title: Дело T-18/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 април 2010 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет (Обезпечително производство — Регламент (ЕО) № 1007/2009 — Търговия с тюленови продукти — Забрана за внос и продажба — Изключение в полза на инуитските общности — Молба за спиране на изпълнението — Допустимост — Fumus boni juris — Липса на неотложност)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/41

      Определение на председателя на Общия съд от 30 април 2010 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет
      (Дело T-18/10 R)
      (Обезпечително производство - Регламент (ЕО) № 1007/2009 - Търговия с тюленови продукти - Забрана за внос и продажба - Изключение в полза на инуитските общности - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Fumus boni juris - Липса на неотложност)
      (2010/C 161/64)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami (Отава, Канада), Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Канада), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Канада), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq), David Kuptana (Ulukhaktok, Канада), Karliin Aariak (Iqaluit, Канада), Efstathios Andreas Agathos (Атина, Гърция), Canadian Seal Marketing Group (Квебек, Канада), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Канада), Fur Institute of Canada (Отава), NuTan Furs, Inc (Catalina, Канада), GC Rieber Skinn AS (Bergen, Норвегия), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Гренландия, Дания), Johannes Egede (Nuuk) и Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (представители: J. Bouckaert, M. van der Woude и H. Viaene, avocats)

         Ответници: Европейски парламент (представители: I. Anagnostopoulou и L. Visaggio) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel)

         Предмет

      Молба за спиране на изпълнението на Регламент (ЕО) № 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно търговията с тюленови продукти (ОВ L 286, стр. 36)

         Диспозитив

                  1.

                  Изключва от преписката по дело T-18/10 R становището на правната служба на Съвета на Европейския съюз от 18 февруари 2009 г. по представеното от Комисията на Европейските общности предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно търговията с тюленови продукти (COM(2008) 469 окончателен, от 23 юли 2008 г.), включено в приложение A 4 към молбата за допускане на обезпечение, и извлечението от посоченото становище, съдържащо се в точка 16 от същата молба.

                  2.

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  3.

                  Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-635/11: Жалба, подадена на 9 декември 2011 г. — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki/Комисия

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/41

         Жалба, подадена на 9 декември 2011 г. — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki/Комисия
   (Дело T-635/11)
   2012/C 32/81
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (Maroussi Attikis, Гърция) (представители: N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, lawyers, и F. Carlin, Barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Отмяната на Решение на Комисията 2011/716/ЕС от 24 май 2011 г. относно държавна помощ, предоставена от Гърция за някои гръцки казина C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) (ОВ L 285, 2011 г., стp. 25);

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение в частта, в която се отнася до жалбоподателя; или

               —

               при условията на евентуалност по отношение на предходното искане, да отмени обжалваното решение доколкото с него се разпорежда възстановяване на суми от жалбоподателя и

               —

               да осъди ответника да заплати своите разноски и разноските на жалбоподателя, направени във връзка с тези производства.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че ответникът е нарушил член 107, параграф 1 от ДФЕС като е решил, че разглежданата мярка представлява помощ, тъй като е:

                           —

                           установил, че жалбоподателят е ползвал икономическо предимство под формата на „данъчна дискриминация“ в размер на 7,20 евро за билет;

                           —

                           приел, че въпросната мярка включва отказ от държавни ресурси;

                           —

                           приел, че въпросната мярка е селективна в полза на жалбоподателя; и

                           —

                           приел, че мярката нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите членки.

               2.

               С второто правно основание се твърди, че ответникът е нарушил процесуалното право на жалбоподателя на защита, тъй като той изобщо не се е запознал с допълнителните становище и информация, представени от жалбоподателя при упражняване на процесуалните права, с които последният разполага вследствие на решението за започване на процедура.

               3.

               С третото правно основание, в което се твърди, че ответникът нарушил член 296 ДФЕС, като не е обосновал надлежно своето решение, така че да позволи на жалбоподателя да узнае, а на Съда да осъществи контрол относно мотивите, поради които Комисията е приела, че жалбоподателят е ползвал селективно предимство, че всяко такова предимство означава загуба на ресурси и може да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки.

               4.

               С четвъртото правно основание се твърди, че доколкото с обжалваното решение се разпорежда възстановяването на суми от жалбоподателя, то нарушава:

                           —

                           член 14, параграф 1, изречение първо от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (1), съгласно който възстановяването трябва да бъде свързано с помощта, получена от получателя, доколкото в обжалваното решение ответникът не е изчислил правилно стойността на помощта, която жалбоподателят евентуално е получил; и

                           —

                           член 14, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, тъй като възстановяването нарушава общите принципи на правото на ЕС, а именно: принципа на оправданите правни очаквания, принципа на правната сигурност и принципа на пропорционалността.

      (1)  Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 1999 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г, глава 8, том 1, стр. 41).


title: Съединени дела C-42/10, C-45/10 и C-57/10: Решение на Съда (трети състав) от 14 април 2011 г. (преюдициално запитване от Raad van State van België — Белгия) — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 и C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 и C-45/10)/Belgische Staat (Ветеринарен и зоотехнически сектор — Регламент (ЕО) № 998/2003 — Ветеринарно-санитарни изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци — Решение 2003/803/ЕО — Образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове)

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/5

         Решение на Съда (трети състав) от 14 април 2011 г. (преюдициално запитване от Raad van State van België — Белгия) — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 и C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 и C-45/10)/Belgische Staat
   (Съединени дела C-42/10, C-45/10 и C-57/10) (1)

   (Ветеринарен и зоотехнически сектор - Регламент (ЕО) № 998/2003 - Ветеринарно-санитарни изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци - Решение 2003/803/ЕО - Образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове)
   2011/C 179/07
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State van België

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 и C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 и C-45/10)

      Ответник: Belgische Staat

      В присъствието на: Luk Vangheluwe (C-42/10),

      Предмет

   Преюдициално запитване — Raad van State — Тълкуване на член 3, буква б), член 4, параграф 2, член 5 и член 17, втора алинея от Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета (ОВ L 146, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 47, стр. 190) и на Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 година за установяване на образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 140) — Национални разпоредби, които налагат всеки паспорт да има уникален номер, съдържащ тринадесет знака (ISO код), следван от отличителния номер на издаващото паспорта лице — Доказване на идентификацията и регистрацията на кучетата — Данни, свързани със собственика на животното

      Диспозитив

               1.

               Член 3, буква б), член 4, параграф 2, член 5 и член 17, втора алинея от Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета, както и разпоредбите на Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 година за установяване на образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове и приложенията към него трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба — която налага номериране на паспортите за домашни любимци, изразяващо се в уникален номер, съставен от двуцифрения ISO код на съответната държава членка, следван от двуцифрения отличителен номер на издаващото паспорта лице и деветцифрен пореден номер, — щом като същата гарантира уникалността на идентификационния номер.

               2.

               Член 3, буква б), член 4, параграф 2, член 5 и член 17, втора алинея от Регламент № 998/2003, както и разпоредбите на Решение 2003/803 и приложенията към него трябва да се тълкуват в смисъл, че:

                           —

                           допускат правна уредба като разглежданата по главното производство, съгласно която паспортът за домашни любимци се използва не само като документ за пътуване на основание на правната уредба на Съюза, а и като доказателство на национално равнище за идентификацията и регистрацията на кучетата, и

                           —

                           не допускат национално законодателство като разглежданото по главното производство, което предвижда само едно поле в паспорта за домашни любимци, предназначено за отбелязване на името и адреса на собственика на животното, като последващите промени се вписват чрез поставяне на самозалепващи се етикети

               3.

               Национални разпоредби като съдържащите се в разглежданата по главното производство правна уредба, свързани с паспортите за домашни любимци и използването им като доказателство за идентификацията и за регистрацията на кучетата, както и с използването на самозалепващи се етикети за вписване на измененията относно идентификацията на собственика и на животното, от една страна, и тези, свързани с определянето на уникалния номер за кучета и порове, от друга страна, не представляват технически регламенти по смисъла на член 1 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година, подлежащи съгласно нейния член 8 на предварително предоставяне на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело C-688/15: Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 21 декември 2015 г. — Agnieška Anisimovienė и др.

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/19

         Преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литва), постъпило на 21 декември 2015 г. — Agnieška Anisimovienė и др.
   (Дело C-688/15)
   (2016/C 106/20)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Agnieška Anisimovienė и др.

      Други страни: AB bankas Snoras, в производство по несъстоятелност; VĮ Indėlių ir investicijų draudimas; AB Šiaulių bankas, правоприемник на AB bankas FINASTA

               1.

               Следва ли Директивата за депозитите (1) to да се тълкува в смисъл, че средства, прехвърлени със съгласието на лицата, или пък преведени или внесени лично от тях по сметка, открита на името на кредитна институция в друга кредитна институция, могат да се считат за депозити по смисъла на тази директива?

               2.

               Следва ли член 7, параграф 1 и член 8, параграф 3 от Директивата за депозитите, разглеждани във връзка един с друг, да се разбират в смисъл, че плащания за гарантиране на депозити до определения в член 7, параграф 1 размер се извършват за всяко лице, чието вземане може да се установи преди датата на административния акт или на съдебното решение по член 1, параграф 3, подточка i) или ii) от Директивата за депозитите?

               3.

               За целите на Директивата за депозитите, от значение ли е определението за „обичайни банкови сделки“ за тълкуването на понятието за депозит като кредитно салдо, произтичащо от банкови сделки? Следва ли това определение да се взема предвид и при тълкуването на понятието за депозит в националните законодателни актове, с които се транспонира Директивата за депозитите?

               4.

               При утвърдителен отговор на третия въпрос, как следва да се разбира и тълкува използваното в член 1, параграф 1 от Директивата за депозитите понятие за обичайни банкови сделки, и по-точно:

                           а)

                           кои банкови сделки следва да се приемат за обичайни или въз основа на какви критерии следва да се определя дали дадена банкова сделка е обичайна?

                           б)

                           следва ли понятието за обичайни банкови сделки да се преценява с оглед на целта на извършените банковите сделки или на страните по тях?

                           в)

                           следва ли използваното в Директивата за депозитите понятие за депозит като кредитно салдо, произтичащо от обичайни банкови сделки, да се тълкува като обхващащо само случаите, при които всички сделки, водещи до формирането на такова салдо, се считат за обичайни?

               5.

               Когато средствата попадат извън обхвата на понятието за депозит по Директивата за депозитите, но държавата членка е избрала да транспонира Директивата за депозитите и Директивата за инвеститорите (2) в националното законодателство по такъв начин, че и средствата за които вложителят има вземане, произтичащо от задължение на кредитна институция за предоставяне на инвестиционни услуги, също се разглеждат като депозити, може ли тези депозити да бъдат покривани едва след като се установи, че в конкретния случай кредитната институция е действала като инвестиционно предприятие и средствата са ѝ прехвърлени за извършване на инвестиционна дейност по смисъла на Директивата за инвеститорите и на Директива 2004/39/ЕО (3)?

      (1)  Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити (OB L 135, 31.5.1994 г., стр. 5, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 163).

      (2)  Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 март 1997 година относно схемите за обезщетение на инвеститорите (ОВ L 84, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 222).

      (3)  Директива 2004/39/EО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/EИО и 93/6/EИО на Съвета и Директива 2000/12/EО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/EИО на Съвета (ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247).


title: Дело C-560/08: Иск, предявен на 17 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               7.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/11

         Иск, предявен на 17 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-560/08)
   (2009/C 55/18)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán, D. Recchia и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията си

                           —

                           по член 2, параграф 1, член 3, член 4, параграфи 1 или 2, в зависимост от случая, и член 5 от Директива 85/337/ЕИО (1) на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501, съответстващи на траншове 1, 2 и 4; по член 6, параграф 2 и член 8 от Директива 85/337/ЕИО, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501, съответстващи на траншове 2 и 4, и по член 9 от Директива 85/337/ЕИО, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501, съответстващи на траншове 1, 2 и 4;

                           —

                           по член 6, параграфи 3 и 4 от 92/43/ЕИО (2) на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна във връзка с член 7 от посочената Директива, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501, съответстващи на траншове 1, 2 и 4, по отношение на специалната защитена територия за птиците ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“;

                           —

                           и по Директива 92/43/ЕИО, съобразно с тълкуването й в Решение на Съда от 13 януари 2005 г. по дело C-117/03 и в Решение на Съда от 14 септември 2006 г. по дело C-244/05, както и на задълженията, произтичащи от член 12, параграф 1, букви б) и г) от директивата, що се отнася до отделните проекти за удвояване и/или благоустрояване на път M-501, съответстващи на транш 1, по отношение на мястото, предложено като територия от значение за Общността ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“, и на траншове 2 и 4 по отношение на мястото, предложено като територия от значение за Общността ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“;

               —

               Да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Предявеният от Комисията иск се отнася до проектите, одобрени, съответно —изпълнявани от испанските власти и свързани с удвояването или благоустрояването на околийски път M-501 (Община Мадрид). Комисията счита, че Кралство Испания не изпълнява, що се отнася до посочените проекти, задълженията си по Директива 85/337, в първоначалната или изменената й редакция, и по Директива 92/43, съобразно с тълкуването й в Решение на Съда от 13 януари 2005 г. по дело C-117/03 и в Решение на Съда от 14 септември 2006 г. по дело C-244/05.

      (1)  ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.

      (2)  ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


title: Дело T-515/11: Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Delphi Technologies/СХВП (INNOVATION FOR THE REAL WORLD) ( „Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/72

         Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — Delphi Technologies/СХВП (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)
   (Дело T-515/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 225/159
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Delphi Technologies, Inc. (Wilmington, Delaware, САЩ) (представители: C. Albrecht и J. Heumann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 23 юни 2011 г. (преписка R 1967/2010-2) относно заявка за регистрация на словния знак „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Delphi Technologies, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 355, 3.12.2011 г.


title: Дело C-617/15: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 23 ноември 2015 г. — Hummel Holding A/S/Nike Inc. и Nike Retail B.V.

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/37

         Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 23 ноември 2015 г. — Hummel Holding A/S/Nike Inc. и Nike Retail B.V.
   (Дело C-617/15)
   (2016/C 038/50)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Ищец: Hummel Holding A/S

      Ответник: Nike Inc., Nike Retail B.V.

      Преюдициален въпрос

   При какви обстоятелства юридическо самостоятелно и установено в държава — членка на Съюза, непряко дъщерно дружество на предприятие, което няма седалище в Съюза, следва да се счита за „предприятие“ по смисъла на член 97, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1)?

      (1)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело C-483/14: Решение на Съда (трети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group (Преюдициално запитване — Римска конвенция — Приложим закон — Презгранично сливане — Директива 78/855/ЕИО — Директива 2005/56/ЕО — Сливане чрез придобиване — Защита на кредиторите — Прехвърляне на всички активи и пасиви на придобиваното дружество към придобиващото дружество)

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/14

      Решение на Съда (трети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group
      (Дело C-483/14) (1)

      ((Преюдициално запитване - Римска конвенция - Приложим закон - Презгранично сливане - Директива 78/855/ЕИО - Директива 2005/56/ЕО - Сливане чрез придобиване - Защита на кредиторите - Прехвърляне на всички активи и пасиви на придобиваното дружество към придобиващото дружество))
      (2016/C 211/15)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: KA Finanz AG

         Ответник: Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group

         Диспозитив

                  1)

                  Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че:

                              —

                              след презгранично сливане чрез придобиване приложимото право към тълкуването на сключени от придобиваното дружество договори за заем като разглежданите в главното производство, към изпълнението на задълженията по тях и към начините за прекратяването им е правото, което е било приложимо към тези договори преди сливането,

                              —

                              в случай като разглеждания в главното производство защитата на кредиторите на придобиваното дружество се определя от разпоредбите на националното законодателство, регулирало това дружество.

                  2)

                  Член 15 от Трета директива 78/855/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1978 година, приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно сливанията на акционерни дружества, изменена с Директива 2009/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че предоставя права на притежателите, а не на емитента на ценни книжа, различни от акции и свързани с особени права.

         (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело C-345/17: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 12 юни 2017 г. — Sergejs Buivids

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/27

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 12 юни 2017 г. — Sergejs Buivids
   (Дело C-345/17)
   (2017/C 277/39)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sergejs Buivids

      Ответник: Datu valsts inspekcija

      Преюдициални въпроси

               1)

               Попадат ли в приложното поле на Директива 95/46 (1) дейности като разглежданите в настоящото производство, а именно заснемане на полицейски служители в полицейско управление при осъществяване на процесуални действия и публикуване на видеоматериала в интернет сайта www.youtube.com?

               2)

               Трябва ли Директива 95/46 да се тълкува в смисъл, че посочените действия следа да се разглеждат като обработване на лични данни за журналистически цели съгласно член 9 от посочената директива?

      (1)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, 1995 г., стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


title: Дело C-172/13: Решение на Съда (голям състав) от 3 февруари 2015 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 49 ДФЕС — Член 31 от Споразумението за ЕИП — Корпоративен данък — Групи от дружества — Групово данъчно облекчение — Прехвърляне на загуби, претърпени от чуждестранно дъщерно дружество — Условия — Момент, към който се определя дали загубите на чуждестранното дъщерно дружество са окончателни)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/2

      Решение на Съда (голям състав) от 3 февруари 2015 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
      (Дело C-172/13) (1)

      ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 49 ДФЕС - Член 31 от Споразумението за ЕИП - Корпоративен данък - Групи от дружества - Групово данъчно облекчение - Прехвърляне на загуби, претърпени от чуждестранно дъщерно дружество - Условия - Момент, към който се определя дали загубите на чуждестранното дъщерно дружество са окончателни))
      (2015/C 107/02)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: W. Roels и R. Lyal)

         Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Kaye, S. Brighouse и A. Robinson, подпомагани от D. Ewart, QC, и S. Ford, barrister)

         Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и K. Petersen), Кралство Испания (представители: A. Rubio González и A. Gavela Llopis), Кралство Нидерландия (представители: M. K. Bulterman и J. Langer), Република Финландия (представител: S. Hartikainen)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля иска.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

                  3)

                  Федерална република Германия, Кралство Испания, Кралство Нидерландия и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-485/16 P: Жалба, подадена на 7 септември 2016 г. от Universal Protein Supplements Corp. срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 29 юни 2016 г. по дела T-727/14 и Т-728/14 — UNIVERSAL PROTEIN SUPPLEMENTS/EUIPO — H YOUNG HOLDINGS („ANIMAL“)

text:
               27.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/4

         Жалба, подадена на 7 септември 2016 г. от Universal Protein Supplements Corp. срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 29 юни 2016 г. по дела T-727/14 и Т-728/14 — UNIVERSAL PROTEIN SUPPLEMENTS/EUIPO — H YOUNG HOLDINGS („ANIMAL“)
   (Дело C-485/16 P)
   (2017/C 095/09)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Universal Protein Supplements Corp. (представител: S. Malynicz, QC)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   С определение от 31 януари 2017 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.


title: Дело C-464/11: Определение на председателя на трети състав на Съда от 8 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagheria — Италия) — Paola Galioto/Maria Guccione, Maria Piera Savona, Fabio Savona

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/18

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 8 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagheria — Италия) — Paola Galioto/Maria Guccione, Maria Piera Savona, Fabio Savona
   (Дело C-464/11) (1)

   2013/C 108/38
   Език на производството: италиански
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело C-640/13: Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г.  — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Възстановяване на данъци, събрани в нарушение на правото на Съюза — Национална правна уредба — Съкращаване с обратна сила на срока за погасяване на приложимите средства за правна защита — Принцип на ефективност — Принцип на защита на оправданите правни очаквания)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/16

         Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-640/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Възстановяване на данъци, събрани в нарушение на правото на Съюза - Национална правна уредба - Съкращаване с обратна сила на срока за погасяване на приложимите средства за правна защита - Принцип на ефективност - Принцип на защита на оправданите правни очаквания))
   (2015/C 065/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Roels)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: J. Beeko)

      Диспозитив

               1)

               С приемането на законова разпоредба, каквато е член 107 от Закона за финансите от 2007 г. (Finance Act 2007), която ограничава с обратна сила и без предупреждение нито преходен режим правото на възстановяване на данъчнозадължените лица на данъците, събрани в нарушение на правото на Съюза, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си, произтичащи по силата на член 4, параграф 3 ДЕС.

               2)

               Осъжда Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 78, 15.3.2014 г.


               7.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 33/10

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Oslo tingrett от 14 септември 2007 г. по делото Celina Nguyen срещу норвежката държава, представена от Министерството на правосъдието и полицията
   (Дело E-8/07)
   (2008/C 33/08)
   С писмо от 14 септември 2007 г., получено в деловодството на съда на 17 септември 2007 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Oslo tingrett (Районния съд на Oslo) за консултативно становище по делото Celina Nguyen срещу норвежката държава, представена от Министерството на правосъдието и полицията, по следните въпроси:

               1.

               Съвместимо ли е с директивите за застраховка на моторни превозни средства обезщетението за неикономическа загуба („болка и страдания“) да бъде изключено от задължителната осигурителна система съгласно вътрешното право?

               2.

               Ако отговорът на въпроса е отрицателен: дали изключението от застрахователното покритие, както е посочено във въпрос 1, е достатъчно сериозно нарушение на директивите за застраховка на моторни превозни средства, за бъде отговорна за тях държавата?


title: Дело C-107/07 P: Определение на Съда от 9 ноември 2007 г. — Friedrich Weber/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Отказ на достъп до документи — Явна недопустимост)

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/10

         Определение на Съда от 9 ноември 2007 г. — Friedrich Weber/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-107/07 P) (1)

   (Обжалване - Отказ на достъп до документи - Явна недопустимост)
   (2008/C 79/18)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Friedrich Weber (представител: W. Declair, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira и C. Ladenburger)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу определението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 11 декември 2006 г. Weber/Комисия (Дело T-290/05), с което последният е отхвърлил като явно недопустима жалбата срещу Решението на Генералния секретар на Комисията от 27 март 2005 г. за отхвърляне на заявлението на жалбоподателя за предоставяне на достъп до писмо, изпратено от Генерална дирекция „Конкуренция“ до федералното германско правителство относно процедура по държавни помощи с предмет финансирането на обществените радиооператори в Германия.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда M. Weber да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.


title: Дело T-446/15: Жалба, подадена на 3 август 2015 г. — Indecopi/СХВП — Synergy Group (PISCO)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/42

         Жалба, подадена на 3 август 2015 г. — Indecopi/СХВП — Synergy Group (PISCO)
   (Дело T-446/15)
   (2015/C 320/59)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Instituto Nacional de Defensa de la Competencia y de la Protección de la Propiedad Intelectual (Indecopi) (San Borja, Перу) (представители: M. A. Pomares Caballero и A. Pomares Caballero, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Synergy Group sp. z o.o. (Wrocław, Полша)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: Фигуративна марка на Общността със словния елемент „PISCO“ — Заявка за регистрация № 1016 7674

      Производство пред СХВП: Производство по възражение

      Обжалвано решение: Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 юни 2015 г. по преписка R 1291/2014-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да измени обжалваното решение като обяви, че в случая са налице условията за прилагане на относителното основание за отказ по член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 или, при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 23 от Регламент № 110/2008.

               —

               Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-183/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 9 ноември 2007 г. — Полша/Комисия ( Обезпечително производство — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за Полша за периода 2008-2012 г. — Решение на Комисията за отказ — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност )

text:
               12.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/16

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 9 ноември 2007 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-183/07 R) (1)

   („Обезпечително производство - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за Полша за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията за отказ - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност“)
   (2008/C 8/30)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Република Полша (представител: T. Nowakowski)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и K. Herrmann)
   Предмет
   Молба за спиране на изпълнението на Решение С (2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 г. относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., нотифициран от Република Полша съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/EО на Съвета (OВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за налагане на обезпечителна мярка.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  OB C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело F-119/10: Жалба, подадена на 15 ноември 2010 г. — Di Tullio/Комисия

text:
               29.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/66

         Жалба, подадена на 15 ноември 2010 г. — Di Tullio/Комисия
   (Дело F-119/10)
   ()
   2011/C 30/132
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Roberto Di Tullio (Rovigo, Италия) (представители: E. Boigelot и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на службите на OLAF, с което на жалбоподателя не се разрешава отпуск за национална служба на основание член 18 от Условията за работа на другите служители

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на службите на OLAF от 21 април 2010 г., с което на жалбоподателя не се разрешава отпуск за национална служба въпреки повиквателната от dé la Guardia di Finanza от 24 февруари 2010 г.,

               —

               да се отмени решението на Комисията от 10 септември 2010 г., с което административната жалба на жалбоподателя се отхвърля, отчасти на основания, различни от изтъкнатите в обжалваното решение от 27 април 2010 г.,

               —

               в резултат от отмяната на посочените решения, да се разреши на жалбоподателя отпуск за национална служба от 1 юли 2010 г. до 30 юни 2012 г. включително,

               —

               да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-420/17: Жалба, подадена на 10 юли 2017 г. — Portigon/ЕСП

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/56

         Жалба, подадена на 10 юли 2017 г. — Portigon/ЕСП
   (Дело T-420/17)
   (2017/C 277/81)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Portigon AG (Дюселдорф, Германия) (представители: D. Bliesener и V. Jungkind, адвокати)

      Ответник: Единен съвет по преструктуриране (ЕСП)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви за недействително в частта относно жалбоподателя решението на ответника от 11 април 2017 г. за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2017 г. (SRB/ES/SRF/2017/05), както и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на член 70, параграф 2, алинеи първа—трета от Регламент (ЕС) № 806/2014 (1) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 (2) и член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС (3)

                           —

                           Ответникът неправилно наложил на жалбоподателя задължение за вноска във фонда, тъй като Регламент (ЕС) № 806/2014 и Директива 2014/59/ЕС не предвиждали задължение за вноски за институция в процес на преструктуриране. Член 114 ДФЕС забранявал събирането на вноски от институции като жалбоподателя, които преструктурират остатъчните си дейности. По отношение на жалбоподателя не били изпълнени условията за приемане на мерки съгласно член 114, параграф 1 ДФЕС. Член 114, параграф 2 ДФЕС също не допускал събирането на вноски.

                           —

                           Ответникът неправилно наложил на жалбоподателя задължение за вноска във фонда, тъй като институцията нямала рискови експозиции, преструктурирането съгласно Регламент (ЕС) № 806/2014 било изключено и институцията нямала никакво значение за стабилността на финансовата система. Това било в противоречие с член 103, параграф 7, букви а), г) и ж) от Директива 2014/59/ЕС.

                           —

                           От началото на 2012 г. жалбоподателят не осъществявал нови дейности и на основание решение за помощ на Европейската комисия бил в процес на преструктуриране. Той държал по-голямата част от своите оставащи задължения на доверително управление от името на друг титуляр, който поел рисковете и възможностите, свързани с тази икономическа дейност.

                           —

                           Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (4) не бил в съответствие с член 114 ДФЕС, както и с член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС във връзка със съществените правила за изчисляване на вноската (член 290, параграф 1, второ изречение ДФЕС). Освен това определянето на допълнителни показатели за риск не можело да се възлага на ответника (член 290, параграф 1 ДФЕС).

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 16 и на член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като предвид особеното положение на жалбоподателя в сравнение с други задължени за извършването на вноски кредитни институции решението нарушавало общия принцип на равно третиране. Освен това решението представлявало непропорционална намеса в свободата на стопанска инициатива на жалбоподателя.

               3.

               Третото основание (при условията на евентуалност) е изведено от нарушение на член 70, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 806/2014 във връзка с член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС, тъй като при изчисляване на размера на вноската жалбоподателят неправилно не приспаднал от сумата на релевантните за определянето на вноската задължения безрисковите балансови задължения, които жалбоподателят държал при условията на доверително управление.

               4.

               Четвъртото основание (при условията на евентуалност) е изведено от нарушение на член 70, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 806/2014 във връзка с член 5, параграфи 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, тъй като ответникът изчислил незаконосъобразно размера на вноската на жалбоподателя въз основа на брутната стойност на договорите за деривати.

               5.

               Петото основание (при условията на евентуалност) е изведено от нарушение на член 70, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 806/2014 във връзка с член 6, параграф 8, буква a) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, тъй като при изчисляването на размера на вноската ответникът неправилно третирал жалбоподателя като институция в процес на оздравяване, а показателят за риска по член 6, параграф 5, буква в) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 трябвало да бъде отчетен на минималната стойност.

               6.

               Шестото основание е изведено от нарушение на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата, тъй като ответникът не е изслушал жалбоподателя.

               7.

               Седмото основание е изведено от нарушение на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата, тъй като ответникът не е мотивирал надлежно решението си.

      (1)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 на Съвета от 19 декември 2014 година за определяне на еднообразни условия за прилагане на Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ОВ L 15, 2015 г., стр. 1).

      (3)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).

      (4)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).


title: Дело C-599/13: Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Преюдициално запитване — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 — Член 4 — Общ бюджет на Съюза — Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 — Член 53б, параграф 2 — Решение 2004/904/ЕО — Европейски фонд за бежанците за периода 2005 — 2010 г. — Член 25, параграф 2 — Правно основание на задължението за възстановяване на субсидия в случай на нередност)

text:
               23.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/15

         Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Дело C-599/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Защита на финансовите интереси на Европейския съюз - Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 - Член 4 - Общ бюджет на Съюза - Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 - Член 53б, параграф 2 - Решение 2004/904/ЕО - Европейски фонд за бежанците за периода 2005 — 2010 г. - Член 25, параграф 2 - Правно основание на задължението за възстановяване на субсидия в случай на нередност))
   (2015/C 065/20)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)

      Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Диспозитив

   Член 53б, параграф 2 initio и буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1995/2006 на Съвета от 13 декември 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че при липса на правно основание в националното право тази разпоредба съставлява правно основание на решението на националните административни органи, с което в ущърб на бенефициера се изменя размерът на субсидия, отпусната от Европейския фонд за бежанците в рамките на споделено управление между Европейската комисия и държавите членки, и с което се изисква от него да възстанови част от този размер. Запитващата юрисдикция, като вземе предвид поведението на бенефициера на субсидията и на националната администрация, следва да прецени дали по отношение на искането за възстановяване са спазени принципите на правната сигурност и защита на оправданите правни очаквания по смисъла на правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-133/12: Жалба, подадена на 26 март 2012 г. — Ben Ali/Съвет

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/25

         Жалба, подадена на 26 март 2012 г. — Ben Ali/Съвет
   (Дело T-133/12)
   2012/C 165/43
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Франция) (представител: адв. A. de Saint Remy)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да приеме процесуално-организационно мярка на основание член 64 от своя процедурен правилник, с която да накара Комисията да оповести „всички документи, свързани с приемането“ на обжалвания регламент,

               —

               да отмени обжалвания регламент, в частта, в която се отнася до него,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да изплати на жалбоподателя общата сума от 50 000 EUR за поправяне на всички претърпени от него вреди,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да изплати на жалбоподателя сумата от 7 500 EUR за разходи за защита и изготвяне на настоящата жалба в съответствие с член 91 от Процедурния правилник като разходи за защита в рамките на подлежащите на възстановяване съдебни разноски,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата си жалбоподателят иска от една страна отмяна на Решение 2012/50/ОВППС на Съвета от 27 януари 2012 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (1) и от друга страна поправяне на вредите, които жалбоподателят счита, че е претърпял.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания, които по същество са идентични или сходни с изтъкнатите по дело T-301/11, Ben Ali/Съвет (2).

      (1)  ОВ L 27, стр. 11.

      (2)  ОВ 2011 г., C 226, стр. 29.


title: Дело T-138/12: Жалба, подадена на 26 март 2012 г. — Geipel/СХВП — Reeh (BEST BODY NUTRITION)

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/10

         Жалба, подадена на 26 март 2012 г. — Geipel/СХВП — Reeh (BEST BODY NUTRITION)
   (Дело T-138/12)
   2012/C 157/18
   Език на подаване на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Yves Geipel (Auerbach, Германия) (представител: J. Sachs, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Jörg Reeh (Buxtehude, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени оспорваното решение на първи апелативен състав на СХВП от 12 януари 2012 г. и да отхвърли възражението от 24 юли 2009 г.;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително тези, направени в хода на производството по обжалване пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „BEST BODY NUTRITION“ (международна регистрация № W 982 101 с посочване на Европейския съюз) за стоки от класове 25, 28, 29, 30 и 32

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Jörg Reeh

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността № 4 020 161„BEST4BODY“ за стоки от клас 25

      Решение на отдела по споровете: уважаване на възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.

      Изложени правни основания: не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.


title: Дело T-349/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия (Обезпечително производство — Директива 91/414/ЕИО — Искане за спиране на изпълнение — Допустимост — Липса на неотложност)

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/23

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия
   (Дело T-349/07 R)
   (Обезпечително производство - Директива 91/414/ЕИО - Искане за спиране на изпълнение - Допустимост - Липса на неотложност)
   (2008/C 37/35)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищци: FMC Chemical SPRL (Брюксел, Белгия); Satec Handelsgesellschaft mbH (Elmshorn, Германия); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Белгия); FMC Foret SA (Sant Cugat de Valles, Испания); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Братислава, Словакия); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o., (Прага, Чешка република); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша); и FMC Corp. (Филаделфия, Пенсилвания, Съединени Щати) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)
   Предмет
   Искане за спиране на изпълнението на Решение 2007/415/ЕО на Комисията от 13 юни 2007 година относно невключване на карбосулфан в Приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за оттегляне на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество (ОВ L 156, стр. 28) до постановяване на съдебното решение по главното искане.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-441/07: Определение на Общия съд от 5 октомври 2010 г. — Ryanair/Комисия

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/57

         Определение на Общия съд от 5 октомври 2010 г. — Ryanair/Комисия
   (Дело T-441/07) (1)

   ()
   2010/C 328/89
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 37, 9.2.2008 г.


title: Дело T-440/07: Иск, предявен на 5 декември 2007 г. — Huta Buczek/Комисия на Европейските общности

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/50

         Иск, предявен на 5 декември 2007 г. — Huta Buczek/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-440/07)
   (2008/C 22/95)
   Език на производството: полски
   Страни

      Ищец: Huta Buczek sp. z o.o. (Sosnowiec, Република Полша) (представител: D. Szlachetko-Reiter, radca prawny)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отменят член 1, член 3, параграф 1 и член 3, параграф 3 от Решение на Комисията от 23 октомври 2007 г. относно държавната помощ № С 23/2006 (ех NN 35/2006), която Полша е предоставила на производителя на стомана Grupa Technologie Buczek,

               —

               при условията на евентуалност, да се отменят член 1, член 3, параграф 1 и член 3, параграф 3 от Решение на Комисията от 23 октомври 2007 г. относно държавната помощ № С 23/2006 (ех NN 35/2006), която Полша е предоставила на производителя на стомана Grupa Technologie Buczek, доколкото Комисията разпорежда помощта да бъде възстановена от дружеството Huta Buczek sp. z o. o.,

               —

               да се отменят член 4 и член 5 от Решение на Комисията от 23 октомври 2007 г. относно държавна помощ № С 23/2006 (ех NN 35/2006), която Полша е предоставила на производителя на стомана Grupa Technologie Buczek, доколкото те се отнасят до предприемането на действия по възстановяването на помощта от дружеството Huta Buczek sp. z o. o.,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът основава своите искания на следните възражения:

               —

               Нарушен е член 88, параграф 2 ЕО и на член 87, параграф 1 ЕО посредством квалифицирането като несъвместима с общия пазар държавна помощ на считаното от ищеца за неправилно обстоятелство, че дружеството Technologie Buczek S.A. имало непогасени вземания към публичноправни органи. Съответното твърдение на Комисията почивало на неправилното предположение, че публичноправните органи са се отказали от извършването на принудително изпълнение по отношение на дружеството Technologie Buczek S.A. Нарушението на член 88, параграф 2 ЕО и член 87, параграф 1 ЕО произтича и от обстоятелството, че на полската държава се разпорежда да предприеме действия по възстановяването на държавна помощ, която е счетена за несъвместима с общия пазар, въпреки че Полша не е предоставила помощ в посочения в решението размер нито на дружеството Technologie Buczek S.A., нито на Grupa Technologie Buczek, както и от обстоятелството, че размерът вземането по възстановяването на помощта е определен произволно, без правно основание и без икономическа обосновка. Освен това нарушението на член 88, параграф 2 ЕО и член 87, параграф 1 ЕО се състои в разпореждането полската държава да предприеме действия по възстановяването на помощта от дружеството Huta Buczek sp. z o. o., въпреки че не е налице основание да се приеме, че посоченото дружество би могло да е действителния бенефициер на помощ, предоставена на дружеството Technologie Buczek S.A., както и в обстоятелството, че се приема, че действителни бенефициери на помощ, която се твърди, че е предоставена, са били само Huta Buczek sp. z o. o. и Buczek Automotive sp. z o. o., макар те да са се ползвали само от част от активите от имуществото на дружеството Technologie Buczek S.A.

               —

               Залегналият в член 253 ЕО и в член 41 от Хартата на основните права принцип за доброто администриране нарушен, тъй като: решението не е надлежно мотивирано, така че ищецът да може да разбере основанията за неговото постановяване, и като последица от това е постановено решение, което с оглед на съдържанието си, е неразбираемо за ищеца, както и поради това, че релевантните за производството фактически обстоятелства са установени неправилно и в недостатъчна степен,

               —

               Нарушен е член 5, параграф 3 ЕО и принципът на пропорционалност, който следва от него, тъй като на дружеството Huta Buczek sp. z o. o. е наложено задължението да възстанови държавна помощ, макар че това действие нито е подходящо, нито е необходимо за постигане на установените в Договора цели, по-специално то не е обосновано от изискването да се премахне помощ, която е несъвместима с общия пазар.

               —

               Нарушен е принципът на правна сигурност, тъй като насрещната страна по договор с лице с непогасени вземания към публичноправни органи се задължава да възстанови помощ, която тя самата не е получила и от която не се е възползвала, както и поради това, че отношението, в което участниците в Grupaта Technologie Buczek S.A., се възползвали от помощ, за която се твърди, че е предоставена, е установено произволно; нарушено е правото на собственост посредством разпореждането да се предприемат действия по възстановяването на част от държавна помощ от лице, което никога не е получавало помощ и което поради това не е действителен бенефициер; налице е злоупотреба, тъй като решението е постановено с цел, различна от тази да се отмени несъвместима с общия пазар помощ.


title: Дело C-500/13: Определение на Съда (девети състав) от 5 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Gmina Międzyzdroje/Minister Finansów (Преюдициално запитване — ДДС — Директива 2006/112/ЕО — Приспадане на данъка, платен за получена доставка — Дълготрайни активи — Недвижими имоти — Корекция на приспаданията — Национално законодателство, което предвижда 10-годишен период на корекция)

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/10

         Определение на Съда (девети състав) от 5 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Gmina Międzyzdroje/Minister Finansów
   (Дело C-500/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Дълготрайни активи - Недвижими имоти - Корекция на приспаданията - Национално законодателство, което предвижда 10-годишен период на корекция))
   2014/C 261/16
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Gmina Międzyzdroje

      Ответник: Minister Finansów

      Диспозитив

   Членове 167, 187 и 189 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, както и принципът на неутралитет трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат националноправни разпоредби като разглежданите в главното производство, които при промяна в предназначението на недвижим имот, придобит като дълготраен актив, който първоначално е бил предназначен за използване без право на приспадане на данъка върху добавената стойност, а впоследствие — за използване с такова право, предвиждат 10-годишен период на корекция, считано от началото на използването на този имот, и следователно изключват еднократната корекция в рамките на една данъчна година.

      (1)  ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело C-670/15: Решение на Съда (пети състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — производство, образувано по инициатива на Jan Šalplachta (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Достъп до правосъдие при дела с презграничeн елемент — Директива 2003/8/ЕО — Минимални общностни правила относно правната помощ, предоставяна по подобни дела — Приложно поле — Уредба в дадена държавата членка, предвиждаща, че не подлежат на възстановяване разноските за писмен превод на свързаните документи, необходими за разглеждането на дадена молба за правна помощ)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/6

         Решение на Съда (пети състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — производство, образувано по инициатива на Jan Šalplachta
   (Дело C-670/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Достъп до правосъдие при дела с презграничeн елемент - Директива 2003/8/ЕО - Минимални общностни правила относно правната помощ, предоставяна по подобни дела - Приложно поле - Уредба в дадена държавата членка, предвиждаща, че не подлежат на възстановяване разноските за писмен превод на свързаните документи, необходими за разглеждането на дадена молба за правна помощ))
   (2017/C 309/07)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

   Jan Šalplachta

      Диспозитив

   Членове 3, 8 и 12 от Директива 2003/8/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година за подобряване на достъпа до правосъдие при презгранични спорове чрез установяването на минимални общи правила за правната помощ при такива спорове, в тяхната взаимовръзка, следва да бъдат тълкувани в смисъл, че правната помощ, предоставяна от сезирания съд на държавата членка, в която дадено физическо лице с местоживеене или обичайно местопребиваване в друга държава членка е подало молба за предоставяне на правна помощ в рамките на презграничен спор, следва да включва и направените от това лице разноски за писмен превод на приложените документи, необходими за разглеждане на тази молба.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело C-72/09: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 18 февруари 2009 г. — Établissements Rimbaud SA/Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/12

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 18 февруари 2009 г. — Établissements Rimbaud SA/Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence
   (Дело C-72/09)
   2009/C 102/18
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Établissements Rimbaud SA

      Ответник: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

      Преюдициален въпрос

   Противоречи ли на член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство правна уредба, като тази по член 990Г и следващите от Общия данъчен кодекс, в приложимата им към съответния момент редакция, която освобождава дружествата със седалище във Франция от 3 % данък върху пазарната стойност на разположени във Франция недвижими имоти, и която поставя това освобождаване, по отношение на дружество със седалище в държава от Европейското икономическо пространство, която не е членка на Европейския съюз в зависимост от наличието на споразумение за административно сътрудничество между Франция и тази държава за борба срещу данъчните измами и избягването на данъци или в зависимост от наличието на изискване в договор, който съдържа клауза за недопускане на дискриминация въз основа на националност, в резултат на която тези юридически лица не трябва да подложат на по-тежко данъчно облагане от това, на което са подложени установените във Франция дружества?


title: Дело C-498/13: Решение на Съда (шести състав) от 5 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Agrooikosystimata EPE/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Perifereia Thessalias (Perifereaki Enotita Magnisias) (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща селскостопанска политика — Регламент (ЕИО) № 2078/92 — Земеделски производствени методи, съвместими с изискванията за опазване на околната среда и поддържането на природата — Оставяне на земеделски земи под угар за цели, свързани с околната среда — Агроекологични помощи, изплащани на земеделските производители и финансирани съвместно с Европейския съюз — Получател на такива помощи)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/9

      Решение на Съда (шести състав) от 5 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Agrooikosystimata EPE/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Perifereia Thessalias (Perifereaki Enotita Magnisias)
      (Дело C-498/13) (1)

      ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Обща селскостопанска политика - Регламент (ЕИО) № 2078/92 - Земеделски производствени методи, съвместими с изискванията за опазване на околната среда и поддържането на природата - Оставяне на земеделски земи под угар за цели, свързани с околната среда - Агроекологични помощи, изплащани на земеделските производители и финансирани съвместно с Европейския съюз - Получател на такива помощи))
      (2015/C 107/11)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Symvoulio tis Epikrateias

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Agrooikosystimata EPE

         Ответници: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Perifereia Thessalias (Perifereaki Enotita Magnisias)

         Диспозитив

      Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно земеделските производствени методи, съвместими с изискванията за опазване на околната среда и поддържането на природата, трябва да се тълкува в смисъл, че само лицата, които преди приемането му са имали селскостопанско производство, са могли да се ползват от предвидената в член 2, параграф 1, буква е) от него програма за оставяне на земеделските земи под угар.

         (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-109/13: Определение на Общия съд от 10 юни 2014 г. — Othman/Съвет

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/66

         Определение на Общия съд от 10 юни 2014 г. — Othman/Съвет
   (Дело T-109/13) (1)

   2014/C 253/91
   Език на производството: френски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 129, 4.5.2013 г.


title: Дело T-262/14: Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Bionecs/СХВП — Fidia farmaceutici („BIONECS“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „BIONECS“ — По-ранна международна словна марка „BIONECT“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/44

         Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Bionecs/СХВП — Fidia farmaceutici („BIONECS“)
   (Дело T-262/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BIONECS“ - По-ранна международна словна марка „BIONECT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009))
   (2016/C 027/54)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bionecs GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: M. Knitter, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fidia farmaceutici SpA (Абано Тèрме, Италия) (представител: R. Kunz-Hallstein, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 февруари 2014 г. (преписка R 1179/2013/1) относно производство по възражение между Fidia Farmaceutici SpA и Bionecs GmbH

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Bionecs GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 235, 21.7.2014 г.


title: Дело C-654/13: Преюдициално запитване, отправено от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 10 декември 2013 г. — Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/10

         Преюдициално запитване, отправено от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 10 декември 2013 г. — Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Дело C-654/13)
   2014/C 85/18
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, и по-специално член 183 от нея, както и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и принципите на равностойност и ефективност, да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба и практика на държава членка, които изключват възможността за плащане на лихви за забава върху данъка върху добавената стойност, който не е подлежал на възстановяване поради прилагането на нормативно изискване, което с решение на Съда междувременно е обявено за противоречащо на общностното право, макар принципно тази национална уредба да налага плащането на лихви за забава при несвоевременно изплащане на подлежащия на възстановяване данък върху добавената стойност?

               2.

               Противоречи ли на принципите на ефективност и равностойност съдебна практика на държава членка да се отхвърлят административните жалби — като по този начин възможностите за претърпелия вреди правен субект се ограничават до иска за търсене на отговорност, чието предявяване обаче е практически невъзможно в националния правов ред — само поради обстоятелството, че не е налице конкретна правна разпоредба, чийто фактическият състав да е относим в производството, макар (разглеждането) на подобни жалби в областта на лихвите и изплащането на съответните суми да е от компетентността на данъчната администрация?

               3.

               При утвърдителен отговор на втория въпрос, с оглед на предоставяне на равностойна и ефективна съдебна защита длъжни ли са съдилищата на държавата членка да тълкуват и прилагат в съответствие с общностното право съществуващите норми в държавата членка, чийто фактически състав не е относим?

               4.

               Следва ли посочените в първия въпрос разпоредби на общностното право да се тълкуват в смисъл, че (търсенето) на лихви върху данък, който е събран, удържан или невъзстановен в противоречие с общностното законодателство, е субективно право, което произтича непосредствено от самото общностно право и на което може да се направи пряко позоваване пред съдилищата и администрацията на държавата членка, дори ако в този конкретен случай правото на държавата членка не предвижда плащане на лихви за забава, като с оглед на обосноваване на претенцията за лихви е достатъчно да се докаже нарушение на общностното право и събиране, задържане или невъзстановяване на данъка?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-323/16 P: Жалба, подадена на 8 юни 2016 г. от Eurallumina SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по съединени дела T-60/06 RENV II и T-62/06 RENV II: Италианска република и Eurallumina SpA/Европейска комисия

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/36

         Жалба, подадена на 8 юни 2016 г. от Eurallumina SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по съединени дела T-60/06 RENV II и T-62/06 RENV II: Италианска република и Eurallumina SpA/Европейска комисия
   (Дело C-323/16 P)
   (2016/C 270/39)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Eurallumina SpA (представители: L. Martin Alegi, A. Stratakis, L. Philippou, Solicitors)

      Други страни в производството: Италианска република, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд,

               —

               да отмени решението на Комисията (1) в частта, в която разпорежда на Италианската република да възстанови помощта, или

               —

               да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага основание, разделено на пет части, с което твърди нарушение на правото на Съюза, и по-специално на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на задължението за мотивиране. Конкретните части на основанието на жалбоподателя са следните:

               1.

               Общият съд тълкувал неправилно решението от 10 декември 2013 г., тъй като се считал за длъжен да приеме, че публикуването на решението за откриване на процедурата на 2 февруари 2002 г. довело до отпадане на оправданите правни очаквания на Eurallumina.

               2.

               В резултат на тази грешка Общият съд не успял да постигне преследваната с връщането на делото цел и не разгледал изтъкнатите от Eurallumina доводи за това, че то продължавало да има оправдани правни очаквания, или ги преценил погрешно или на основание на неточно представена правна уредба.

               3.

               Дори като се основал на неточно представена правна уредба, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че необоснованото забавяне на Комисията да извърши разследване не би могло да породи за Eurallumina възпрепятстващи възстановяването на помощта оправдани правни очаквания.

               4.

               Общият съд тълкувал Директива 2003/96 (2)
                  contra legem в нарушение на правото на Съюза и на принципите на тълкуване.

               5.

               Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил доводите на Eurallumina за направените от него в завода в Сардиния инвестиции.

      (1)  Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ L 119, 2006 г., стр. 12)

      (2)  Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 2003 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).


title: Дело C-68/07: Решение на Съда (трети състав) от 29 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen — Швеция) — Kerstin Sundelind Lopez/Miguel Enrique Lopez Lizazo (Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Членове 3, 6 и 7 — Компетентност — Признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност — Компетентност по дела за развод — Ответник, който е гражданин на трета държава и живее в трета държава — Национална правна уредба, която предвижда прекомерен обхват на компетентност)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/15

         Решение на Съда (трети състав) от 29 ноември 2007 г. (преюдициално запитване от Högsta domstolen — Швеция) — Kerstin Sundelind Lopez/Miguel Enrique Lopez Lizazo
   (Дело C-68/07) (1)

   (Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Членове 3, 6 и 7 - Компетентност - Признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност - Компетентност по дела за развод - Ответник, който е гражданин на трета държава и живее в трета държава - Национална правна уредба, която предвижда прекомерен обхват на компетентност)
   (2008/C 22/29)
   Език на производството: шведски
   Препращаща юрисдикция
   Högsta domstolen
   Страни в главното производство

      Ищец: Kerstin Sundelind Lopez

      Ответник: Miguel Enrique Lopez Lizazo
   Предмет
   Преюдициално запитване — Högsta domstolen — Тълкуване на членове 3, 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183) — Компетентност по дело за развод, по което ответникът не е нито лице, което пребивава в държава-членка, нито гражданин на държава-членка
   Диспозитив
   Членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, съответно изменен с Регламент (EО) № 2116/2004 на Съвета от 2 декември 2004 година по отношение на договорите със Светия престол, трябва да се тълкуват в смисъл, че в рамките на производство за развод, когато ответникът няма обичайно местопребиваване в държава-членка и не е гражданин на държава-членка, съдилищата на дадена държава-членка не могат да основат на националното си право своята компетентност, за да се произнесат по този иск, ако съдилищата на друга държава-членка са компетентни по силата на член 3 от посочения регламент.

      (1)  ОВ C 82, 14.4.2007 г.


title: Дело T-254/09: Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Wilo/СХВП (изображение на зелен картер)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/44

         Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Wilo/СХВП (изображение на зелен картер)
   (Дело T-254/09)
   2009/C 205/81
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Wilo SE (Дортмунд, Германия) (представител: адв. G. Braun)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение на апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 март 2009 г. по преписка R 1196/2008-1;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, изобразяваща зелен картер, за стоки от класове 7, 9 и 11 (заявка за регистрация № 5 620 001).

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 [занапред член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1)], тъй като заявената марка разкрива изисквания минимален отличителен характер.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело F-149/12: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 септември 2014 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Инвалидност — Обезщетение за инвалидност — Удръжка, която е направена върху обезщетението за инвалидност)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/66

      Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 18 септември 2014 г. — Marcuccio/Комисия
      (Дело F-149/12) (1)

      ((Публична служба - Инвалидност - Обезщетение за инвалидност - Удръжка, която е направена върху обезщетението за инвалидност))
      (2014/C 395/81)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)

         Предмет

      Искане за отмяна на месечното удържане на сумата от 500 EUR от обезщетенията за инвалидност на жалбоподателя за месеците от април до юни 2012 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата частично като явно недопустима и частично като явно неоснователна.

                  2)

                  Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

         (1)  ОВ C 108, 13.4.2013 г., стр. 38.


title: Дело C-442/09: Решение на Съда (голям състав) от 6 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof, Германия) — Karl Heinz Bablok и др./Freistaat Bayern (Генетично модифицирани храни — Регламент (ЕО) № 1829/2003 — Членове 2–4 и 12 — Директива 2001/18/ЕО — Член 2 — Директива 2000/13/ЕО — Член 6 — Регламент (ЕО) № 178/2002 — Член 2 — Пчелни продукти — Наличие на прашец от генетично модифицирани растения — Последици — Пускане на пазара — Понятията организъм и храна, съдържаща съставки, произведени от генетично модифицирани организми )

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/7

         Решение на Съда (голям състав) от 6 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof, Германия) — Karl Heinz Bablok и др./Freistaat Bayern
   (Дело C-442/09) (1)

   (Генетично модифицирани храни - Регламент (ЕО) № 1829/2003 - Членове 2–4 и 12 - Директива 2001/18/ЕО - Член 2 - Директива 2000/13/ЕО - Член 6 - Регламент (ЕО) № 178/2002 - Член 2 - Пчелни продукти - Наличие на прашец от генетично модифицирани растения - Последици - Пускане на пазара - Понятията „организъм“ и „храна, съдържаща съставки, произведени от генетично модифицирани организми“)
   2011/C 311/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищци: Karl Heinz Bablok, Stefan Egeter, Josef Stegmeier, Karlhans Müller, Barbara Klimesch

      Ответник: Freistaat Bayern

      В присъствието на: Monsanto Technology LLC, Monsanto Agrar Deutschland GmbH, Monsanto Europe SA/NV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 2, точки 5 и 10, член 3, параграф 1, член 4, параграф 2 и член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 година относно генетично модифицираните храни и фуражи (ОВ L 268, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 3) — Неволно и случайно попадане в пчелни продукти на прашец от генетично модифицирани растения, който вече не може да се възпроизвежда — Евентуално отражение върху условията и реда за пускането на пазара на посочените продукти — Понятия „генетично модифициран организъм“ и „произведен от ГМО“

      Диспозитив

               1.

               Понятието за генетично модифициран организъм по смисъла на член 2, точка 5 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 година относно генетично модифицираните храни и фуражи трябва да се тълкува в смисъл, че субстанция като прашеца, получен от сорт генетично модифицирана царевица, който е загубил способността си за възпроизводство и е напълно лишен от способност да предава съдържащия се в него генетичен материал, вече не попада в това понятие.

               2.

               Член 2, точки 1, 10 и 13, както и член 3, параграф 1, буква в) от Регламент № 1829/2003, член 2 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните, и член 6, параграф 4, буква а) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните трябва да се тълкуват в смисъл, че когато субстанция като прашец, съдържащ генетично модифицирани ДНК и протеини, не е възможно да се счита за ГМО, продукти като мед и хранителни добавки, съдържащи такава субстанция, представляват, по смисъла на член 3, параграф 1, буква в) от Регламент № 1829/2003, „храна, […] съдържаща [съставки, произведени от ГМО]“. Подобна квалификация може да се възприеме независимо дали примесването на разглежданата субстанция е съзнателно или случайно.

               3.

               Член 3, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Регламент № 1829/2003 трябва да се тълкуват в смисъл, че когато въвеждат задължително разрешение и надзор за определена храна, за тях по аналогия не може да се приложи допустима стойност като предвидената в областта на етикетирането в член 12, параграф 2 от същия регламент.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-253/17: Жалба, подадена на 28 април 2017 г. — Der Grüne Punkt/EUIPO — Halston Properties (Изображение на кръг с две стрели)

text:
               19.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 195/45

         Жалба, подадена на 28 април 2017 г. — Der Grüne Punkt/EUIPO — Halston Properties (Изображение на кръг с две стрели)
   (Дело T-253/17)
   (2017/C 195/61)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH (Кьолн, Германия) (представител: P. Goldenbaum, I. Rohr и N. Ebbecke, Rechtsanwältinnen)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Halston Properties, s. r. o. GmbH (Братислава, Словакия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на кръг с две стрели) — марка на Европейския съюз № 298 273

      Производство пред EUIPO: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 20 февруари 2017 г. по преписка R 1357/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

               —

               в случай че другата страна в производството пред апелативния състав встъпи в производството, да се осъди да понесе направените от нея съдебни разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 15, параграф 1 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-76/11 P: Жалба, подадена на 21 февруари 2011 г. от Tresplain Investments Ltd срещу решение, постановено от Общия съд (осми състав) на 9 декември 2010 г. по дело T-303/08: Tresplain Investments Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Hoo Hing Holdings Ltd

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/6

         Жалба, подадена на 21 февруари 2011 г. от Tresplain Investments Ltd срещу решение, постановено от Общия съд (осми състав) на 9 декември 2010 г. по дело T-303/08: Tresplain Investments Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Hoo Hing Holdings Ltd
   (Дело C-76/11 P)
   2011/C 120/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tresplain Investments Ltd (представители: B. Brandreth, Barrister, J. Stobbs, Attorney)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Hoo Hing Holdings Ltd

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение на Общия съд и обжалваното решение на апелативния състав на СХВП;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производствата пред Общия съд и пред Съда на Европейския съюз

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че в решението си Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването и прилагането на член 8, параграф 4 от Регламента относно марката на Общността (1), тъй като:

               1.

               Общият съд и апелативният състав погрешно са установили, че наличието на положителна репутация поражда право с по-голямо значение от местното. Всъщност такова право се пораждало само ако самата положителна репутация е с по-голямо значение от местното;

               2.

               Общият съд и апелативният състав погрешно са установили, че доказателствата за паралелна търговия се отнасят единствено до вероятността от заблуждаващо представяне. Трябвало да се вземе предвид и доводът, че наличието на паралелни положителни репутации би направило заблуждаващото представяне невъзможно.

               3.

               Общият съд и апелативният състав погрешно са приели, че доказателствата за използване сочат, че положителната репутация се свързва с по-ранния знак, на който се прави позоваване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 14.1.1994 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146)


title: Дело T-275/08: Жалба, подадена на 11 юли 2008 г. — Италия/Комисия

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/57

         Жалба, подадена на 11 юли 2008 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-275/08)
   (2008/C 223/101)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Република Италия (представител: S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на Комисията от 30 април 2008 г. за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия, Италия и Словакия по отношение на разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), за финансовата 2006 година, в частите, в които се изчисляват лихвите върху сумите, които трябва да се понесат от бюджета на италианската държава по смисъла на член 12, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/05 и по-специално в частта, в която се сумират лихвите, считано от датата на недължимо платеното, върху сумите, които не са били върнати, в срок от осем години от датата на първоначалния административен или съдебен установителен акт, ако е в ход висящо съдебно производства пред национална юрисдикция, като 50 % от тези сума следва да се понесат от бюджета на държавата-членка и 50 % от общностния бюджет.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са подобни на посочените по дело T-274/08 Италианка република/Комисия.


title: Дело T-96/09 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 3 април 2009 г. — UCAPT/Комисия (Обезпечително производство — Молба за спиране на изпълнението — Неспазване на изискванията за форма — Недопустимост)

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/43

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 3 април 2009 г. — UCAPT/Комисия
   (Дело T-96/09 R)
   (Обезпечително производство - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на изискванията за форма - Недопустимост)
   2009/C 141/92
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Union des Coopératives agricoles des producteurs de tabac de France (UCAPT) (Париж, Франция) (представители: B. Peignot и D. Garreau, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Moore и P. Mahnič Bruni)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.