, разполага на основание на член 10, параграф 1, буква a) от Регламент № 1612/68, съответно изменен с Регламент № 2434/92, като тази разпоредба се прилага по аналогия, с право на пребиваване в държавата-членка, чийто гражданин е работникът, дори последният да не упражнява там реална и ефективна икономическа дейност. Фактът, че гражданин на трета страна, който е член на семейството на работник от Общността, преди да пребивава в държавата-членка, в която последният е упражнявал платена дейност, не е разполагал с право на пребиваване, основано на националното право в държавата-членка, чийто гражданин е посоченият работник, не оказва влияние по отношение на преценката на правото на този гражданин на трета държава да пребивава в последната държава.

      (1)  ОВ C 296, 26.11.2005 г.


title: Дело C-143/14: Решение на Съда (седми състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder) (Преюдициално запитване — Дъмпинг — Внос на някои тръби от желязо или от стомана — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 3, параграф 7 — Вреда за промишлеността — Известни фактори — Причинно-следствена връзка — Невземане предвид на разследване на антиконкурентни практики на общностни предприятия от засегнатия сектор — Регламент (ЕО) № 2320/97 — Валидност)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/13

         Решение на Съда (седми състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Дело C-143/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Дъмпинг - Внос на някои тръби от желязо или от стомана - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 3, параграф 7 - Вреда за промишлеността - Известни фактори - Причинно-следствена връзка - Невземане предвид на разследване на антиконкурентни практики на общностни предприятия от засегнатия сектор - Регламент (ЕО) № 2320/97 - Валидност))
   (2015/C 198/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Berlin-Brandenburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: TMK Europe GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

      Диспозитив

   При разглеждането на поставения въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент (EO) № 2320/97 на Съвета от 17 ноември 1997 година относно налагане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на някои безшевни тръби от желязо или от нелегирана стомана с произход от Унгария, Полша, Русия, Чешката република, Румъния и Словашката република, за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1189/93 и прекратяване на процедурата по отношение на такъв внос с произход от Република Хърватия.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело T-85/13: Решение на Общия съд от 13 юни 2014 г.  — K-Swiss/СХВП — Künzli SwissSchuh (успоредни ивици на обувка) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността, изобразяваща успоредни ивици на обувка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/13

         Решение на Общия съд от 13 юни 2014 г. — K-Swiss/СХВП — Künzli SwissSchuh (успоредни ивици на обувка)
   (Дело T-85/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността, изобразяваща успоредни ивици на обувка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 245/18
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: K-Swiss, Inc. (Уестлейк, Калифорния, САЩ) (представители: R. Niebel и K. Tasma, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Künzli SwissSchuh AG (Виндиш, Швейцария)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 30 октомври 2012 г. (преписка R 174/2011-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Künzli SwissSchuh AG и K-Swiss, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда K-Swiss, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 123, 27.4.2013 г.


title: Дело T-276/13: Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/11

         Жалба, подадена на 15 май 2013 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет
   (Дело T-276/13)
   (2013/C 226/19)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Growth Energy (Вашингтон, Съединени американски щати), Renewable Fuels Association (Вашингтон, Съединени американски щати) (представител: P. Vander Schueren, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49 от 22.2.2013, стp.10), доколкото засяга жалбоподателите и техните членове и

               —

               да осъди Съвета да плати направените от жалбоподателя разноски във връзка с настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат десет правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е действала в противоречие с основния регламент, тъй като е избрала задължение, приложимо на територията на цялата държава и е отказала да изчисли индивидуално антидъмпингово задължение, независимо от факта, че е разполагала с цялата необходима информация за това. В това отношение жалбоподателите отбелязват, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на релевантните факти, грешка при прилагането на правото, не е посочила мотивите за изводите си, нарушила е задължението си за полагане на грижа и е нарушила правото на защита, както и принципа на правната сигурност и оправданите правни очаквания на жалбоподателите.

               2.

               Второ правно основание, изведено от твърдението, че пропускът на Комисията да съобрази цената на износа при изчисляването на дъмпинговия марж, като не е извършила завишение съобразно цените на износа за смесите на въпросния смесител, съставлява явна грешка в преценката на релевантните факти и грешка при прилагането на правото.

               3.

               Трето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката на релевантните факти и е нарушила основния регламент и принципа за недискриминация, като е завишила обема на вноса на биоетанол от Съединените щати и като не е третирала този внос по сходен начин като вноса на същия продукт от трети страни.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката и е нарушила основния регламент при изчисляването на маржа на вредите.

               5.

               Пето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката и е нарушила основния регламент, като е основала оценката си за материалните вреди на промишленост на Съюза, която не произвежда сходен продукт и като е определила промишлеността на Съюза преди да определи сходния продукт.

               6.

               Шесто правно основание, изведено от твърдението, че оспореният регламент е опорочен в резултат на явни грешки в преценката и грешки при прилагането на правото, тъй като материалните вреди, за които се отнася, са определени въз основа на данни, отнасящи се до непредставителна извадка на производители от Съюза.

               7.

               Седмо правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е направила извод, че други причини за материалните вреди не нарушават причинно-следствената връзка между предвидения внос и твърдените вреди за промишлеността на Съюза.

               8.

               Осмо правно основание, изведено от твърдението, че Съветът е допуснал грешка при приложението на правото и е нарушил принципа на пропорционалност като е приел антидъмпингови мерки без да е необходимо.

               9.

               Девето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и е нарушила принципите на добрата администрация и недискриминация, като е приела, че разследването на биоетанола, с произход от Съединените щати, се е основавало на адекватно оплакване, докато последното не е отговаряло на изискванията, установени от основния регламент.

               10.

               Десето правно основание, изведено от твърдението, че Комисията е извършила множество нарушения на правото на защита на жалбоподателите и не е посочила мотивите за приемането на оспорения регламент, тъй като окончателното разгласяване, на което се основава, не съдържа основните факти и съображения за приемането на окончателните мерки. Комисията също така е променила периода на действие на мерките без да посочи мотивите, като в същото време не е предоставила своевременно достъп на жалбоподателите до неконфиденциалната преписка, нито е предоставила достатъчно време на жалбоподателите да представят обяснения във връзка с окончателното разгласяване.


title: Дело T-262/09: Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Safariland/СХВП — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR“ — Относително основание за отказ — Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Изпълнение от СХВП на съдебно решение за отмяна на решение на апелативните ѝ състави — Право на защита — Задължение за мотивиране — Член 63, параграф 2, член 65, параграф 6, членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009)

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/19

         Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Safariland/СХВП — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
   (Дело T-262/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Изпълнение от СХВП на съдебно решение за отмяна на решение на апелативните ѝ състави - Право на защита - Задължение за мотивиране - Член 63, параграф 2, член 65, параграф 6, членове 75 и 76 от Регламент № 207/2009)
   2011/C 160/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Safariland LLC, по-рано Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Флорида, Съединените щати) (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: първоначално H. Daniel и O. Haleen, впоследствие O. Haleen, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 4 май 2009 г. (преписка R 493/2002-4 (II) относно производство по възражение между Defense Technology Corporation of America и DEF-TEC Defense Technology GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Safariland LLC понася направените от него разноски, както и тези, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от DEF-TEC Defense Technology GmbH.

      (1)  ОВ C 205, 29.8.2009 г.


title: Дело T-303/10: Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Wam Industriale/Комисия (Държавни помощи — Установяване на предприятие в някои трети държави — Нисколихвени заеми — Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими с общия пазар и се разпорежда възстановяването им — Решение, прието вследствие на отмяната от Общия съд на първоначалното решение по същото производство — Изпълнение на решение на Общия съд — Задължение за мотивиране — Принцип на добра администрация — Задължение за дължимо усърдие — Задължение за полагане на грижа)

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/25

         Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Wam Industriale/Комисия
   (Дело T-303/10) (1)

   (Държавни помощи - Установяване на предприятие в някои трети държави - Нисколихвени заеми - Решение, с което помощите се обявяват за отчасти несъвместими с общия пазар и се разпорежда възстановяването им - Решение, прието вследствие на отмяната от Общия съд на първоначалното решение по същото производство - Изпълнение на решение на Общия съд - Задължение за мотивиране - Принцип на добра администрация - Задължение за дължимо усърдие - Задължение за полагане на грижа)
   2012/C 355/53
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Wam Industriale SpA (Модена, Италия) (представители: адв. G. M. Roberti и адв. I. Perego)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и D. Grespan)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/134/ЕС на Комисията от 24 март 2010 г. относно държавна помощ C 4/03 (бивш NN 102/02), приведена в действие от Италия в полза на Wam SpA (ОВ L 57, 2011 г., стр. 29).

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Wam Industriale SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г.


title: Дело C-579/08 P: Жалба, подадена на 24 декември 2008 г. от Messer Group GmbH срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 15 октомври 2008 г. по дело T-305/06, Air Products and Chemicals Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/17

         Жалба, подадена на 24 декември 2008 г. от Messer Group GmbH срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 15 октомври 2008 г. по дело T-305/06, Air Products and Chemicals Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   (Дело C-579/08 P)
   (2009/C 55/27)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Messer Group GmbH (представители: W. Graf v. Schwerin и J. Schmidt, attorneys at law)

      Други страни в производството: Air Products and Chemicals Inc., Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. по съединени дела T-305/06, T-306/06 и T-307/06 и да отхвърли иска,

               —

               да осъди ищеца да заплати съдебните разноски, включително тези на жалбоподателя и на встъпилата страна,

         при условията на евентуалност,

               —

               да отмени решението на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. по съединени дела T-305/06, T-306/06 и T-307/06,

               —

               да върне делото за ново разглеждане на Първоинстанционния съд,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е приложил неправилно въведените критерии за правилното прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 40/94 (1).
   Жалбоподателят твърди освен това, че оспореното решение на Първоинстанционния съд се основава на съществени неточности в изводите относно съответните потребители.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността ОВ L 11, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.


title: Дело C-443/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Limoges (Франция) на 14 септември 2010 г. — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/19

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Limoges (Франция) на 14 септември 2010 г. — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement
   (Дело C-443/10)
   ()
   2010/C 317/34
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Limoges

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Philippe Bonnarde

      Ответник: Agence de Services et de Paiement

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли разпоредбите на правото на Европейския съюз и по-специално разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз, предназначени да гарантират свободното движение, както и разпоредбите на Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 година относно документите за регистрация на превозни средства (1), изменена с Директива 2003/127/ЕО (2), да се тълкуват като недопускащи законодателството на държава членка, което въвежда за регистрацията на превозни средства специален документ като свидетелство за регистрация с отметката „демонстрационно превозно средство“, за който може да се счита, че няма за предмет временна регистрация по смисъла на член 1 от Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г., и съответно — като пречка ползването от предимство да се свързва с представянето на подобен документ?

               2.

               При отрицателен отговор на предходния въпрос, трябва ли тези разпоредби да се тълкуват като налагащи, в случай на придобиване на превозно средство в друга държава членка, национална правна уредба, която поставя предоставянето на помощ за придобиване на собствени превозни средства, които вече са били регистрирани, в зависимост от условието в свидетелството за тази регистрация по силата на правната уредба на държавата членка да фигурира отметката „демонстрационно превозно средство“, да остане без приложение, когато самият продавач на превозното средство не е могъл да се ползва от тази помощ и когато:

                           —

                           или приобретателят представи свидетелство за регистрация, което е издадено в другата държава членка, и което е специално за превозните средства, предназначени за демонстрация,

                           —

                           или превозното средство има изискваните от националната правна уредба характеристики, свързани по-конкретно с датата на пускането му в движение, за да се квалифицира като демонстрационно превозно средство?

      (1)  ОВ L 138, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 74.

      (2)  Директива 2003/127/ЕО на Комисията от 23 декември 2003 година за изменение на Директива 1999/37/ЕО на Съвета относно документите за регистрация на превозни средства (ОВ L 10, 2004 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 189).


title: Дело C-235/07: Определение на председателя на Съда от 27 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/30

         Определение на председателя на Съда от 27 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-235/07) (1)

   (2008/C 171/51)

      Език на производството: немски

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело T-438/10: Определение на Общия съд от 4 декември 2013 г. — Forgital Italy/Съвет (Жалба за отмяна — Обща митническа тарифа — Временно суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени промишлени и селскостопански и рибни продукти — Изменение на описанието на определени суспендирания — Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение — Недопустимост)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/19

         Определение на Общия съд от 4 декември 2013 г. — Forgital Italy/Съвет
   (Дело T-438/10) (1)

   (Жалба за отмяна - Обща митническа тарифа - Временно суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени промишлени и селскостопански и рибни продукти - Изменение на описанието на определени суспендирания - Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост)
   2014/C 39/32
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Forgital Italy SpA (Вело д’Астико, Италия) (представители: V. Turinetti di Priero и R. Mastroianni, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално M. F. Florindo Gijón и A. Lo Monaco, впоследствие M. Florindo Gijón и K. Pellinghelli)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: D. Recchia и L. Keppenne)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕС) № 566/2010 на Съвета от 29 юни 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1255/96 относно временно суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени промишлени и селскостопански и рибни продукти (ОВ L 163, стр. 4) в частта, в която изменя описанието на определени стоки, за които се суспендират автономните мита по Общата митническа тарифа.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Forgital Italy SpA да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Съединени дела C-532/14 и C-533/14: Решение на Съда (първи състав) от 12 май 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Тарифна позиция 2206 — Тарифна позиция 2208 — Алкохолни напитки, получени чрез ферментация, последвана от пречистване — Прибавяне на добавки към алкохолните напитки, получени чрез ферментация, последвана от пречистване — Напитки, изгубили свойствата на напитки от тарифна позиция 2206)

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/11

         Решение на Съда (първи състав) от 12 май 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Съединени дела C-532/14 и C-533/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Тарифна позиция 2206 - Тарифна позиция 2208 - Алкохолни напитки, получени чрез ферментация, последвана от пречистване - Прибавяне на добавки към алкохолните напитки, получени чрез ферментация, последвана от пречистване - Напитки, изгубили свойствата на напитки от тарифна позиция 2206))
   (2016/C 243/10)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Toorank Productions BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

               1)

               Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в нейните редакции след приемането на Регламент (ЕО) № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 г. и на Регламент (ЕО) № 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че напитка като „Ferm Fruit“, получена посредством ферментация на ябълков концентрат, предназначена за консумация в чист вид или като основна съставка на други напитки, която е неутрална на цвят, мирис и вкус вследствие на пречистване, по-специално чрез ултрафилтрация, и чието алкохолно съдържание по обем, без добавянето на дестилиран алкохол, е 16 %, попада в позиция 2208 от посочената номенклатура.

               2)

               Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент № 2658/87, в нейните редакции след приемането на Регламент № 1719/2005 и на Регламент № 1214/2007, трябва да се тълкува в смисъл, че напитки с алкохолно съдържание по обем 14 %, произведени чрез добавянето към „Ferm Fruit“ на захар, аромати, оцветители, овкусители, сгъстители и консерванти, а също и, при една от напитките, на сметана, и които не съдържат дестилиран алкохол, попадат в позиция 2208 от посочената номенклатура.

               3)

               Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент № 2658/87, в нейните редакции след приемането на Регламент № 1719/2005 и на Регламент № 1214/2007, трябва да се тълкува в смисъл, че напитка с алкохолно съдържание по обем 13,4 %, произведена чрез добавянето към „Ferm Fruit“ на захар, аромати, оцветители, овкусители, сгъстители, консерванти и на дестилиран алкохол, който както по обем, така и по съдържание не надхвърля 49 % от съдържащия се в напитката алкохол, а останалите 51 % са получени от процес на ферментация, попада в позиция 2208 от посочената номенклатура.

      (1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело T-53/16: Жалба, подадена на 5 февруари 2016 г. — Ryanair и Airport Marketing Services/Комисия

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/30

         Жалба, подадена на 5 февруари 2016 г. — Ryanair и Airport Marketing Services/Комисия
   (Дело T-53/16)
   (2016/C 145/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) и Airport Marketing Services Ltd (Дъблин) (представители: G. Berrisch, E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, адвокати, и B. Byrne, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени членове 1, 4, 5 и 6 от Решение на Комисията от 23 юли 2014 г. относно държавна помощ SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN), съгласно което Ryanair и Airport Marketing Services неправомерно са получили несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ чрез редица споразумения относно летище Nîmes-Garons; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателите излагат пет основания в подкрепа на своята жалба.

               1.

               С първото основание се твърди, че решението нарушава член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, принципа на добра администрация и правото на жалбоподателите на защита, тъй като Комисията не им предоставила достъп до материалите по разследването и не им дала възможност ефективно да изложат своите становища.

               2.

               С второто основание се твърди, че е нарушен член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията погрешно вменила разглежданите мерки в тежест на държавата.

               3.

               С третото основание се твърди, че е нарушен член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията погрешно приела, че ресурсите на един от операторите на летището, Veolia Transport Aéroport de Nîmes (VTAN), са ресурси на държавата.

               4.

               С четвъртото основание се твърди, че е нарушен член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията не приложила по подходящ начин критерия за оператора, осъществяващ дейност при условията на пазарна икономика. Комисията неправило отказала да прибегне до използването на сравнителен анализ, който можел да доведе до извода за липсата на предоставена в полза на жалбоподателите помощ. При условията на евентуалност се твърди, че Комисията не успяла да остойности правилно маркетинговите услуги, неправилно отхвърлила доводите за решението на летището да закупи такива услуги, неправилно отхвърлила възможността част от маркетинговите услуги да са били закупени с оглед на общ интерес, неправилно приела, че мениджърът на летището Syndicat Mixte pour l’aménagement et le dévelopment de l’aéroport de Nîmes — Alès — Camargue — Cévennes (SMAN) и съдоговарящата с него частна страна VTAN са единен субект, като се е основала на извода си относно непълнотата и неподходящия характер на данните за изчислените от нея приходи на летището, не е взела под внимание мрежата от външни връзки, които летището е могло да очаква да получи с оглед на осъществяваната с Ryanair дейност, а също така е пренебрегнала сравнението между предоставените от летището данни с тези, които обикновено се отнасят до едно добре разработено летище. При всички случаи, дори да е имало предоставено предимство на жалбоподателите, Комисията не е доказала, че това предимство е избирателно.

               5.

               С петото основание се твърди при условията на евентуалност, че са нарушени член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 2 ДФЕС, тъй като Комисията допуснала явна грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, приемайки че помощта за Ryanair и Airport Marketing Services е равностойна на съвкупните маржови загуби на летището (както те са изчислени от Комисията), а не на действителната печалба за Ryanair и Airport Marketing Services. Комисията трябвало да проучи доколко от твърдяната печалба действително са се възползвали пътниците на Ryanair. Също така тя не предоставила количествено изражение на каквото и да е конкурентно предимство на Ryanair, произтичащо от твърдяната помощ, и не могла да обоснове по подходящ начин с какво определеният в решението като подлежащ на възстановяване размер на помощта е необходим, за да се осигури възстановяването на положението, което предхожда нейното предоставяне.


title: Дело T-325/14: Жалба, подадена на 6 май 2014 г.  — mobile.international/СХВП — Резон (mobile.de)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/27

         Жалба, подадена на 6 май 2014 г. — mobile.international/СХВП — Резон (mobile.de)
   (Дело T-325/14)
   2014/C 235/37
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: mobile.international GmbH (Клайнманов, Германия) (представител: T. Lührig, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Резон ООД (София, България)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 януари 2014 г. (преписка R 922/2013-1),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „mobile.de“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38 и 42 — марка на Общността № 9 376 989.

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Резон ООД.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: съдържащата словния елемент „mobile“ национална фигуративна марка за услуги от класове 35, 39 и 42.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и връща преписката на отдела по отмяна.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент № 207/2009 във връзка с правило 22, параграф 2 от Регламент № 2868/95,

               —

               нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 15, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент № 207/2009 във връзка с правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент № 2868/95,

               —

               нарушение на член 78, параграф 1, буква е) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на възражението за злоупотреба с право във връзка с член 56, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 и член 54, параграф 2 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 64, параграф 1 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-277/12: Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Bimbo/СХВП — Café do Brasil (Caffè KIMBO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Caffè KIMBO“ — По-ранна национална словна марка „BIMBO“ — Относителни основания за отказ — Всеобщо известна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция — Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/19

         Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — Bimbo/СХВП — Café do Brasil (Caffè KIMBO)
   (Дело T-277/12) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Caffè KIMBO“ - По-ранна национална словна марка „BIMBO“ - Относителни основания за отказ - Всеобщо известна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция - Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 129/38
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представители: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Café do Brasil SpA (Мелито, Неапол, Италия) (представители: M. Mostardini, G. Galimberti и F. Mellucci, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 май 2012 г. (преписка R 1017/2011-4), постановено в производство по възражение със страни Bimbo, SA и Café do Brasil SpA.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bimbo, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело T-282/08: Жалба, подадена на 17 юли 2008 г. — Grazer Wechselseitige Versicherung/Комисия

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/16

         Жалба, подадена на 17 юли 2008 г. — Grazer Wechselseitige Versicherung/Комисия
   (Дело T-282/08)
   (2008/C 247/31)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Grazer Wechselseitige Versicherung AG (Грац, Австрия) (представител: адв. H. Wollmann)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло, в съответствие с член 231, параграф 1 ЕО, Решение на Комисията C(2008) 1625 окончателен от 30 април 2008 г. (№ C 56/2006, ex NN 77/2006 — Приватизация на Bank Burgenland),

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски в съответствие с член 87, параграф 2 от Процедурния правилник.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят оспорва Решение на Комисията C(2008) 1625 окончателен от 30 април 2008 г., в което Комисията е решила, че държавната помощ, която Австрия е предоставила в нарушение на член 88, параграф 3 ЕО в полза на застрахователното дружество Grazer Wechselseitige Versicherung AG и на GW Beteiligungserwerbs- und -verwaltungsGmbH във връзка с приватизацията на HYPO Bank Burgenland AG, е несъвместима с общия пазар.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва на първо място, че Комисията неправилно е приложила член 87, параграф 1 ЕО в няколко аспекта. По-специално в тази връзка се изтъква, че е имало многобройни индикатори за това, че към момента на отчуждаването пазарната стойност на приватизираната банка е бил значително под предложената от жалбоподателя пазарна цена, така че той не е можело да бъде облагодетелстван при покупката.
   Освен това се оспорва, че ответникът погрешно е приложил теста Private-Vendor-Test. В тази връзка жалбоподателят изтъква, че доводът на Комисията, според който законовата гаранция „Ausafallhaftung“ на провинция Burgenland не е трябвало да се взема предвид за определени задължения на приватизираната банка в рамките на решението за възлагане, е погрешна. По-нататък в тази връзка жалбоподателят посочва, че Комисията изхожда не от модела на действителен икономически инвеститор в частния сектор, а от фикцията за продавач със стопроцентово покритие на риска.
   По-нататък жалбоподателят посочва, че Комисията не била установила, че предложението на жалбоподателя било формално още по-лошо от предложението на конкурентните оференти след провеждането на всички предложени изисквания.
   При условията на евентуалност жалбоподателят посочва, че Комисията била пропуснала да провери, когато е приела, че става въпрос за държавна помощ, дали тя съответства на общия пазар в светлината на член 87, параграф 3, буква в) ЕО.
   Най-накрая жалбоподателят оспорва, че обжалваното решение съдържа редица пропуски в мотивите.


title: Дело C-500/12: Определение на председателя на Съда от 19 февруари 2014 г.  — Европейска комисия/Република Полша

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/22

         Определение на председателя на Съда от 19 февруари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-500/12) (1)

   2014/C 184/30
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.