title: Дело C-581/20: Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Върховен касационен съд (България) — Skarb Państwa Rzeczypospolitej Polskiej reprezentowany przez Generalnego Dyrektora Dróg Krajowych i Autostrad/TOTO SpA — Costruzioni Generali, Vianini Lavori SpA (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Член 1, параграф 1 — Граждански и търговски дела — Член 35 — Временни, включително обезпечителни, мерки — Иск, основан на договор за изграждане на обществен скоростен път, сключен между държавно учреждение и две частноправни дружества — Молба за допускане на обезпечителни мерки за неустойките и гаранциите по този договор — Решение по обезпечително производство, вече постановено от компетентния по съществото на делото съд)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/14

      Решение на Съда (първи състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Върховен касационен съд (България) — Skarb Państwa Rzeczypospolitej Polskiej reprezentowany przez Generalnego Dyrektora Dróg Krajowych i Autostrad/TOTO SpA — Costruzioni Generali, Vianini Lavori SpA
      (Дело C-581/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Член 1, параграф 1 - Граждански и търговски дела - Член 35 - Временни, включително обезпечителни, мерки - Иск, основан на договор за изграждане на обществен скоростен път, сключен между държавно учреждение и две частноправни дружества - Молба за допускане на обезпечителни мерки за неустойките и гаранциите по този договор - Решение по обезпечително производство, вече постановено от компетентния по съществото на делото съд)
      (2021/C 490/13)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Върховен касационен съд (България)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Skarb Państwa Rzeczypospolitej Polskiej reprezentowany przez Generalnego Dyrektora Dróg Krajowych i Autostrad

         Ответници: TOTO SpA — Costruzioni Generali, Vianini Lavori SpA

         Диспозитив

                  1)

                  Член 1, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че искане за допускане на обезпечителни мерки — предявено и разглеждано по общия ред пред съд на държава членка и отнасящо се за неустойки по договор за изграждане на обществен скоростен път, сключен след провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка, по която възложителят е държавно учреждение — попада в обхвата на понятието „граждански и търговски дела“ по смисъла на тази разпоредба.

                  2)

                  Член 35 от Регламент № 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че съд на държава членка, сезиран с молба за допускане на временни, включително обезпечителни, мерки на основание на тази разпоредба, не е длъжен да се счита за некомпетентен, ако съдът на друга държава членка, който е компетентен по съществото на спора, вече се е произнесъл по молба със същия предмет, на същото основание и между същите страни.

                  3)

                  Член 35 от Регламент № 1215/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че молба за допускане на временни, включително обезпечителни, мерки следва да се разгледа по правото на държавата членка на сезирания съд и че не противоречи на национална правна уредба, която не допуска обезпечение на иск за парично вземане срещу държавата или държавно учреждение.

         (1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.


title: Дело C-613/20: Решение на Съда (девети състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg — Австрия) — CS/Eurowings GmbH (Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (CE) № 261/2004 — Член 5, параграф 3 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Освобождаване от задължението за обезщетяване — Понятие за извънредни обстоятелства — Стачка на персонала на авиокомпанията — Стачка на персонала на дъщерно дружество от солидарност с персонала на дружеството майка)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/15

      Решение на Съда (девети състав) от 6 октомври 2021 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg — Австрия) — CS/Eurowings GmbH
      (Дело C-613/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Въздушен транспорт - Регламент (CE) № 261/2004 - Член 5, параграф 3 - Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети - Освобождаване от задължението за обезщетяване - Понятие за извънредни обстоятелства - Стачка на персонала на авиокомпанията - Стачка на персонала на дъщерно дружество от солидарност с персонала на дружеството майка)
      (2021/C 490/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landesgericht Salzburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: CS

         Ответник: Eurowings GmbH

         Диспозитив

      Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, трябва да се тълкува в смисъл, че стачно движение, предназначено да отстоява социални и/или свързани със трудовото възнаграждение искания на работниците, започнало по призива на синдикална организация на персонала на опериращ въздушен превозвач от солидарност с този, който е бил отправен срещу дружеството майка, сред чиито дъщерни дружества е този превозвач, което е последвано от категория от персонала на това дъщерно дружество, чието присъствие е необходимо за опериране на полет, и което продължава и след срока, първоначално обявен от синдиката, призовал към стачка, въпреки факта, че междувременно е постигнато споразумение с дружеството майка, не попада в обхвата на понятието „извънредно обстоятелство“ по смисъла на тази разпоредба.

         (1)  ОВ C 35, 1.2.2021 г.


title: Дело C-419/21: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Полша), постъпило на 8 юли 2021 г. — X sp.z o.o.,sp. k./Z

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/15

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Полша), постъпило на 8 юли 2021 г. — X sp.z o.o.,sp. k./Z
      (Дело C-419/21)
      (2021/C 490/15)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Страни в главното производство

         Ищец: X sp.z o.o.,sp. k.

         Ответник: Z

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (1) да се тълкува в смисъл, че когато в договор страните са предвидили множество доставки на стоки и плащане за всяка от доставките в определен срок след всяка от тези доставки, за забавянето на всяко от плащанията за отделните доставки се дължи поне фиксирана сума от 40 EUR, или пък правото на Съюза изисква единствено на кредитора да се осигури фиксирана сума от 40 EUR за цялата търговска сделка, включваща множество доставки, независимо от броя на забавените плащания за отделните доставки?

                  2)

                  Трябва ли член 2, точка 1 от Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки да се разбира в смисъл, че договор с предмет доставка на стоки, по силата на който доставчикът се задължава да достави на възложителя на определена в този договор цена определен брой стоки, като същевременно само на възложителя се предоставя право едностранно да определя сроковете и количествата по отделните доставки, съставляващи предмета на договора, включително възможността да откаже част от договорените стоки, без за това да понася никакви неблагоприятни последици, и съгласно който договор възложителят е длъжен да плати за всяка част от доставката в определен срок, изчисляван от получаването на тази част от доставката, представлява търговска сделка или пък всяка от тези частични доставки, отговарящи на направени от възложителя заявки, представлява отделна търговска сделка по смисъла на тази директива, въпреки че по националното право не е отделен договор?

         (1)  ОВ L 48, 2011 г., стр. 1.


title: Дело C-453/21: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 21 юли 2021 г. — X-FAB Dresden GmbH & Co. KG/FC

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/16

      Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 21 юли 2021 г. — X-FAB Dresden GmbH & Co. KG/FC
      (Дело C-453/21)
      (2021/C 490/16)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesarbeitsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: X-FAB Dresden GmbH & Co. KG

         Ответник: FC

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Трябва ли член 38, параграф 3, второ изречение от Регламент (ЕС) 2016/679 (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба от националното право като разглеждания в случая член 38, параграфи 1 и 2 във връзка с член 6, параграф 4, първо изречение от Bundesdatenschutzgesetz (Федерален закон за защита на данните), която обвързва с посочените там условия освобождаването от длъжност на длъжностното лице по защита на данните от администратора, който е негов работодател, независимо дали освобождаването от длъжност на длъжностното лице е във връзка с изпълнението на неговите задачи?
                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                  2.

                  Противоречи ли член 38, параграф 3, второ изречение от Регламент 2016/679 на такава разпоредба от националното право и тогава, когато определянето на длъжностното лице по защита на данните не е в изпълнение на задължение по член 37, параграф 1 от този регламент, а само на основание на правото на държавата членка?
                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                  3.

                  Налице ли е достатъчно правно основание за член 38, параграф 3, второ изречение от Регламент 2016/679, по-специално с оглед на обстоятелството, че в приложното му поле се включват длъжностни лица по защита на данните, които се намират в трудово правоотношение с администратора?
                  При отрицателен отговор на първия въпрос:

                  4.

                  Налице ли е конфликт на интереси по смисъла на член 38, параграф 6, второ изречение от ОРЗД, ако длъжностното лице по защита на данните заема и длъжността председател на учредения при администратора работнически съвет? За да се приеме наличие на такъв конфликт на интереси, необходимо ли е да е налице възлагане на специални задачи в рамките на работническия съвет?

         (1)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).


title: Дело C-499/21 P: Жалба, подадена на 13 август 2021 г. от Joshua David Silver, Leona Catherine Bashow, Charles Nicholas Hilary Marquand, JY, JZ, Anthony Styles Clayton, Gillian Margaret Clayton срещу определението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 8 юни 2021 г. по дело T-252/20, Silver и др./Съвет

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/17

      Жалба, подадена на 13 август 2021 г. от Joshua David Silver, Leona Catherine Bashow, Charles Nicholas Hilary Marquand, JY, JZ, Anthony Styles Clayton, Gillian Margaret Clayton срещу определението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 8 юни 2021 г. по дело T-252/20, Silver и др./Съвет
      (Дело C-499/21 P)
      (2021/C 490/17)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Joshua David Silver, Leona Catherine Bashow, Charles Nicholas Hilary Marquand, JY, JZ, Anthony Styles Clayton, Gillian Margaret Clayton (представители: P. Tridimas, Δικηγόρος, A. von Westernhagen, D. Harrison, Solicitors)

         Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателите молят Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното определение,

                  —

                  да обяви жалбата по дело T-252/20 за допустима,

                  —

                  да уважи исканията на жалбоподателите, направени в производството пред Общия съд,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Според жалбоподателите Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че:

                  a)

                  жалбоподателите не са лично засегнати,

                  б)

                  Решение (ЕС) 2020/135 (1) на Съвета относно сключването на Споразумението за оттегляне на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия не е подзаконов акт.

            Жалбоподателите твърдят, че са лично засегнати, защото:

                  a)

                  са постоянна част от затворен кръг лица, а след постановяването на обжалваното решение в него не могат да се добавят нови членове,

                  б)

                  обжалваното решение ги лишава от статута им на граждани на Съюза и свързаните с него права. Видно от факта, че гражданството е основополагащ статут на гражданите на ЕС, са налице специфични и изключителни придобити права, които са неотнимаеми и не могат да бъдат отменени с оттеглянето на Обединеното кралство.

            Жалбоподателите също така твърдят, че обжалваното решение е подзаконов акт, защото:

                  a)

                  съгласно съдебната практика всички актове с общо приложение, които не са законодателни, са подзаконови актове,

                  б)

                  фактът, че обжалваното решение привежда в действие Споразумението за оттегляне, което е с по-висок ранг от актовете, приемани от институциите на ЕС, е ирелевантен,

                  в)

                  доводът, че Споразумението за оттегляне във външен план може да се счита за равностойно на законодателния акт във вътрешен план, е погрешен,

                  г)

                  доводът, че обжалваното решение се ползва с висока степен на демократична легитимност, е неправилен.

         (1)  Решение (ЕС) 2020/135 на Съвета от 30 януари 2020 г. (ОВ L 29, 2020 г., стр. 1).


title: Дело C-504/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Stade (Германия), постъпило на 17 август 2021 г. — Молител 1 и др./Федерална република Германия

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/18

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Stade (Германия), постъпило на 17 август 2021 г. — Молител 1 и др./Федерална република Германия
      (Дело C-504/21)
      (2021/C 490/18)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Stade

         Страни в главното производство

         Молители: молител 1, молител 2, молител 3, молител 4, молител 5

         Ответник: Федерална република Германия (чрез Bundesamt für Migration und Flüchtlinge)

         Преюдициални въпроси

                  а.

                     Наличие на способ за защита по съдебен ред

                              1.

                              Следва ли член 27 от Регламент (ЕС) № 604/2013 (наричан по-нататък „Регламентът „Дъблин III“) (1), евентуално във връзка с член 47 и член 51, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) и същевременно при съобразяване на разпоредбите на Директива 2003/86/ЕО (2), да се тълкува в смисъл, че на кандидатите, включително децата, които пребивават в молещата държава членка и искат прехвърляне съгласно член 8, 9 или 10 от Регламента „Дъблин III“, или на членовете на тяхното семейство в замолената държава членка по смисъла на член 8, 9 или 10 от същия регламент замолената държава членка е длъжна да осигури ефективна правна защита пред нейните съдилища срещу отказа по искането за поемане на отговорност?

                              2.

                              При отрицателен отговор на въпрос а.1:
                              В такъв случай, при липсата на съответна уредба в Регламента „Дъблин III“, описаното в предходния въпрос право на ефективна правна защита произтича ли пряко от член 47 от Хартата, евентуално във връзка с членове 7, 9 и 33 от нея (вж. решения на Съда от 7 юни 2016 г., Ghezelbash, C-63/15, т. 51 и 52 (3), и от 26 юли 2017 г., Mengesteab, C-670/16, т. 58 (4))?

                              3.

                              При утвърдителен отговор на въпрос а.1 или а.2:
                              Следва ли член 47 от Хартата, евентуално във връзка с принципа на лоялно сътрудничество (вж. решение на Съда от 13 ноември 2018 г., X и X, C-47/17 и C-48/17 (5)), да се тълкува в смисъл, че замолената държава членка е длъжна да уведоми молещата държава членка за подадената от кандидатите молба, с която те търсят правна защита срещу отказа по искането за поемане на отговорност, а молещата държава членка е длъжна да не взема решение по същество по молбата за убежище на кандидатите до отрицателния изход на делото, в което те търсят въпросната правна защита?

                              4.

                              При утвърдителен отговор на въпрос а.1 или а.2:
                              В случай като разглеждания следва ли член 47 от Хартата, евентуално при отчитане на ценностите, намерили израз в съображение 5 от Регламента „Дъблин III“, да се тълкува в смисъл, че задължава съдилищата на замолената държава членка да гарантират правната защита под формата на производство за постановяване на спешни временни мерки? Има ли определени срокове, в които съдилищата на замолената държава членка трябва да постановят решение относно поисканата правна защита?

                  б.

                     Преминаване на компетентността

                              1.

                              Като последица от член 21, параграф 1, трета алинея от Регламента „Дъблин III“ във връзка с член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1560/2003, изменен с Регламент (ЕС) № 118/2014 (6) (регламент за изпълнение), стига ли се по принцип до неподлежащо на оспорване преминаване на компетентността у молещата държава членка, когато замолената държава членка отхвърли в определените срокове както първоначалното искане на молещата държава членка, така и искането за преразглеждане (вж. решение на Съда от 13 ноември 2018 г., X и X, C-47/17 и C-48/17, т. 80)?

                              2.

                              При утвърдителен отговор на въпрос б.1:
                              Важи ли това и когато тези откази на замолената държава членка са незаконосъобразни?

                              3.

                              При отрицателен отговор на въпрос б.2:
                              Може ли кандидатът за убежище в молещата държава членка да противопостави на замолената държава членка довода, че преминаването на компетентността е незаконосъобразно, тъй като не са спазени критериите за компетентност, свързани със запазването на единството на семейството (членове 8—11 и 16 и член 17, параграф 2 от Регламента „Дъблин III“)?

                  в.

                     Последваща молба

                              1.

                              Следва ли член 7, параграф 2 и член 20, параграф 1 от Регламента „Дъблин III“ да се тълкуват в смисъл, че не изключват приложимостта на разпоредбите на глава III, нито провеждането на процедурата за поемане на отговорност по глава VI, раздел II от Регламента „Дъблин III“, когато кандидатите вече са подали молба за убежище в молещата държава членка и същата първоначално е отхвърлила тази молба като недопустима на основание член 33, параграф 2, буква в) във връзка с член 38 от Директива 2013/32/ЕС (7), но междувременно, например в резултат на фактическото спиране на изпълнението на Изявлението на ЕС и Турция от 18 март 2016 г. (вж. EN P-000604/2021, отговор от 1.6.2021 г., даден от г-жа Йохансон от името на Европейската комисия), в молещата държава членка е започнала допустима процедура по последваща молба?

                              2.

                              При отрицателен отговор на въпрос в.1:
                              В описания във въпрос в.1 случай следва ли член 7, параграф 2 и член 20, параграф 1 от Регламента „Дъблин III“ да се тълкуват в смисъл, че не изключват приложимостта на разпоредбите на глава III, нито провеждането на процедурата за поемане на отговорност по глава VI, раздел II от Регламента „Дъблин III“, когато става дума за критерии за компетентност, свързани със запазването на единството на семейството (членове 8—11 и 16 от Регламента „Дъблин III“)?

                              3.

                              Остава ли приложим член 17, параграф 2 от Регламента „Дъблин III“ и когато кандидатите вече са подали молба за убежище в молещата държава членка и същата първоначално е отхвърлила тази молба като недопустима на основание член 33, параграф 2, буква в) във връзка с член 38 от Директива 2013/32/ЕС, но междувременно, например в резултат на фактическото спиране на изпълнението на Изявлението на ЕС и Турция от 18 март 2016 г. (вж. EN P-000604/2021, отговор от 1.6.2021 г., даден от г-жа Йохансон от името на Европейската комисия), в молещата държава членка е започнала допустима процедура по последваща молба?

                              4.

                              При утвърдителен отговор на въпрос в.3:
                              Член 17, параграф 2 от Регламента „Дъблин III“ предоставя ли на кандидатите за убежище субективно право, което те да могат да защитят по съдебен път в замолената държава? Съществуват ли в това отношение изисквания на правото на Съюза за упражняването на правото на преценка на националните органи, например зачитане на единството на семейството и на висшия интерес на детето, или това е въпрос само на националното право?

                  г.

                     Субективни права на члена на семейството, който пребивава в замолената държава членка

                  Разполага ли членът на семейството, който вече пребивава в замолената държава членка, със защитимо по съдебен път право да иска спазване на член 8 и сл. от Регламента „Дъблин III“ и на съответните разпоредби относно прехвърлянето (член 18 и член 29 и сл. от Регламента „Дъблин III“, евентуално във връзка със съображения 13, 14 и 15 от Регламента във връзка с член 47 от Хартата) или съответно на член 17, параграф 2 от Регламента „Дъблин III“?

         (1)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31 и поправка в ОВ L 49, 2017 г., стр. 50).

         (2)  Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, 2003 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164).

         (3)  ECLI:EU:C:2016:409.

         (4)  ECLI:EU:C:2017:587.

         (5)  ECLI:EU:C:2018:900.

         (6)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 118/2014 на Комисията от 30 януари 2014 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1560/2003 за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 39, 2014 г., стр. 1).

         (7)  Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 60).


title: Дело C-527/21 P: Жалба, подадена на 20 август 2021 г. от XC срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 10 февруари 2021 г. по дело T-488/18, XC/Комисия

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/20

      Жалба, подадена на 20 август 2021 г. от XC срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 10 февруари 2021 г. по дело T-488/18, XC/Комисия
      (Дело C-527/21 P)
      (2021/C 490/19)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: XC (представител: F. Rosi, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят моли Съда:

                  —

                  да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 10 февруари 2021 г. по дело T-488/18, XC/Комисия,

                  —

                  да отмени трите обжалвани в първоинстанционното производство решения или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати обезщетението за вреди, определено по справедливост от Съда, или, при условията на евентуалност, да разпореди връщане на делото на Общия съд,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски от производствата в двете инстанции или, при условията на евентуалност, да не се произнася по съдебните разноски при връщане на делото на Общия съд.

         Основания и основни доводи

      Жалбата се подразделя на четири части.

         Първа част, по отхвърлянето на искането за отмяна на списъка с одобрените кандидати от конкурс на общо основание EPSO/AD/356/18 (точки 173—182 от обжалваното съдебно решение)

      В това отношение жалбоподателят твърди, че е нарушен принципът на състезателност; нарушение и неправилно прилагане на принципите, установени от съдебната практика във връзка с отмяната на списъка с одобрените кандидати от конкурсите на общо основание; нарушение на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз в областта на ефективната съдебна защита; липса на мотиви и нелогичност на обжалваното съдебно решение, както и изопачаване и преиначаване на фактите по делото.

         Втора част, по отхвърлянето на искането за отмяна на Решение C(2018) 3969 на Комисията от 19 юни 2018 г. по отношение на достъпа до документи (точки 141—172 от обжалваното съдебно решение)

      В тази връзка жалбоподателят изтъква нарушение на правните принципи, посочени в решение T-515/14 P, Alexandrou/Комисия; нарушение на принципите на единство и съгласуваност на европейското право; нарушение на член 4 от Регламент № 1049/2001 (1); процесуално нарушение, състоящо се в непроизнасяне по част от искането в жалбата, както и преиначаване и изопачаване на фактите по делото.

         Трета част, по отхвърлянето на искането за отмяна на решението на изпитната комисия по конкурс на общо основание EPSO/AD/338/17 от 4 декември 2017 г. да не допусне жалбоподателя до следващия етап на конкурса (точки 78—99 от обжалваното съдебно решение)

      Жалбоподателят изтъква нарушение и неправилно прилагане на член 1г от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на член 8, параграф 1 от Директива 2000/43/ЕО (2); явна нелогичност на обжалваното съдебно решение; явна грешка в преценката и нарушение на член 1г от посочения правилник.

         Четвърта част, по обезщетението за вреди и съдебните разноски (точки 183—198 от обжалваното съдебно решение)

      Жалбоподателят твърди, че частите на решението на Общия съд във връзка с обезщетението за вреди и съдебните разноски също трябва да се отменят, тъй като са тясно свързани с отхвърлянето на исканията за отмяна на обжалваните решения в първоинстанционното производство.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

         (2)  Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (ОВ L 180, 2000 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 20, том 1, стр. 19).


title: Дело C-543/21: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 31 август 2021 г. — Verband Sozialer Wettbewerb eV/famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/21

      Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 31 август 2021 г. — Verband Sozialer Wettbewerb eV/famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG
      (Дело C-543/21)
      (2021/C 490/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

         Ответник в производството по ревизионно обжалване: famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли понятието за продажна цена по смисъла на член 2, буква а) от Директива 98/6/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че тя трябва да съдържа размера на депозита, който потребителят е длъжен да плати при покупката на стоки, предлагани в депозитни бутилки или депозитни буркани?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:
                  Имат ли държавите членки съгласно член 10 от Директива 98/6/ЕО право да запазят дерогация от член 3, параграфи 1 и 4 във връзка с член 2, буква а) от Директива 98/6/ЕО като тази по член 1, параграф 4 от PAngV (Preisangabenverordnung) (Наредба за обозначаването на цените), съгласно която в случая, когато наред със заплащането на дадена стока се изисква плащане и на подлежащо на възстановяване обезпечение, размерът на това обезпечение задължително се посочва нaред с цената на стоката, като не следва да се формира обща сума, или това е в разрез с подхода за пълно хармонизиране, възприет в Директива 2005/29/ЕО (2)?

         (1)  Директива 98/6/EО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно защитата на потребителите при обозначаването на цените на стоките, предлагани на потребителите (ОВ L 80, 1998 г., стр. 27; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 4, стр. 206).

         (2)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Дело C-553/21: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 8 септември 2021 г. — Hauptzollamt Hamburg/Shell Deutschland Oil GmbH

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/22

      Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 8 септември 2021 г. — Hauptzollamt Hamburg/Shell Deutschland Oil GmbH
      (Дело C-553/21)
      (2021/C 490/21)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Bundesfinanzhof

         Ответник: Shell Deutschland Oil GmbH

         Преюдициален въпрос

      Прилага ли се установеният в правото на Съюза принцип на пропорционалност и за факултативното данъчно намаление по член 5, първо изречение, четвърто тире от Директива 2003/96 (1), така че държавата членка да не може да откаже предоставяне на данъчното намаление след изтичането на определения в нейното право срок за подаване на заявление, ако към момента на постъпване на заявлението в компетентния орган все още не е бил изтекъл давностният срок за определяне на данъчното задължение?

         (1)  Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 2003 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).


title: Дело C-571/21: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 септември 2021 г. — RWE Power Aktiengesellschaft/Hauptzollamt Duisburg

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/22

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 16 септември 2021 г. — RWE Power Aktiengesellschaft/Hauptzollamt Duisburg
      (Дело C-571/21)
      (2021/C 490/22)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: RWE Power Aktiengesellschaft

         Ответник: Hauptzollamt Duisburg

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Член 14, параграф 1, буква а), първо изречение от Директива 2003/96/ЕО (1), доколкото предвижда, че електроенергия, използвана за производството на електроенергия, е освободена от облагане, като се вземе предвид член 21, параграф 3, второ изречение от Директива 2003/96, може ли да се тълкува в смисъл, че това освобождаване обхваща и дейности, при които в открит рудник се добиват енергийни продукти и в електроцентралите те се правят по-подходящи за използване в електроцентрали, като натрошаване, отделяне на чужди частици и раздробяване до необходимия за употреба в котел размер?

                  2)

                  Член 14, параграф 1, буква а), първо изречение от Директива 2003/96, доколкото предвижда, че електроенергия, използвана за да се поддържа възможността за производство на електроенергия, е освободена от облагане, като се вземе предвид член 21, параграф 3, трето изречение от Директива 2003/96, може ли да се тълкува в смисъл, че с него от облагане следва да се освободи и използването на електроенергия за експлоатацията на бункерни съоръжения и транспортни средства, необходими за постоянната работа на електроцентралите?

         (1)  Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 2003 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).


title: Дело C-594/21: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Германия), постъпило на 27 септември 2021 г. — VB/Sixt Leasing SE

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/23

      Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Германия), постъпило на 27 септември 2021 г. — VB/Sixt Leasing SE
      (Дело C-594/21)
      (2021/C 490/23)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main.

         Страни в главното производство

         Ищец: VB

         Ответник: Sixt Leasing SE

         Преюдициални въпроси

                  1a)

                  Представляват ли договори за лизинг на автомобил с потребител, сключени при отчитане на пробег и за срок от 48 месеца, предоставяне на услуги по „отдаване на автомобили под наем“ и попадат ли по тази причина в изключението от предвиденото в законодателството в областта на продажбите от разстояние право на отказ съгласно член 16, буква л) от Директива 2011/83/ЕС (1)?
                  При отрицателен отговор на въпрос 1a):

                  1b)

                  Представляват ли договори за лизинг на автомобил с потребител, сключени при отчитане на пробег, договори за финансови услуги по смисъла на член 2, буква б) от Директива 2002/65/ЕО (2), който е възприет в член 2, точка 12 от Директива 2011/83/ЕС?

         (1)  Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 304, 2011 г., стр. 64).

         (2)  Директива 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година относно дистанционна търговия на потребителски финансови услуги и за изменение на Директива 90/619/ЕИО на Съвета и на Директиви 97/7/ЕО и 98/27/ЕО (ОВ L 271, 2002 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 183).


title: Дело C-601/21: Иск, предявен на 28 септември 2021 г. — Комисия/Полша

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/23

      Иск, предявен на 28 септември 2021 г. — Комисия/Полша
      (Дело C-601/21)
      (2021/C 490/24)
      Език на производството: полски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: A. Stobiecka-Kuik, G. Wils, P. Ondrůšek)

         Ответник: Република Полша

         Искания на ищеца

                  —

                  да се установи, че като е добавила изключения за изготвянето на някои документи, печатни продукти и знаци, каквито изключения не са предвидени в Директива 2014/24/ЕС за обществените поръчки (1), Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 1, параграфи 1 и 3 и член 15, параграфи 2 и 3 от Директива 2014/24/ЕС във връзка с член 346, параграф 1, буква а) ДФЕС,

                  —

                  Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      При транспонирането на Директива 2014/24 Полша предвижда, че установените с Директивата процедури няма да се прилагат за изготвянето на цяла поредица от документи, печатни продукти и знаци. Въведените от Полша изключения се отнасят до документите за самоличност (например лични карти, паспорти и моряшки книжки), бандеролните знаци, таксовите марки и контролните стикери, бюлетините за гласуване и холографските знаци, поставяни на удостоверенията за право на гласуване, както и микропроцесорните устройства със софтуер за управление на документи за самоличност, системите и базите данни, необходими за употребата на документите за самоличност. Според Комисията въвеждането на тези изключения съставлява нарушение на Директива 2014/24, тъй като се създава ограничение на обхвата ѝ, което не намира основание в разпоредбите на Директивата, нито в член 346 ДФЕС. Като съществен прецедент в това отношение Комисията посочва решение на Съда от 20 март 2018 г., Комисия/Австрия (C-187/16).
      В досъдебното производство Полша изтъква необходимостта от осигуряване на защитата на официалните документи. Комисията е съгласна, че има необходимост от осигуряване на защитата и автентичността на тези документи, но изтъква, че Полша не е доказала, че необходимата защита, включително от подправка, а също и за целите на защитата на личните данни, не може да се постигне при прилагането на предвидените в Директива 2014/24 процедури за възлагане на обществени поръчки.

         (1)  Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65).


title: Дело C-602/21: Иск, предявен на 28 септември 2021 г. — Комисия/Полша

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/24

      Иск, предявен на 28 септември 2021 г. — Комисия/Полша
      (Дело C-602/21)
      (2021/C 490/25)
      Език на производството: полски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: D. Milanowska и M. Noll-Ehlers)

         Ответник: Република Полша

         Искания на ищеца

                  —

                  да се установи, че:

                              1)

                              като е предвидила, че плановете за действие за зоните, в които не са надвишени допустимите стойности на шума, трябва да се изготвят до 18 юли 2024 г., Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 8, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда (1);

                              2)

                              като не е изискала плановете за действие да съдържат протокол от обществените консултации, организирани в съответствие с член 8, параграф 7 от Директива 2002/49, както и описание на действията, които компетентните органи възнамеряват да предприемат през следващите пет години за опазване на тихите зони, Република Полша не е изпълнила задълженията си по точка 1, седмо и девето тире от приложение V към Директивата;

                              3)

                              като не е разработила планове за действие за 20 главни железопътни линии, посочени в приложение A.3 към исковата молба, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 8, параграф 2 от Директива 2002/49;

                              4)

                              като не е разработила планове за действие за 290 главни пътя, посочени в приложение A.4 към исковата молба, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 8, параграф 2 от Директива 2002/49; и

                              5)

                              като не е представила обобщения на плановете за действие за 20-те главни железопътни линии, посочени в приложение A.3 към исковата молба, нито за 290-те главни пътя, посочени в приложение A.4 към исковата молба, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 10, параграф 2 от Директива 2002/49 във връзка с приложение VI към нея;

                  —

                  Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Първото изтъкнато от Комисията твърдение за нарушение е, че въвеждането на изискване, съгласно което плановете за действие за зоните, в които не са надвишени допустимите стойности на шума, трябва да се изготвят до 18 юли 2024 г., не осигурява необходимата защита на тези зони и съставлява неизпълнение от страна на Република Полша на задължението ѝ за изготвяне на планове за действие, които са предназначени за управление на свързаните с шума проблеми и на неговите въздействия и за намаляване на шума на нейните територии, а това е несъвместимо с член 8, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/49. Целите на Директивата за избягване и предотвратяване на вредните въздействия на шума в околната среда, както и за запазване на равнището на шум в околната среда, когато то е добро, може да се постигнат само ако са разработени планове за действие и за зоните, в които не са надвишени граничните стойности на шума.
      Второто изтъкнато от Комисията твърдение за нарушение е, че полското право не гарантира, че програмата за опазване на околната среда ще се отнася и за мерките за опазване на тихите зони, както изисква Директива 2002/49. Полското право не отговаря на това изискване. Освен това полското право не предвижда изискване като задължителна част от плана за действие да се представя протокол от обществените консултации, организирани в съответствие с член 8, параграф 7 от Директива 2002/49. Член 119a, параграф 5 от Ustawа Prawo ochrony środowiska (Закон за опазване на околната среда) само задължава съответните областни управители да провеждат обществени консултации съгласно приложимите разпоредби. Няма обаче правно задължение за отчитане на тези консултации в плановете за действие.
      Третото изтъкнато от Комисията твърдение за нарушение е, че Полша не е разработила планове за действие за 20 главни железопътни линии, за които преди това Полша е уведомила Комисията, че представляват именно такива главни железопътни линии, а това съставлява нарушение на член 8, параграф 2 от Директива 2002/49.
      Четвъртото изтъкнато от Комисията твърдение за нарушение е, че Полша не е разработила планове за действие за 290 главни пътя, за които преди това Полша е уведомила Комисията, че представляват именно такива главни пътища, а това съставлява нарушение на член 8, параграф 2 от Директива 2002/49.
      Петото изтъкнато от Комисията твърдение за нарушение е, че Полша не е представила обобщения на плановете за действие за 20-те главни железопътни линии и за 290-те главни пътя, с което е нарушила член 10 от Директива 2002/49.

         (1)  ОВ L 189, 2002 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 196.


title: Дело T-646/16 P-RENV-RX: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Simpson/Съвет (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Отказ на Съвета да прекласира успешно издържало конкурс на общо основание лице в предвидената в обявлението за конкурса степен — Отхвърляне на първоинстанционната жалба по същество — Обжалване — Отмяна — Преразгледано и отменено от Съда решение по второинстанционната жалба — Връщане на делото за ново разглеждане от Общия съд, действал като втора инстанция — Задължение за мотивиране — Равно третиране)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/26

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Simpson/Съвет
      (Дело T-646/16 P-RENV-RX) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Отказ на Съвета да прекласира успешно издържало конкурс на общо основание лице в предвидената в обявлението за конкурса степен - Отхвърляне на първоинстанционната жалба по същество - Обжалване - Отмяна - Преразгледано и отменено от Съда решение по второинстанционната жалба - Връщане на делото за ново разглеждане от Общия съд, действал като втора инстанция - Задължение за мотивиране - Равно третиране)
      (2021/C 490/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Erik Simpson (Брюксел, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)

         Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и R. Meyer)

         Предмет

      Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 24 юни 2016 г., Simpson/Съвет (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Г-н Erik Simpson понася направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз по дело T-646/16 P.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски по дела T-441/18 RENV и T-646/16 P-RENV-RX.

         (1)  ОВ C 419, 14.11.2016 г.


title: Дело T-827/17: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Aeris Invest/ЕЦБ (Достъп до документи — Решение 2004/258/ЕО — Документи относно приемането на схема за преструктуриране на Banco Popular Español — Частичен отказ на достъп — Изключение, свързано с поверителността на обсъжданията на органите на ЕЦБ за вземане на решения — Документи, които отразяват резултата от обсъжданията на органите на ЕЦБ за вземане на решения — Задължение за мотивиране — Изключение, свързано със защитата на финансовата, паричната и икономическата политика на Съюза или на държава членка — Изключение, свързано със защитата на стабилността на финансовата система на Съюза или на държава членка — Изключение, свързано със защитата на поверителността на информацията, защитена като такава съгласно правото на Съюза — Понятие за поверителна информация — Обща презумпция за поверителност — Изключения от задължението за спазване на професионална тайна — Член 47 от Хартата на основните права)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/26

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Aeris Invest/ЕЦБ
      (Дело T-827/17) (1)

      (Достъп до документи - Решение 2004/258/ЕО - Документи относно приемането на схема за преструктуриране на Banco Popular Español - Частичен отказ на достъп - Изключение, свързано с поверителността на обсъжданията на органите на ЕЦБ за вземане на решения - Документи, които отразяват резултата от обсъжданията на органите на ЕЦБ за вземане на решения - Задължение за мотивиране - Изключение, свързано със защитата на финансовата, паричната и икономическата политика на Съюза или на държава членка - Изключение, свързано със защитата на стабилността на финансовата система на Съюза или на държава членка - Изключение, свързано със защитата на поверителността на информацията, защитена като такава съгласно правото на Съюза - Понятие за поверителна информация - Обща презумпция за поверителност - Изключения от задължението за спазване на професионална тайна - Член 47 от Хартата на основните права)
      (2021/C 490/27)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Aeris Invest Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: R. Vallina Hoset и E. Galán Burgos, адвокати)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: Т. Филипова, D. Báez Seara и F. von Lindeiner, подпомагани от M. Kottmann, адвокат)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, J. Rius, C. Ehrbar и A. Steiblytė), Banco Santander, SA (Сантандер, Испания) (представители: J. Rodríguez Cárcamo и A. Rodríguez Conde, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решения LS/MD/17/405, LS/MD/17/406 и LS/MD/17/419 на ЕЦБ от 7 ноември 2017 г., с които се отказва пълен достъп до някои документи, свързани с приемането на схема за преструктуриране на Banco Popular Español, SA

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение LS/MD/17/406 на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 7 ноември 2017 г. в частта, в която отказва достъп до резултата от гласуването в Управителния съвет на ЕЦБ, който се съдържа в протокола от 447-ото заседание на Управителния съвет на ЕЦБ.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Aeris Invest Sàrl понася направените от него съдебни разноски, както и две трети от съдебните разноски на ЕЦБ.

                  4)

                  ЕЦБ понася една трета от направените от нея съдебни разноски.

                  5)

                  Комисията и Banco Santander, SA понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 63, 19.2.2018 г.


title: Дело T-15/18: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — OCU/ЕЦБ (Достъп до документи — Решение 2004/258/ЕО — Документи относно приемането на схема за преструктуриране на Banco Popular Español — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на поверителността на информацията, защитена като такава съгласно правото на Съюза — Понятие за поверителна информация — Изключения от задължението за пазене на професионална тайна — Право на защита)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/27

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — OCU/ЕЦБ
      (Дело T-15/18) (1)

      (Достъп до документи - Решение 2004/258/ЕО - Документи относно приемането на схема за преструктуриране на Banco Popular Español - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на поверителността на информацията, защитена като такава съгласно правото на Съюза - Понятие за поверителна информация - Изключения от задължението за пазене на професионална тайна - Право на защита)
      (2021/C 490/28)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Мадрид, Испания) (представители: E. Martínez Martínez и C. López-Mélida de Ramón, адвокати)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: T. Филипова, D. Báez Seara и F. von Lindeiner, подпомагани от M. Kottmann, адвокат)

         Встъпили страни в подкрепа но ответника: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, J. Rius, C. Ehrbar и A. Steiblytė), Banco Santander, SA (Сантандер, Испания) (представители: J. Rodríguez Cárcamo и A. Rodríguez Conde, адвокати)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение LS/MD/17/428 на ЕЦБ от 17 ноември 2017 г., с което се отказва достъпът до някои документи относно приемането на схема за преструктуриране на Banco Popular Español, SA

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) понася направените от нея съдебни разноски и тези на Европейска централна банка (ЕЦБ).

                  3)

                  Европейската комисия и Banco Santander, SA понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 83, 5.3.2018 г.


title: Дела Т-351/18 и T-584/18: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Ukrselhosprom PCF и Versobank/ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ — Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция — Нарушение на законодателството в областта на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма — Допустимост — Правомощия на националните компетентни органи (НКО) на участващите държави членки и на ЕЦБ в рамките на единния надзорен механизъм (ЕНМ) — Равно третиране — Пропорционалност — Защита на оправданите правни очаквания — Правна сигурност — Злоупотреба с власт — Право на защита — Задължение за мотивиране)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/28

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Ukrselhosprom PCF и Versobank/ЕЦБ
      (Дела Т-351/18 и T-584/18) (1)

      (Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор над кредитните институции - Конкретни надзорни задачи, възложени на ЕЦБ - Решение за отнемане на лиценза на кредитна институция - Нарушение на законодателството в областта на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма - Допустимост - Правомощия на националните компетентни органи (НКО) на участващите държави членки и на ЕЦБ в рамките на единния надзорен механизъм (ЕНМ) - Равно третиране - Пропорционалност - Защита на оправданите правни очаквания - Правна сигурност - Злоупотреба с власт - Право на защита - Задължение за мотивиране)
      (2021/C 490/29)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Ukrselhosprom PCF LLC (Солоне, Украйна), Versobank AS (Талин, Естония) (представител: O. Behrends, адвокат)

         Ответник: Европейска централна банка (представители: C. Hernández Saseta и G. Marafioti, подпомагани от B. Schneider, адвокат)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė, D. Triantafyllou и A. Nijenhuis)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо, на решение ECB_SSM_2018_EE_1 WHD_2017-0012 на ЕЦБ от 26 март 2018 г., второ, на Решение ECB_SSM_2018_EE_2 WHD_2017-0012 от 17 юли 2018 г., заменящо решение ECB_SSM_2018_EE_1 WHD_2017-0012, с които ЕЦБ отнема лиценза на Versobank за извършване на дейност като кредитна институция и, трето, на решение ECB/SSM/2018-EE-3 от 14 август 2018 г. относно разходите, свързани с процедурата по преразглеждане.

         Диспозитив

                  1)

                  Съединява дела T-351/18 и T-584/18 за целите на съдебното решение.

                  2)

                  Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по дело T-351/18.

                  3)

                  Отхвърля жалбата по дело T-584/18.

                  4)

                  По дело T-351/18 Ukrselhosprom PCF LLC, Versobank AS, Европейската централна банка (ЕЦБ) и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

                  5)

                  По дело T-584/18 осъжда Ukrselhosprom PCF и Versobank да понесат освен направените от тях съдебни разноски и тези на ЕЦБ.

                  6)

                  По дело T-584/18 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 294, 20.8.2018 г.


title: Дело T-655/18: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Aupicon и др./ЕСВД (Публична служба — Длъжностни лица — Срочно наети служители Договорно наети служители — Възнаграждение — Персонал на ЕСВД на служба в трета страна — Член 10 от приложение X към Правилника — Ежегодно преразглеждане на надбавката за условия на живот — Насоки относно метода за определянето на надбавката за условия на живот — Решение, съгласно което ставката на изплащаната на персонала на служба в Гана надбавка за условия на живот е 20 % — Неизготвяне на въпросника, изискван съгласно насоките — Процесуално нарушение — Явна грешка в преценката)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/29

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Aupicon и др./ЕСВД
      (Дело T-655/18) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Срочно наети служители Договорно наети служители - Възнаграждение - Персонал на ЕСВД на служба в трета страна - Член 10 от приложение X към Правилника - Ежегодно преразглеждане на надбавката за условия на живот - Насоки относно метода за определянето на надбавката за условия на живот - Решение, съгласно което ставката на изплащаната на персонала на служба в Гана надбавка за условия на живот е 20 % - Неизготвяне на въпросника, изискван съгласно насоките - Процесуално нарушение - Явна грешка в преценката)
      (2021/C 490/30)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Delphine Aupicon (Габороне, Ботсуана) и другите десет жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към решението (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и R. Spáč, подпомагани от M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire и C. García Fernández, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, от една страна, на решението на генералния директор на дирекция „Бюджет и администрация“ на ЕСВД от 19 декември 2017 г. за определяне на надбавката за условия на живот, посочена в член 10 от приложение X към Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз, за финансовата 2018 година, в частта, в която надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз на служба в Гана, е определена на 20 % от референтния размер, и от друга страна, ако е необходимо, на фиша за заплата на жалбоподателите за месец януари 2018 г., доколкото със същия за първи път се прилага това решение

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на генералния директор на дирекция „Бюджет и администрация“ на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 19 декември 2017 г. за определяне на надбавката за условия на живот, посочена в член 10 от приложение X към Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз, за финансовата 2018 година, в частта, в която надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Европейския съюз на служба в Гана, е определена на 20 % от референтния размер.

                  2)

                  Отменя изготвените от ЕСВД за месец януари 2018 г. фишове за заплата на г-жа Delphine Aupicon и на другите десет жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към решението, доколкото в тези фишове се прилага решението на ЕСВД от 19 декември 2017 г., с което считано от 1 януари 2018 г., надбавката за условия на живот, изплащана на персонала на Съюза на служба в Гана, е определена на 20 % от референтния размер.

                  3)

                  Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 25, 21.1.2019 г.


title: Дело T-153/19: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — European Union Copper Task Force/Комисия (Продукти за растителна защита — Активно вещество „медни съединения“ — Подновяване на одобрението с цел пускане на пазара — Вещества, кандидати за замяна — Жалба за отмяна — Допустимост — Сдружения — Пропорционалност — Принцип на предпазните мерки — Явна грешка в преценката — Експертиза)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/30

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — European Union Copper Task Force/Комисия
      (Дело T-153/19) (1)

      (Продукти за растителна защита - Активно вещество „медни съединения“ - Подновяване на одобрението с цел пускане на пазара - Вещества, кандидати за замяна - Жалба за отмяна - Допустимост - Сдружения - Пропорционалност - Принцип на предпазните мерки - Явна грешка в преценката - Експертиза)
      (2021/C 490/31)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: European Union Copper Task Force (Спрингфилд, Обединено кралство) (представители: I. Moreno-Tapia Rivas и C. Vila Gisbert, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras и I. Naglis)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейски парламент (представители: L. Stefani, C. Ionescu Dima и A. Tamás), Съвет на Европейския съюз (представители: D. Kornilaki и E. Karlsson)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1981 на Комисията от 13 декември 2018 година за подновяване на одобрението на активните вещества медни съединения като кандидати за замяна в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 317, 2018 г., стр. 16)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  European Union Copper Task Force понася направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 155, 6.5.2019 г.


title: Дело T-279/19: Решение на Общия съд от 29 септември 2021 г. — Front Polisario/Съвет (Външни отношения — Международни споразумения — Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО — Мароко — Споразумение под формата на размяна на писма за изменение на протоколи № 1 и № 4 към Евро-средиземноморското споразумение — Решение за одобряване на сключването на споразумението — Жалба за отмяна — Допустимост — Процесуална правоспособност — Пряко засягане — Лично засягане — Териториален обхват — Компетентност — Възприето от Съда тълкуване на международното право — Принцип на самоопределение — Принцип на относително действие на договорите — Възможност за позоваване — Понятие за съгласие — Въвеждане в действие — Право на преценка — Граници — Запазване на правните последици на обжалваното решение)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/30

      Решение на Общия съд от 29 септември 2021 г. — Front Polisario/Съвет
      (Дело T-279/19) (1)

      (Външни отношения - Международни споразумения - Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО — Мароко - Споразумение под формата на размяна на писма за изменение на протоколи № 1 и № 4 към Евро-средиземноморското споразумение - Решение за одобряване на сключването на споразумението - Жалба за отмяна - Допустимост - Процесуална правоспособност - Пряко засягане - Лично засягане - Териториален обхват - Компетентност - Възприето от Съда тълкуване на международното право - Принцип на самоопределение - Принцип на относително действие на договорите - Възможност за позоваване - Понятие за съгласие - Въвеждане в действие - Право на преценка - Граници - Запазване на правните последици на обжалваното решение)
      (2021/C 490/32)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (представител: G. Devers, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Plaza García и V. Piessevaux)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: A.-L. Desjonquères, C. Mosser, J.-L. Carré и T. Stehelin), Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, F. Clotuche-Duvieusart, A. Bouquet и B. Eggers), Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) (Рабат, Мароко) (представители: G. Forwood, N. Colin и A. Hublet, avocats)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение (ЕС) 2019/217 на Съвета от 28 януари 2019 година за сключване на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Мароко за изменение на протоколи № 1 и № 4 към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна (ОВ L 34, 2019 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение (ЕС) 2019/217 на Съвета от 28 януари 2019 година за сключване на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Мароко за изменение на протоколи № 1 и № 4 към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна.

                  2)

                  Запазва правните последици на Решение 2019/217 за период, не по-дълъг от срока по член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, или в случай на подаване на жалба в този срок, до обявяването на решението на Съда по тази жалба.

                  3)

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario).

                  4)

                  Френската република, Европейската комисия и Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 220, 1.7.2019 г.


title: Съединени дела T-344/19 и T-356/19: Решение на Общия съд от 29 септември 2021 г. — Front Polisario/Съвет (Външни отношения — Международни споразумения — Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО — Мароко — Споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство между Съюза и Мароко — Протокол за прилагането на споразумението за партньорство — Размяна на писма, придружаваща споразумението за партньорство — Решение за сключване — Регламент за разпределяне на възможностите за риболов между държавите членки — Жалба за отмяна — Допустимост — Процесуална правоспособност — Пряко засягане — Лично засягане — Териториален обхват — Компетентност — Възприето от Съда тълкуване на международното право — Принцип на самоопределение — Принцип на относително действие на договорите — Възможност за позоваване — Понятие за съгласие — Въвеждане в действие — Право на преценка — Граници — Запазване на правните последици на обжалваното решение)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/31

      Решение на Общия съд от 29 септември 2021 г. — Front Polisario/Съвет
      (Съединени дела T-344/19 и T-356/19) (1)

      (Външни отношения - Международни споразумения - Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО — Мароко - Споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство между Съюза и Мароко - Протокол за прилагането на споразумението за партньорство - Размяна на писма, придружаваща споразумението за партньорство - Решение за сключване - Регламент за разпределяне на възможностите за риболов между държавите членки - Жалба за отмяна - Допустимост - Процесуална правоспособност - Пряко засягане - Лично засягане - Териториален обхват - Компетентност - Възприето от Съда тълкуване на международното право - Принцип на самоопределение - Принцип на относително действие на договорите - Възможност за позоваване - Понятие за съгласие - Въвеждане в действие - Право на преценка - Граници - Запазване на правните последици на обжалваното решение)
      (2021/C 490/33)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (представител: G. Devers, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert, P. Plaza García и V. Piessevaux)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника по дела T-344/19 и T-356/19: Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника по дела T-344/19 и T-356/19: Френска република (представители: A.-L. Desjonquères, C. Mosser, J.-L. Carré и T. Stéhelin)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника по дела T-344/19 и T-356/19: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, A. Bouquet и A. Stobiecka-Kuik)

         Встъпили страни в подкрепа на ответника по дело T-344/19: Chambre des pêches maritimes de la Méditerranée (Танжер, Мароко), Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Nord (Казабланка, Мароко), Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Centre (Агадир, Мароко), Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Sud (Дахла, Западна Сахара) (представители: G. Forwood, N. Colin и A. Hublet, avocats)

         Предмет

      По дело T-344/19, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна Решение (ЕС) 2019/441 на Съвета от 4 март 2019 година за сключване на Споразумението за партньорство в областта на устойчивото рибарство между Европейския съюз и Кралство Мароко, протокола за прилагането му и размяната на писма, придружаваща споразумението (ОВ L 77, 2019 г., стр. 4) и по дело T-356/19, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна Регламент (ЕС) 2019/440 на Съвета от 29 ноември 2018 година за разпределяне на възможностите за риболов по Споразумението за партньорство в областта на устойчивото рибарство между Европейския съюз и Кралство Мароко и протокола за прилагането му (ОВ L 77, 2019 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение (ЕС) 2019/441 на Съвета от 4 март 2019 година за сключване на Споразумението за партньорство в областта на устойчивото рибарство между Европейския съюз и Кралство Мароко, протокола за прилагането му и размяната на писма, придружаваща споразумението.

                  2)

                  Запазва правните последици на Решение 2019/441 за период, не по-дълъг от срока по член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, или в случай на подаване на жалба в този срок, до обявяването на решението на Съда по тази жалба.

                  3)

                  Отхвърля жалбата по дело T-356/19.

                  4)

                  Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) по дело T-344/19.

                  5)

                  Осъжда Front Polisario да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета по дело T-356/19.

                  6)

                  Кралство Испания, Френската република и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

                  7)

                  Chambre des pêches maritimes de la Méditerranée, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Nord, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Centre и Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Sud понасят направените от тях съдебни разноски по дело T-344/19.

         (1)  ОВ C 270, 12.8.2019 г.


title: Дело T-1/20: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — M. I. Industries/EUIPO — Natural Instinct (INSTINCT) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словна марка на Европейския съюз „INSTINCT“ — Липса на реално използване на марката — Степен на използването — Обща преценка на доказателствата — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/32

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — M. I. Industries/EUIPO — Natural Instinct (INSTINCT)
      (Дело T-1/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „INSTINCT“ - Липса на реално използване на марката - Степен на използването - Обща преценка на доказателствата - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 2017/1001])
      (2021/C 490/34)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: M. I. Industries, Inc. (Линкълн, Небраска, Съединени щати) (представители: M. Montañá Mora и S. Sebé Marin, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Ivanauskas и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Natural Instinct Ltd (Кимбърли, Обединено кралство) (представители: A. Newman, E. Yates, J.-M. Fearnley, solicitors, и J. Moss, barrister)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 28 октомври 2019 г. (преписка R 178/2019-5), постановено в производство по отмяна със страни Natural Instinct и M. I. Industries

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда M. I. Industries, Inc. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-12/20: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Schneider/EUIPO — Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (Frutaria) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз „Frutaria“ — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 2017/1001) — Доказване на реалното използване — Естество на използването)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/33

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Schneider/EUIPO — Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (Frutaria)
      (Дело T-12/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз „Frutaria“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 2017/1001) - Доказване на реалното използване - Естество на използването)
      (2021/C 490/35)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Markus Schneider (Бон, Германия) (представители: M. Bergermann и D. Graetsch, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Walicka и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas, SL (Сарагоса, Испания) (представители: J. Learte Álvarez и C. Anadón Giménez, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 8 октомври 2019 г. (преписка R 284/2019-1), постановено в производство по отмяна със страни M. Schneider и Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Markus Schneider да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-22/20: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — IB/EUIPO (Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Спиране на процедурата за установяване на инвалидност по време на дисциплинарното производство — Освобождаване от длъжност — Процедура за установяване на инвалидност, станала безпредметна след освобождаването от длъжност — Жалба за отмяна — Увреждащ акт — Допустимост — Принцип на добра администрация — Задължение за полагане на грижа — Явна грешка в преценката)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/34

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — IB/EUIPO
      (Дело T-22/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Спиране на процедурата за установяване на инвалидност по време на дисциплинарното производство - Освобождаване от длъжност - Процедура за установяване на инвалидност, станала безпредметна след освобождаването от длъжност - Жалба за отмяна - Увреждащ акт - Допустимост - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Явна грешка в преценката)
      (2021/C 490/36)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: IB (представител: N. de Montigny, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė, подпомагана от B. Wägenbaur, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на EUIPO от 14 март 2019 г., доколкото, от една страна, с него на жалбоподателя се налага наказание освобождаване от длъжност без намаляване на пенсионните му права, и от друга страна, се приключва окончателно процедурата за установяване на инвалидност на последния

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението от 14 март 2019 г. на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) в частта, в която с него окончателно се приключва процедурата за установяване на инвалидност на IB.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.


title: Дело T-43/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — AV и AW/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Понижаване — Право на защита — Принцип на добра администрация — Явна грешка в преценката)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/34

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — AV и AW/Парламент
      (Дело T-43/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Понижаване - Право на защита - Принцип на добра администрация - Явна грешка в преценката)
      (2021/C 490/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: AV, AW (представители: L. Levi, S. Rodrigues и J. Martins, avocats)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Scafarto и I. Lázaro Betancor)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решенията на Парламента от 21 юни 2019 г., с които на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание понижаване с четири степени, от AST 6 в AST 2, а на жалбоподателката — дисциплинарно наказание понижаване с две степени, от AST 8 в AST 6, както и, доколкото е необходимо, решенията на Парламента от 28 ноември 2019 г., с които се отхвърлят административните жалби на жалбоподателя и на жалбоподателката от 17 юли 2019 г. срещу решенията от 21 юни 2019 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда AV и AW да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 87, 16.3.2020 г.


title: Дело T-88/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Rivière и др./Парламент (Институционално право — Парламент — Мярка, приета от председателя на Парламента, с която се забранява поставянето на национални флагове на пултовете на членовете на Парламента — Норми за поведение на членовете на Парламента — Член 10, параграф 3 от Правилника за дейността на Парламента — Акт, неподлежащ на обжалване — Недопустимост)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/35

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — Rivière и др./Парламент
      (Дело T-88/20) (1)

      (Институционално право - Парламент - Мярка, приета от председателя на Парламента, с която се забранява поставянето на национални флагове на пултовете на членовете на Парламента - Норми за поведение на членовете на Парламента - Член 10, параграф 3 от Правилника за дейността на Парламента - Акт, неподлежащ на обжалване - Недопустимост)
      (2021/C 490/38)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Jérôme Rivière (Ница, Франция) и 10 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към съдебното решение (представител: F. Wagner, avocat)

         Ответник: Европейски парламент (представители: N. Lorenz и T. Lukácsi)

         Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите: Gunnar Beck (Нойс, Германия), Philippe Olivier (Дравей, Франция) (представител: F. Wagner, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на мярката, приета от председателя на Парламента на 13 януари 2020 г., с която на членовете на Парламента се забранява да поставят национален флаг на пулта си

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда г-н Jérôme Rivière и останалите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейския парламент.

                  3)

                  Г-н Gunnar Beck и г-н Philippe Olivier понесат направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 114, 6.4.2020 г.


title: Дело T-121/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — IP/Комисия (Публична служба — Договорно наети служители — Разследване на OLAF — Възстановяване на медицински разноски — Дисциплинарно наказание — Прекратяване на договора без предизвестие — Член 10, буква з) от приложение IX към Правилника — Повторност на нарушението — Член 27 от приложение IX към Правилника — Решение, с което се уважава молба за заличаване от служебното досие на по-рано наложено дисциплинарно наказание — Член 26 от Правилника — Характер на заличено от служебното досие дисциплинарно наказание, което не може да се противопостави на длъжностното лице и на което не може да се прави позоваване срещу него)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/35

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — IP/Комисия
      (Дело T-121/20) (1)

      (Публична служба - Договорно наети служители - Разследване на OLAF - Възстановяване на медицински разноски - Дисциплинарно наказание - Прекратяване на договора без предизвестие - Член 10, буква з) от приложение IX към Правилника - Повторност на нарушението - Член 27 от приложение IX към Правилника - Решение, с което се уважава молба за заличаване от служебното досие на по-рано наложено дисциплинарно наказание - Член 26 от Правилника - Характер на заличено от служебното досие дисциплинарно наказание, което не може да се противопостави на длъжностното лице и на което не може да се прави позоваване срещу него)
      (2021/C 490/39)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: IP (представители: L. Levi, S. Rodrigues и J. Martins, avocats)

         Ответник: Европейска комисия (представители: M. Brauhoff и A.-C. Simon)

         Предмет

      Искане по член 270 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията от 21 август 2019 г., с което на жалбоподателя е наложено дисциплинарното наказание прекратяване на служебното му правоотношение без предизвестие

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската комисия от 21 август 2019 г., с което тя налага на IP дисциплинарното наказание прекратяване на служебното му правоотношение без предизвестие.

                  2)

                  Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 129, 20.4.2020 г.


title: Дело T-124/20: Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — M/S. Indeutsch International/EUIPO — 135 Kirkstall (Изображение на повтарящи се криви между две успоредни линии) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща повтарящи се криви между две успоредни линии — Абсолютно основание за отказ — Знак, който може да представлява марка на Европейския съюз — Член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) — Задължение за произнасяне по жалбата — Член 71, параграф 1 от Регламент 2017/1001 — Насрещна жалба)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/36

      Решение на Общия съд от 6 октомври 2021 г. — M/S. Indeutsch International/EUIPO — 135 Kirkstall (Изображение на повтарящи се криви между две успоредни линии)
      (Дело T-124/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща повтарящи се криви между две успоредни линии - Абсолютно основание за отказ - Знак, който може да представлява марка на Европейския съюз - Член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001) - Задължение за произнасяне по жалбата - Член 71, параграф 1 от Регламент 2017/1001 - Насрещна жалба)
      (2021/C 490/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: M/S. Indeutsch International (Ноида, Индия) (представители: G. Glas, адвокат, D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli, K. Hughes, solicitors, и S. Malynicz, QC)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: 135 Kirkstall, Inc., по-рано Crafts Americana Group, Inc. (Ванкувър, Вашингтон, Съединени щати) (представители: M. Edenborough, QC, и J. Fish, solicitor)

         Предмет

      Жалба срещу решението на голям апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2019 г. (преписка R 2672/2017-G), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Crafts Americana Group и M/S. Indeutsch International

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на голям апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2019 г. (преписка R 2672/2017-G).

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по съществото на главната жалба.

                  3)

                  M/S. Indeutsch International и Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на 135 Kirkstall, Inc., по-рано Crafts Americana Group, Inc., по насрещната жалба и по производството пред апелативния състав.

                  4)

                  135 Kirkstall, по-рано Crafts Americana Group, понася направените от него разноски по главната жалба.

         (1)  ОВ C 137, 27.4.2020 г.


title: Дело T-219/20: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — JK/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Персонал на Комисията на служба в ЕСВД — Искане за съдействие — Член 24 от Правилника — Мълчалив отказ на искането — Решение за отхвърляне на жалбата, подадена по административен ред — Член 90 от Правилника — Компетентен орган по назначаването — Принцип на добра администрация)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/37

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — JK/Комисия
      (Дело T-219/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Персонал на Комисията на служба в ЕСВД - Искане за съдействие - Член 24 от Правилника - Мълчалив отказ на искането - Решение за отхвърляне на жалбата, подадена по административен ред - Член 90 от Правилника - Компетентен орган по назначаването - Принцип на добра администрация)
      (2021/C 490/41)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: JK (представител: N. de Montigny, avocate)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и T. Lilamand)

         Предмет

      Искане по член 270 ДФЕС за отмяна на мълчаливото решение на Комисията от 5 юни 2019 г., с което се отхвърля искането за съдействие на жалбоподателя, подадено на основание член 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, и за отмяна на решението ѝ от 6 януари 2020 г., с което се отхвърля подадената от него жалба по административен ред

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя мълчаливото решение на Европейската комисия от 5 юни 2019 г., с което се отхвърля искането за съдействие на JK, подадено на основание член 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, и решението ѝ от 6 януари 2020 г., с което се отхвърля подадената от него жалба по административен ред.

                  2)

                  Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и тези на JK.

         (1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.


title: Дело T-429/20: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Sedus Stoll/EUIPO — Kappes (Sedus ergo+) (Mарка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Sedus ergo+“ — По-ранна национална словна марка „ERGOPLUS“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/37

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Sedus Stoll/EUIPO — Kappes (Sedus ergo+)
      (Дело T-429/20) (1)

      (Mарка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Sedus ergo+“ - По-ранна национална словна марка „ERGOPLUS“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 490/42)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sedus Stoll AG (Догерн, Германия) (представители: M. Goldmann и J. Thomsen, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer, D. Hanf и M. Eberl)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Wolfgang Kappes (Бохум, Германия) (представители: J. Schneiders, N. Gottschalk и B. Schneiders, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 12 март 2020 г. (преписка R 1303/2019-1), постановено в производство по възражение със страни г-н Kappes и Sedus Stoll

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 март 2020 г. (преписка R 1303/2019-1).

                  2)

                  Отхвърля жалбата на г-н Wolfgang Kappes до EUIPO.

                  3)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Sedus Stoll AG, направени в производството пред Общия съд.

                  4)

                  Г-н Kappes понася направените от него съдебни разноски, както и необходимите разходи, направени от Sedus Stoll в производството пред апелативния състав на EUIPO.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Дело T-436/20: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Sedus Stoll/EUIPO — Kappes (Sedus ergo+) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Sedus ergo+“ — По-ранна национална и по-ранна международна словна марка „ERGOPLUS“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/38

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Sedus Stoll/EUIPO — Kappes (Sedus ergo+)
      (Дело T-436/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Sedus ergo+“ - По-ранна национална и по-ранна международна словна марка „ERGOPLUS“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 490/43)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Sedus Stoll AG (Догерн, Германия) (представители: M. Goldmann и J. Thomsen, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer, D. Hanf и M. Eberl)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Wolfgang Kappes (Бохум, Германия) (представители: J. Schneiders, N. Gottschalk и B. Schneiders, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 12 март 2020 г. (преписка R 2194/2018-1), постановено в производство по възражение със страни г-н Kappes и Sedus Stoll

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 март 2020 г. (преписка R 2194/2018-1).

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Sedus Stoll AG, направени в производството пред Общия съд.

                  4)

                  Г-н Wolfgang Kappes понася направените от него съдебни разноски, както и необходимите разходи, направени от Sedus Stoll в производството пред апелативния състав на EUIPO.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.


title: Дело T-523/20: Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Setarcos Consulting/EUIPO (Blockchain Island) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Blockchain Island“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               6.12.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 490/39

      Решение на Общия съд от 13 октомври 2021 г. — Setarcos Consulting/EUIPO (Blockchain Island)
      (Дело T-523/20) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Blockchain Island“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2021/C 490/44)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Setarcos Consulting ltd. (Слима, Малта) (представител: S. Stafylakis, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Walicka и V. Ruzek)

         Предмет

      Жалба срещу решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 юни 2020 г. (преписка R 2806/2019-5), постановено по заявката за регистрация на словния знак „Blockchain Island“ като марка на ЕС

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Setarcos Consulting ltd. да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 339, 12.10.2020 г.