title: Дело T-355/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 12 юли 2019 г. — CE/Комитет на регионите (Обезпечително производство — Публична служба — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/58

      Определение на председателя на Общия съд от 12 юли 2019 г. — CE/Комитет на регионите
      (Дело T-355/19 R)
      (Обезпечително производство - Публична служба - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност)
      (2019/C 328/67)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: CE (представител: M. Casado García-Hirschfeld, адвокат)

         Ответник: Комитет на регионите (представители: J.C. Cañoto Argüelles, M. Esparrago Arzadun и S. Bachotet)

         Предмет

      Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС, от една страна, да бъде спряно изпълнението на решението на Комитета на регионите от 17 април 2019 г., с което се прекратява договорът на жалбоподателката, и при условията на евентуалност, на писмото на Комитета на регионите от 16 май 2019 г. относно условията на предизвестието, и от друга страна, за постановяване на временни мерки относно условията на предизвестието.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                     Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-367/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 15 юли 2019 г. — Camerin/Комисия (Обезпечително производство — Публична служба — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на неотложност)

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/59

      Определение на председателя на Общия съд от 15 юли 2019 г. — Camerin/Комисия
      (Дело T-367/19 R)
      (Обезпечително производство - Публична служба - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност)
      (2019/C 328/68)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Laure Camerin (Бастиа, Франция) (представител: M. Casado García-Hirschfeld, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid, T. S. Bohr и D. Milanowska)

         Предмет

      Искане на основание член 278 ДФЕС и член 279 ДФЕС, от една страна, за спиране на изпълнението на решението на Службата на Европейската комисия за управление и плащане по индивидуални права (PMO) от 17 април 2019 г. във връзка с налагането на запор върху пенсията на жалбоподателя, и от друга страна, за приемане на обезпечителни мерки, с които да се гарантира, че запорираната сума не надхвърля месечната вноска, съответстваща на основната заплата на длъжностно лице от първа стъпка в степен AST 1.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                     Не се произнася по разноските.


title: Дело T-480/19: Жалба, подадена на 8 юли 2019 г. — Landesbank Baden-Württemberg/ЕСП

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/59

      Жалба, подадена на 8 юли 2019 г. — Landesbank Baden-Württemberg/ЕСП
      (Дело T-480/19)
      (2019/C 328/69)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Landesbank Baden-Württemberg (Щутгарт, Германия) (представители: H. Berger и K. Rübsamen, Rechtsanwälte)

         Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 16 април 2019 г. за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2019 г. (SRB/ES/SRF/2019/10) и приложението към него, доколкото обжалваното решение и приложението към него засягат вноската, която трябва да бъде платена от жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС и на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) поради недостатъчни мотиви в подкрепа на обжалваното решение

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът не е изпълнил задължението за мотивиране, тъй като обжалваното решение не е мотивирано в достатъчна степен, а приложението към него се състои изцяло от цифрови изчисления, от които не може да се изведе най-общо как и въз основа на какви съображения ответникът е изчислил вноската на жалбоподателя. Според жалбоподателя обжалваното решение по никакъв начин не отговаря на нарастващите изисквания за мотивиране. Нарушението на задължението за мотивиране било съществено, защото засягало съдържанието на обжалваното решение.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на правото на изслушване съгласно член 41, параграф 1 и параграф 2, буква a) от Хартата поради факта, че жалбоподателят не е изслушан

                              —

                              Освен това ответникът е нарушил основното процесуално право на жалбоподателя да бъде изслушан, тъй като е приел правен акт, който съдържа задължителни правни последици за жалбоподателя, без последният да бъде изслушан преди това. Според жалбоподателя нарушението на правото на изслушване е съществено, защото изслушването на позицията на жалбоподателя преди приемането на обжалваното решение е могла да доведе до различно по съдържание решение относно изчисляването на вноската.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на основното право на ефективни правни средства за защита съгласно член 47, първа алинея от Хартата поради невъзможността да се извърши проверка на обжалваното решение

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил основното право на жалбоподателя на ефективни правни средства за защита, тъй като на практика не е възможно да се извърши проверка на обжалваното решение от правна страна. Освен това ответникът пропуснал да гарантира, в рамките на възможното, спазването на принципа на състезателно начало, което да даде възможност на жалбоподателя да оспори мотивите, на които се позовава обжалваното решение, и по този начин да изложи защитните си доводи.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 103, параграф 7, буква з) от Директива 2014/59/ЕС (1), член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013 (2), член 6, параграф 5, първо изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (3), членове 16 и 20 от Хартата и на принципа на пропорционалност поради използването на множителя за целите на IPS (Institutional Protection Scheme) показателя.

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът в нарушение на член 103, параграф 7, буква з) от Директива 2014/59/ЕС, член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 575/2013, член 6, параграф 5, първо изречение от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, членове 16 и 20 от Хартата и на принципа на пропорционалност не е използвал изцяло IPS показателя по отношение на жалбоподателя. Според него защитното действие на схема за институционална защита съществува за всички институции на държави членки изцяло и в еднаква степен. Освен това поставянето на жалбоподателя в групата на институциите с най-високия профил на риска било очевидно неоправдано и произволно.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на член 16 от Хартата и на принципа на пропорционалност поради използването на множителя за корекции за риск

                              —

                              По-нататък жалбоподателят посочва, че ответникът е нарушил свободата му на стопанска инициатива и принципа на пропорционалност, като е предвидил множители за корекции за риск, които не съответстват на профила на риск на жалбоподателя, който е по-добър от средностатистическия в сравнение с други институции, които дължат вноски. Рискът да се стигне до преструктуриране и да се използват средствата на Single Resolution Fund (SRF) бил много нисък в случая на жалбоподателя. Да се вземе предвид тази вероятност била задачата на множителя за корекции за риск, който трябвало да отрази съответния индивидуален риск.

                  6.

                  Шесто основание: незаконосъобразност на членове 4—7 и на член 9 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 и приложение I към посочения Делегиран регламент

                              —

                              На последно място, обжалваното решение трябвало да се отмени, тъй като членове 4—7 и член 9 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 и приложение I към посочения Делегиран регламент нарушават принципа на ефективни правни средства за защита и принципа на правна сигурност. Съгласно член 277 ДФЕС жалбоподателят можел инцидентно да предяви, че правното основание на обжалваното решение нарушава правото на Съюза от по-висок ранг. Член 277 ДФЕС бил израз на общия принцип, според който незаконосъобразността на основание за делегиране води до незаконосъобразност на отделното решение, прието въз основа на основанието за делегиране.

         (1)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).

         (2)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1).

         (3)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 233, 2016 г., стр. 1).


title: Дело T-517/19: Жалба, подадена на 19 юли 2019 г. — Homoki/Комисия

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/62

      Жалба, подадена на 19 юли 2019 г. — Homoki/Комисия
      (Дело T-517/19)
      (2019/C 328/71)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Andrea Homoki (Gyál, Унгария) (представител: T. Hüttl, abogado)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  В съответствие с член 264 от консолидираните версии на Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз (1) да отмени Решение № OCM(2019) 7991 — 04/04/2019 (olaf.c.4[2019] 8720), прието на 4 април 2019 г. от Европейската служба за борба с измамите (наричана по-нататък „OLAF“) по дело OF/2015/0034/B4, както и Решение № OCM(2019) 11506 — 22/05/2019 (olaf.c.4[2019] 12610), прието на 22 май 2019 г. по същото дело, като потвърди въз основа на предвиденото в член 264 ДФЕС, параграф 2 онези части от решенията, които имат за предмет защитата на идентичността на информаторите и поверителността на вътрешния меморандум на OLAF и на процедурните работни документи.

                  —

                  Да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в съответствие с член 134 от Процедурния правилник на Общия съд.

         Основания и основни доводи

      С първото обжалвано решение OLAF е отказала да даде на жалбоподателя достъп до доклада на OLAF относно инвестицията за улично осветление на Elios Innovatív Zrt. (досие на OLAF № OF/2015/0034/B4), докато с второто обжалвано решение тази служба е отхвърлила потвърдителното заявление на жалбоподателя.
      В подкрепа на жалбата си за отмяна на тези решения жалбоподателят изтъква осем основания.

                  1.

                  Първо основание, изведено от защитата на основните права

                              —

                              Запознаването с искания документ е част от правото на свобода на изразяване и на информиране, което жалбоподателят притежава по силата на член 11 от Хартата на основните права. Според жалбоподателя с отказа да оповести поискания документ ответникът е нарушил критерия за основните права, предвиден в Хартата, не е взел предвид основните права и е ограничил непропорционално правото на жалбоподателя на свобода на изразяване и на информиране.

                  2.

                  Второ основание, изведено от оборването на общата презумпция за забрана на достъп

                              —

                              Жалбоподателят счита, че що се отнася до документите на OLAF общата презумпция за забрана на достъп е в разрез с правото. Според жалбоподателя не може основното право на достъп до документите да се обезсмисля така, че правоприлагащият орган да може да изключи от общото правило за публикуване всички документи на дадена институция (в настоящия случай OLAF), без да направи анализ на съдържанието на поисканите данни.

                  3.

                  Трето основание, изведено от оспорването на задължението за поверителност

                              —

                              Жалбоподателят упреква OLAF, че е отказала пълния достъп до документа въз основа на задължението за поверителност. Ограничението, което позволява въз основа на това задължение да се изключи оповестяването на всяка преписка по разследване на OLAF, е непропорционално, доколкото по този начин то напълно обезсмисля правото на гражданите на Съюза на достъп до документите на институциите на Европейския съюз.

                  4.

                  Четвърто основание, изведено от правото на достъп

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че е несъвместим с общото правило за публикуване фактът, че правоприлагащият орган позволява достъп единствено до определени документи в случай, че заявителят изтъкне императивно съображение от обществен интерес срещу презумпцията за забрана на достъпа. Според жалбоподателя органът, който извършва обработката на данните, трябва да обоснове наличието на изключение, позволяващо ограничаване на оповестяването.

                  5.

                  Пето основание, изведено от липса на мотиви във връзка с външния натиск и със защитата на процеса по вземане на решения

                              —

                              Жалбоподателят поддържа, че ще се отнася до упражняването на правото на достъп ответникът не е направил индивидуална преценка и не е мотивирал по същество точно кои поискани данни са необходими за приемането на бъдещото решение.

                  6.

                  Шесто основание, изведено от липсата на мотиви във връзка със защитата на търговските интереси

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че ответникът не е обосновал защо разрешението за достъп застрашавало търговските интереси на физическите или юридическите лица. Хипотетична необоснована опасност не може да изпразни от съдържание основното право на заявителя на запознаване с и оповестяване на данните от обществен интерес.

                  7.

                  Седмо основание, изведено от обосноваването на предаването на лични данни поради установени мотиви от обществен интерес

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че доводът на ответника, свързан със защитата на личните данни, е в разрез с правото, доколкото при предоставянето на обществена услуга и при използването на публични средства защитата на личните данни се прилага с ограничения. Освен това жалбоподателят упреква ответника, че не го е информирал за това, че е трябвало да обоснове възможността да се запознае с личните данни с причини от обществен интерес.

                  8.

                  Осмо основание, изведено от по-висшия обществен интерес от оповестяването на поисканите документи

                              —

                              Жалбоподателят твърди, че съществува по-висш обществен интерес от оповестяването на поискания документ. Жалбоподателят основава по-висшия обществен интерес на това, че не трябва да се изчаква унгарските власти да завършат разглеждането си по същество във връзка със тежките злоупотреби, констатирани от OLAF. Според жалбоподателя само оповестяването може да бъде ефикасно средство в това отношение.

         (1)  ОВ C 83, 2010 г., стр. 1.


title: Дело T-525/19: Жалба, подадена на 25 юли 2019 г. — Intering и др./Комисия

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/64

      Жалба, подадена на 25 юли 2019 г. — Intering и др./Комисия
      (Дело T-525/19)
      (2019/C 328/72)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Intering SH.P.K. (Обилич, Косово), Steinmüller Engineering GmbH (Гумерсбах, Германия), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Тузла, Босна и Херцеговина), ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstruckcije i montažu (Шибеник, Хърватия) (представител: R. Spielhofen, Rechtsanwalt), обединени в консорциум

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решение с референтен номер Ares(2019)3677456-07/06/2019, което ответникът, представляван от Европейската комисия, взема от името и за сметка на Косово през юни 2019 г. (с акт без дата, известен на жалбоподателя от 7 юни 2019 г.) и с което жалбоподателят е отстранен от по-нататъшно участие във възлагателната процедура и не е включен в списъка от предварителния подбор (шортлистата) в процедурата за възлагане на обществена поръчка за мерки за намаляване на праха и NOx в ТЕЦ Косово В, блокове В1 и В2, по програмата със заглавие „Подкрепа от ЕС за Косово за чист въздух“, обявление с референтен номер EuropeAid/140043/DH/WKS/XK.

            С молба от 2 август 2019 г. искането е изменено, както следва:

                  —

                  да отмени решение с референтен номер Ares(2019)4979920-30/07/2019 и Ares D(2019) NA/vk, което ответникът, представляван от Европейската комисия, взема от името и за сметка на Косово на 29 юли 2019 г. (съобщено на жалбоподателя с писмо от 30 юли 2019 г.) и с което жалбоподателят е отстранен от по-нататъшно участие във възлагателната процедура и не е включен в списъка от предварителния подбор (шортлистата) в процедурата за възлагане на обществена поръчка за мерки за намаляване на праха и NOx в ТЕЦ Косово В, блокове В1 и В2, по програмата със заглавие „Подкрепа от ЕС за Косово за чист въздух“, обявление с референтен номер EuropeAid/140043/DH/WKS/XK.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква осем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на принципите на прозрачност, пропорционалност и равно третиране на кандидатите, доколкото ответникът не поискал пояснения във връзка със съмненията си по отношение на представените от жалбоподателите документи, въпреки че очевидно имал такива съмнения, и по този начин отстранил жалбоподателите от по-нататъшно участие в процедурата за възлагане на обществената поръчка, без да им остави възможност да дадат пояснения във връзка с тези съмнения.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципите на прозрачност и пропорционалност, доколкото ответникът не мотивирал решението си да отстрани жалбоподателите от по-нататъшно участие в процедурата за възлагане на обществената поръчка и същевременно не дал достъп на жалбоподателите до подробния доклад за оценка, въз основа на който е взето обжалваното решение, и до информация за предимствата и характеристиките на включените в шортлистата кандидати.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на общия принцип, че документацията за поръчката не подлежи на никакви изменения по време на възлагателната процедура, доколкото според съобщението на ответника заявлението за участие на жалбоподателите е оценявано въз основа на подкритерии и тълкувателни позиции, които не са разписани в документацията за съответната процедура.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 5, параграф 1 („Финансовата помощ в рамките на настоящия регламент е съгласувана с политиките на Съюза“) и член 5, параграф 2 („Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, допринася за изпълнението на ангажиментите на Съюза посредством засилена прозрачност и отчетност при предоставянето на помощта, включително. чрез публичното оповестяване на информация относно обема на помощта и отпуснатите средства, като гарантира, че данните са сравними в международен план, като да тях има лесен достъп и те могат да бъдат споделени и публикувани“) от Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 година за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II) (1) във връзка с факта, че това съставлява нарушение на общите принципи на правото в областта на обществените поръчки.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на член 1, параграф 3 („Комисията гарантира, че действията се изпълняват в съответствие с целите на приложимия инструмент, като се защитават ефективно финансовите интереси на Съюза“) и член 1, параграф 6 („Съюзът се стреми да насърчава, развива и консолидира принципите на демокрацията, правовата държава и зачитането на правата на човека и основните свободи, върху които е основан, въз основа на диалога и сътрудничеството с партньорските държави и региони, когато това е целесъобразно“) от Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 година за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност (2) във връзка с факта, че това съставлява нарушение на общите принципи на правото в областта на обществените поръчки.

                  6.

                  Шесто основание: нарушение на разпоредбите на ръководството „Обществени поръчки и безвъзмездни средства за външните дейности на Европейския съюз — Практически наръчник“ (PRAG) (в сила от 2 август 2018 г.) във връзка с обхвата на тази процедура и определените от възлагащия орган условия на обявлението (както е посочено по-горе), и по-конкретно точка 17 от обявлението.

                  7.

                  Седмо основание: нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (3), доколкото ответникът не мотивира решението си за отстраняване на жалбоподателите от по-нататъшно участие в процедурата за възлагане на обществената поръчка и същевременно не предоставя достъп на жалбоподателите до подробния доклад за оценка, въз основа на който е взето обжалваното решение, и до информация за предимствата и характеристиките на включените в шортлистата кандидати.

                  8.

                  Осмо основание: нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (4) („Финансовият регламент“), във връзка с непълнотата на изложените мотиви за отхвърлянето на заявлението на жалбоподателите за участие в процедурата, обхваната от обявлението („contract notice“).

         (1)  Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 година за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II) (ОВ L 77, 2014 г., стр. 11).

         (2)  Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 година за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност (ОВ L 77, 2014 г., стр. 95).

         (3)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

         (4)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1); този регламент не е в сила, доколкото е отменен с Регламент (ЕС, Евратом) 2018/1046 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юли 2018 година за финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, за изменение на регламенти (ЕС) № 1296/2013, (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013, (ЕС) № 1304/2013, (ЕС) № 1309/2013, (ЕС) № 1316/2013, (ЕС) № 223/2014 и (ЕС) № 283/2014 и на Решение № 541/2014/ЕС и за отмяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (ОВ L 193, 2018 г., стр. 1).


title: Дело T-537/19: Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — DK/GSA

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/65

      Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — DK/GSA
      (Дело T-537/19)
      (2019/C 328/73)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: DK (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)

         Ответник: Европейска агенция за ГНСС

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Агенцията за ГНСС от 20 май 2019 г., с което се отказва пълен достъп до документа „summary of 26 June 2017 by Mr [X]“;

                  —

                  да осъди Агенцията за ГНСС да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: грешка при прилагането на член 4, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ, L 145, 2001 г., стp. 43, Специално издание на български език, 2007, глава 1, том 3, стр. 76). В това отношение жалбоподателят счита, че решението на Европейската агенция за ГНСС (GSA) от 20 май 2019 г., с което му се отказва пълен достъп до документа „summary of 26 June 2017 by Mr [X]“, е незаконосъобразно, тъй като отказът е основан на изключението, свързано със защитата на обществената сигурност, посочено в член 4, параграф 1, буква a) от Регламент № 1049/2001, при положение че въпросният документ:

                              —

                              нямал отношение към обществената сигурност, доколкото се отнасял до дело, свързано с персонала на Агенцията, и;

                              —

                              не бил класифициран [RESTREINT/RESTRICTED EU].

                  2.

                  Второ основание: грешка при прилагането на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001. В това отношение жалбоподателят счита, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като отказът е основаван на изключението, свързано със защитата на личните данни на посочените в документа физически лица, което е предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001, при положение че в случая не било оправдано и пропорционално да се използва това изключение.


title: Дело T-538/19: Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — Casino, Guichard-Perrachon/Комисия

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/66

      Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — Casino, Guichard-Perrachon/Комисия
      (Дело T-538/19)
      (2019/C 328/74)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Casino, Guichard-Perrachon (Сан Етиен, Франция) (представители: I. Simic, G. Aubron, O. de Juvigny и T. Reymond, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви за неприложим към настоящия случай, на основание на член 277 от ДФЕС, член 20 от Регламент № 1/2003 и съответно да отмени Решение C(2019) 3761 на Европейската комисия от 13 май 2019 г.;

                  —

                  да отмени на основание на член 263 от ДФЕС Решение C(2019) 3761 на Европейската комисия от 13 май 2019 г.;

                  —

                  да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е изведено от обстоятелството, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като е прието изключително въз основа на документи, иззети във връзка с предходна проверка на основание на решение, което само по себе си е незаконосъобразно.

                  2.

                  Второто основание е изведено от обстоятелството, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като се основава на член 20 от Регламент № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167), разпоредба, която сама по себе си е незаконосъобразна и следователно е неприложима към настоящия случай, в съответствие с член 277 ДФЕС. Всъщност посочената разпоредба нарушава основното право на ефективни правни средства за защита, тъй като не позволява на предприятията — адресати на дадено решение за проверка на Комисията, да упражнят ефективни правни средства за защита срещу извършването на проверката.

                  3.

                  Третото основание е изведено от нарушение на основното право на неприкосновеност на жилището, тъй като обжалваното решение има безсрочна валидност и неточно и непропорционално приложно поле.


title: Дело T-539/19: Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/67

      Жалба, подадена на 30 юли 2019 г. — Les Mousquetaires и ITM Entreprises/Комисия
      (Дело T-539/19)
      (2019/C 328/75)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Les Mousquetaires (Париж, Франция), ITM Entreprises (Париж) (представители: N. Jalabert-Doury, K. Mebarek и B. Chemama, avocats)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да разпореди съединяване на настоящото дело и дело T-255/17;

                  —

                  да уважи възражението за незаконосъобразност на член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003, доколкото той не предоставя ефективно средство за защита що се отнася до условията за изпълнение на решенията за извършване на проверки, което да съответства на член 6, параграф 1, членове 8 и 13 от [Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи] и на членове 7 и 47 от [Хартата на основните права на Европейския съюз];

                  —

                  да отмени решение AT.40466 — Tute 1 от 13 май 2019 г., което задължава Les Mousquetaires S.A.S. и всички негови дъщерни дружества да допуснат извършването на проверка съгласно член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) №1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г.;

                  —

                  да отмени отказа на жалбоподателите да бъде предоставена защитата, гарантирана от правото на Съюза;

                  —

                  да отмени взетото от Комисията решение, съобщено на жалбоподателите на 18 юни 2019 г., което без основателна причина ги лишава от право на ефективни правни средства за защита, що се отнася до данните, разгледани в контекста на една постоянно продължаваща проверка;

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват осем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на основните права, на правото на неприкосновеност на жилището и на правото на ефективна съдебна защита, тъй като липсват ефективни правни средства за защита, що се отнася до условията, при които се изпълняват решенията за извършване на проверка.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 20, параграф 4 от Регламент №1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 1, 2003 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007, глава 8, том 1, стр. 167), и на основните права, тъй като решенията за извършване на проверка не били достатъчно мотивирани, което лишило жалбоподателите от основни приложими в случая гаранции.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 20, параграф 4 от Регламент №1/2003 и на основните права, тъй като Комисията не разполагала с нито една улика, която да обосновава обжалваното решение.

                  4.

                  Четвърто основание: злоупотреба с власт, нарушение на член 20, параграф 4 от Регламент №1/2003 и на основните права, тъй като при това положение в решението за проверка не бил извършен безпристрастен анализ, а напротив, по всичко личало, че става дума за акт, приет с цел, различна от посочената.

                  5.

                  Пето основание: нарушение на член 20, параграфи 3 и 4, и член 21 от Регламент №1/2003 и на основните права, тъй като жалбоподателите били лишени от други основни гаранции, чието неспазване водело до нищожност.

                  6.

                  Шесто основание: явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалност в начина, по който Комисията взела решението си да извърши проверка, колко да продължи тя и какъв да е обхватът ѝ, както и относно решението проверката да продължава постоянно.

                  7.

                  Седмо основание: нарушение на основните права, каквото представлява решението да не се осигури адекватна защита на някои документи, за които жалбоподателите поискали да бъдат защитени от правото на Съюза.

                  8.

                  Осмо основание: нарушение на основните права, тъй като без основателна причина били лишени от правото да поискат от съда на Съюза да спре проверката на запечатаните данни до приключване на настоящото дело.


title: Дело T-555/19: Жалба, подадена на 9 август 2019 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Fontana Food (GRILLOUMI)

text:
               30.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/70

      Жалба, подадена на 9 август 2019 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Fontana Food (GRILLOUMI)
      (Дело T-555/19)
      (2019/C 328/77)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Никозия, Кипър) (представители: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister и V. Marsland, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Fontana Food AB (Тюресьо, Швеция)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз „GRILLOUMI“ — заявка за регистрация № 15 963 291

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 май 2019 г. по преписка R 1355/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати както направените от нея съдебни разноски, така и съдебните разноски на жалбоподателя.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 5 Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-588/19: Жалба, подадена на 27 август 2019 г. — Novomatic/EUIPO — adp Gauselmann (Power Stars)

text:
               7.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/22

      Жалба, подадена на 27 август 2019 г. — Novomatic/EUIPO — adp Gauselmann (Power Stars)
      (Дело T-588/19)
      (2019/C 337/23)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Novomatic AG (Гумполдскирхен, Австрия) (представител: M. Ringer, Rechtsanwalt)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: adp Gauselmann GmbH (Любеке, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „Power Stars“ — марка на Европейския съюз № 8 435 695

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 13 юни 2019 г. по преписка R 2038/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля жалбата срещу отмяната на марка на Европейския съюз № 8 435 695 за стоките „хардуер, по-специално за казина и игрални зали, за автомати за хазартни игри, слот машини, видео лотарийни игрални автомати или хазартни игри по интернет; игри за казино, автомати и машини за хазарт, особено за индустриално използване в казина и зали за хазарт със или без изплащане на печалби или хазартни игри в интернет; монетни автомати и/или електронни монетни апарати със или без възможност за печалба; електронни и електротехнически хазартни апарати, автомати за хазарт, машини за хазарт, монетни автомати, задействани чрез пускане на монети, жетони, банкноти, билети или чрез електронни, магнитни или биометрични запаметяващи медии, особено за индустриална експлоатация в казина и зали за хазарт със или без изплащане на печалби; корпуси за монетни автомати, автомати и машини за хазарт; електрически, електронни или електромеханични уреди за провеждане на бинго-игри, лотарийни игри или видео лотъри игри и за букмейкърски пунктове, работещи в мрежа или не; електропневматични и електрически ротативки (игрални автомати)“, и да го измени така, че да се отхвърли подаденото от другата страна в производството искане за отмяна и другата страна да бъде задължена да понесе разноските в производството по отмяна и производството пред апелативния състав,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля жалбата срещу отмяната на марка на Европейския съюз № 8 435 695 за посочените по-горе стоки, и да върне преписката на EUIPO за ново разглеждане и произнасяне по този въпрос,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 94, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 94, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-162/19 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2019 г. от Iceland Foods Ltd срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 14 декември 2018 г. по дело T-267/18 — Iceland Foods/EUIPO — Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)

text:
               21.10.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/3

      Жалба, подадена на 22 февруари 2019 г. от Iceland Foods Ltd срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 14 декември 2018 г. по дело T-267/18 — Iceland Foods/EUIPO — Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)
      (Дело C-162/19 P)
      (2019/C 357/03)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Iceland Foods Ltd (представители: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, J. Hertzog, C. Hill и J. Warner, Solicitors)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 5 септември 2019 г. Съдът на Европейския съюз (шести състав) отхвърли жалбата като явно неоснователна и осъди Iceland Foods Ltd да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-700/19 P: Жалба, подадена на 20 септември 2019 г. от Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp.. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 юли 2019 г. по дело T-8/16, Toshiba Samsung Storage Technology, Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Комисия

text:
               11.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/52

      Жалба, подадена на 20 септември 2019 г. от Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp.. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 12 юли 2019 г. по дело T-8/16, Toshiba Samsung Storage Technology, Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Комисия
      (Дело C-700/19 P)
      (2019/C 383/61)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (представители: M. Bay, avvocato, J. Ruiz Calzado, abogado, A. Aresu, avvocato)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  Да отмени обжалваното решение на Общия съд;

                  —

                  да отмени решението на Комисията по дело COMP/39.639 – Оптични дискови устройства в частта му, която се отнася до жалбоподателите;

                  —

                  да отмени или да намали размера на глобата, наложена на жалбоподателите с това решение;

                  —

                  да осъди Комисията да понесе съдебните разноски, направени в първа инстанция, както и в настоящото производство по обжалване; и

                  —

                  да разпореди всяка друга подходяща мярка с оглед на конкретните обстоятелства.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват четири основания.
      Първото основание е изведено от грешки при прилагане на правото при разглеждането на първите три части на първото основание, повдигнато на първа инстанция, с което се изтъква съществено процесуално нарушение и нарушение на правото на защита.
      Второто основание е изведено от грешки при прилагане на правото в мотивите на констатацията за наличието на единно продължено нарушение.
      Третото основание е изведено от нарушение на правото на защита и грешки в мотивите.
      Четвъртото основание е изведено от съществено процесуално нарушение, липса на мотиви за отхвърлянето на първата част на второто основание (липса на компетентност), повдигнато на първа инстанция, и от грешки при преценката на условията за допустимост на доказателствата.


title: Дело C-714/19 P: Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. от Ramón Guiral Broto срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 12 юли 2019 г. по дело T-773/17 — Café del Mar и др./EUIPO - Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               10.2.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/14

      Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. от Ramón Guiral Broto срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 12 юли 2019 г. по дело T-773/17 — Café del Mar и др./EUIPO - Guiral Broto (Café del Mar)
      (Дело C-714/19 P)
      (2020/C 45/11)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Ramón Guiral Broto (представител: A. Sirimarco, abogado)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Café del Mar, SC, José Les Viamonte y Carlos Andrea González
      С определение от 12 декември 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) отказва да допусне обжалване на решението и възлага на Ramón Guiral Broto да поеме направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-715/19 P: Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. от Ramón Guiral Broto срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 12 юли 2019 г. по дело T-774/17, Café del Mar и др./EUIPO — Guiral Broto (C del M)

text:
               10.2.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/14

      Жалба, подадена на 24 септември 2019 г. от Ramón Guiral Broto срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 12 юли 2019 г. по дело T-774/17, Café del Mar и др./EUIPO — Guiral Broto (C del M)
      (Дело C-715/19 P)
      (2020/C 45/12)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Ramón Guiral Broto (представител: A. Sirimarco, адвокат)

         Други страни в производството: Café del Mar, S. C., José Les Viamonte, Carlos Andrea González и Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 12 декември 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) реши да не допусне обжалването и Ramón Guiral Broto да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-786/19: Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 23 октомври 2019 г. — The North of England P & I Association Ltd., действащо и в качеството на правоприемник на Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern

text:
               10.2.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/16

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 23 октомври 2019 г. — The North of England P & I Association Ltd., действащо и в качеството на правоприемник на Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern
      (Дело C-786/19)
      (2020/C 45/14)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: The North of England P & I Association Ltd., действащо и в качеството на правоприемник на Marine Shipping Mutual Insurance Company

         Ответник: Bundeszentralamt für Steuern

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли с оглед на преценката в коя е държавата е разположен рискът член 2, буква г), второ тире във връзка с член 25, параграф 1, първа част от изречението от Директива 88/357/ЕИО (1), съответно член 46, параграф 2 от Директива 92/49/ЕИО (2) да се тълкува в смисъл, че в случай на застраховане за рискове във връзка с експлоатацията на морски кораб това е държавата, на чиято територия даден морски кораб е вписан в официален регистър за целите на удостоверяване на собствеността, или държавата, под чието знаме плава морският кораб?

         (1)  Втора директива на Съвета от 22 юни 1988 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прякото застраховане, различно от животозастраховането, и за формулиране на разпоредби за улесняване на ефективното упражняване на свободата на предоставяне на услуги, и за изменение на Директива 73/239/ЕИО (ОВ L 172, 1988 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 197).

         (2)  Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, 1992 г., S. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53).


title: Дело C-274/14: Решение на Съда (голям състав) от 21 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Económico-Administrativo Central — Испания) — Производство, образувано по жалба на Banco de Santander SA (Преюдициално запитване — Член 267 ДФЕС — Понятие „национална юрисдикция“ — Критерии — Независимост на съответния национален орган — Несменяемост на членовете — Недопустимост на преюдициалното запитване)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/2

      Решение на Съда (голям състав) от 21 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Económico-Administrativo Central — Испания) — Производство, образувано по жалба на Banco de Santander SA
      (Дело C-274/14) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 267 ДФЕС - Понятие „национална юрисдикция“ - Критерии - Независимост на съответния национален орган - Несменяемост на членовете - Недопустимост на преюдициалното запитване)
      (2020/C 77/02)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Económico-Administrativo Central

         Страна в главното производство

      Banco de Santander SA

         Диспозитив

      Преюдициалното запитване, отправено от Tribunal Económico-Administrativo Central (Централен административно-икономически съд, Испания) с акт от 2 април 2014 г., е недопустимо.

         (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело C-175/18 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 януари 2020 г. — PTC Therapeutics International Ltd/Европейска агенция по лекарствата, European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (Обжалване — Достъп до документи на институциите, органите, службите или агенциите на Съюза — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 2, първо тире — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Член 4, параграф 3 — Защита на процеса на вземане на решения — Документи, предоставени на Европейската агенция по лекарствата по повод на заявление за разрешение за търговия с лекарствен продукт за хуманна употреба — Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице — Обща презумпция за поверителност — Липса на задължение институция, орган, служба или агенция на Европейския Съюз да приложи обща презумпция за поверителност)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/2

      Решение на Съда (четвърти състав) от 22 януари 2020 г. — PTC Therapeutics International Ltd/Европейска агенция по лекарствата, European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope)
      (Дело C-175/18 P) (1)

      (Обжалване - Достъп до документи на институциите, органите, службите или агенциите на Съюза - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 2, първо тире - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси - Член 4, параграф 3 - Защита на процеса на вземане на решения - Документи, предоставени на Европейската агенция по лекарствата по повод на заявление за разрешение за търговия с лекарствен продукт за хуманна употреба - Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице - Обща презумпция за поверителност - Липса на задължение институция, орган, служба или агенция на Европейския Съюз да приложи обща презумпция за поверителност)
      (2020/C 77/03)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: PTC Therapeutics International Ltd (представители: G. Castle, B. Kelly и K. Ewert, Solicitors, C. Thomas, Barrister, M. Demetriou QC)

         Други страни в производството: Европейска агенция по лекарствата (представители: първоначално T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos, A. Spina и Ал. Русанов, а впоследствие T. Jabłoński, S. Marino и S. Drosos), European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (представители: S. Cowlishaw, Solicitor, D. Scannell, Barrister)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда PTC Therapeutics International Ltd да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската агенция по лекарствата (ЕМА).

                  3)

                  European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело C-177/18: Решение на Съда (втори състав) от 22 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid — Испания) — Almudena Baldonedo Martín/Ayuntamiento de Madrid (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4 — Принцип на недопускане на дискриминация — Клауза 5 — Мерки за предотвратяване на злоупотребата, която произтича от използването на последователни срочни трудови договори или правоотношения — Обезщетение в случай на прекратяване на трудовото правоотношение — Членове 151 ДФЕС и 153 ДФЕС — Членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Приложимост — Разлика в третирането, основана на публичноправното или частноправното естество на уредбата на служебното правоотношение по смисъла на националното право)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/3

      Решение на Съда (втори състав) от 22 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid — Испания) — Almudena Baldonedo Martín/Ayuntamiento de Madrid
      (Дело C-177/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Принцип на недопускане на дискриминация - Клауза 5 - Мерки за предотвратяване на злоупотребата, която произтича от използването на последователни срочни трудови договори или правоотношения - Обезщетение в случай на прекратяване на трудовото правоотношение - Членове 151 ДФЕС и 153 ДФЕС - Членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Приложимост - Разлика в третирането, основана на публичноправното или частноправното естество на уредбата на служебното правоотношение по смисъла на националното право)
      (2020/C 77/04)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Almudena Baldonedo Martín

         Ответник: Ayuntamiento de Madrid

         Диспозитив

                  1)

                  Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се съдържа в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която не предвижда изплащането на обезщетение при прекратяването на служебното правоотношение нито на работещите по срочно правоотношение като временни държавни служители, нито на постоянните държавни служители, които от своя страна работят по безсрочно служебно правоотношение, при все че предвижда изплащането на такова обезщетение на договорно наетите служители за неопределено време при прекратяването на трудовия им договор поради обективна причина.

                  2)

                  Членове 151 ДФЕС и 153 ДФЕС, както и клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, което се съдържа в приложението към Директива 1999/70, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която не предвижда изплащането на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение на работещи по срочно правоотношение като временни държавни служители, при все че се предоставя обезщетение на договорно наетите служители по срочни договори при изтичането на срока на техния трудов договор.

         (1)  ОВ C 211, 18.6.2018 г.


title: Дело C-178/18 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 януари 2020 г. — MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV/Европейска агенция по лекарствата (EMA) (Обжалване — Достъп до документи на институциите, органите, службите или агенциите на Съюза — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 2, първо тире — Изключение, свързано със защитата на търговските интереси — Член 4, параграф 3 — Защита на процеса на вземане на решения — Документи, предоставени на Европейската агенция по лекарствата по повод на заявление за разрешение за търговия с ветеринарен лекарствен продукт — Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице — Обща презумпция за поверителност — Липса на задължение институция, орган, служба или агенция на Европейския съюз да приложи обща презумпция за поверителност)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/4

      Решение на Съда (четвърти състав) от 22 януари 2020 г. — MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV/Европейска агенция по лекарствата (EMA)
      (Дело C-178/18 P) (1)

      (Обжалване - Достъп до документи на институциите, органите, службите или агенциите на Съюза - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 2, първо тире - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси - Член 4, параграф 3 - Защита на процеса на вземане на решения - Документи, предоставени на Европейската агенция по лекарствата по повод на заявление за разрешение за търговия с ветеринарен лекарствен продукт - Решение за предоставяне на достъп до документите на трето лице - Обща презумпция за поверителност - Липса на задължение институция, орган, служба или агенция на Европейския съюз да приложи обща презумпция за поверителност)
      (2020/C 77/05)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV (представители: C. Thomas, Barrister, J. Stratford QC, B. Kelly, Solicitor и P. Bogaert, advocaat)

         Друга страна в производството: Европейска агенция по лекарствата (представители: първоначално T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos и Ал. Русанов, впоследствие T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда MSD Animal Health Innovation GmbH и Intervet International BV да понесат, освен направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската агенция по лекарствата (ЕМА).

         (1)  ОВ C 231, 2.7.2018 г.


title: Дело C-578/18: Решение на Съда (пети състав) от 23 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Производство, образувано по жалба на Energiavirasto (Преюдициално запитване — Вътрешен пазар на електроенергия — Директива 2009/72/ЕО — Член 3 — Защита на потребителите — Член 37 — Задължения и правомощия на регулаторния орган — Извънсъдебно уреждане на спорове — Понятие „страна“ — Право на обжалване на решението на регулаторния орган — Жалба, подадена пред този орган от битов клиент срещу предприятие, което е оператор на електроразпределителна система)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/5

      Решение на Съда (пети състав) от 23 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Korkein hallinto-oikeus — Финландия) — Производство, образувано по жалба на Energiavirasto
      (Дело C-578/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Вътрешен пазар на електроенергия - Директива 2009/72/ЕО - Член 3 - Защита на потребителите - Член 37 - Задължения и правомощия на регулаторния орган - Извънсъдебно уреждане на спорове - Понятие „страна“ - Право на обжалване на решението на регулаторния орган - Жалба, подадена пред този орган от битов клиент срещу предприятие, което е оператор на електроразпределителна система)
      (2020/C 77/06)
      Език на производството: фински

         Запитваща юрисдикция

      Korkein hallinto-oikeus

         Страни в главното производство

      Energiavirasto

         В присъствието на: A, Caruna Oy

         Диспозитив

      Член 37 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава държавите членки да предоставят на регулаторния орган компетентност за уреждане на споровете между битовите клиенти и системните оператори и съответно да предоставят на битов клиент, който е подал пред регулаторния орган жалба срещу системен оператор, качеството „страна“ по смисъла на тази разпоредба и правото да обжалва решението, прието от посочения орган по тази жалба.

         (1)  ОВ C 427, 26.11.2018 г.


title: Дело C-814/18: Решение на Съда (седми състав) от 22 януари 2020 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Ursa Major Services BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Преюдициално запитване — Обща политика в областта на рибарството — Регламент (ЕО) № 1198/2006 — Член 55, параграф 1 — Финансово участие от Европейския фонд за рибарство (ЕФР) — Допустимост на разходите — Условие — Разходи, действително платени от бенефициерите — Понятие)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/5

      Решение на Съда (седми състав) от 22 януари 2020 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Ursa Major Services BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Дело C-814/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща политика в областта на рибарството - Регламент (ЕО) № 1198/2006 - Член 55, параграф 1 - Финансово участие от Европейския фонд за рибарство (ЕФР) - Допустимост на разходите - Условие - Разходи, действително платени от бенефициерите - Понятие)
      (2020/C 77/07)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ursa Major Services BV

         Ответник: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Диспозитив

                  1)

                  Член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета от 27 юли 2006 година за Европейския фонд за рибарство следва да се тълкува в смисъл, че е приложим в отношенията между управляващия орган на оперативна програма и бенефициера на субсидия от Европейския фонд за рибарство, в резултат на което тази разпоредба може да бъде противопоставяна на този бенефициер.

                  2)

                  Член 55, параграф 1 от Регламент № 1198/2006 следва да се тълкува в смисъл, че сума, фактурирана на бенефициера на субсидия, отпусната по линия на Европейския фонд за рибарство, която сума е заплатена от този бенефициер, може да се счита за действително платен разход по смисъла на тази разпоредба, независимо че третото лице, което е фактурирало тази сума, е предоставило и финансово участие за субсидирания проект — било чрез извършване на прихващане на негово вземане от посочения бенефициер с вземане на последния спрямо него, възникнало вследствие на поет от него ангажимент за финансово участие в проекта, било чрез издаване на отделна фактура, при условие че съответните разходи и разглежданото участие са надлежно обосновани с платени фактури или с други счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност, което следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 122, 1.4.2019 г.


title: Дело C-29/19: Решение на Съда (осми състав) от 23 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Bundessozialgericht — Германия) — ZP/Bundesagentur für Arbeit (Преюдициално запитване — Социална сигурност — Работници мигранти — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Обезщетения за безработица — Изчисляване — Неотчитане на последното трудово възнаграждение, получено в държавата членка на пребиваване — Прекалено кратък референтен период — Трудово възнаграждение, получено след прекратяване на трудовото правоотношение — Лице, което преди това е работило по трудово правоотношение в Швейцария)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/6

      Решение на Съда (осми състав) от 23 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Bundessozialgericht — Германия) — ZP/Bundesagentur für Arbeit
      (Дело C-29/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална сигурност - Работници мигранти - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Обезщетения за безработица - Изчисляване - Неотчитане на последното трудово възнаграждение, получено в държавата членка на пребиваване - Прекалено кратък референтен период - Трудово възнаграждение, получено след прекратяване на трудовото правоотношение - Лице, което преди това е работило по трудово правоотношение в Швейцария)
      (2020/C 77/08)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundessozialgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ZP

         Ответник: Bundesagentur für Arbeit

         Диспозитив

                  1)

                  Член 62, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка, което — предвиждайки, че изчисляването на обезщетенията за безработица се основава на размера на предишното трудово възнаграждение — когато продължителността на получаване на плащаното на заинтересованото лице трудово възнаграждение за последната му работа по трудово правоотношение съгласно това законодателство не достига предвидения в това законодателство референтен период за определяне на трудовото възнаграждение, което служи за основа при изчисляване на обезщетенията за безработица, не позволява да се взема предвид трудовото възнаграждение, получавано от заинтересованото лице за тази работа.

                  2)

                  Член 62, параграфи 1 и 2 от Регламент № 883/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка, което — предвиждайки, че изчисляването на обезщетенията за безработица се основава на размера на предишното трудово възнаграждение — когато получаваното от заинтересованото лице трудово възнаграждение за последната му работа по трудово правоотношение съгласно това законодателство е било начислено и платено едва след прекратяване на трудовото му правоотношение, не позволява да се взема предвид трудовото възнаграждение, получавано от заинтересованото лице за тази работа.

         (1)  ОВ C 103, 18.3.2019 г.


title: Дело C-32/19: Решение на Съда (десети състав) от 22 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — AT/Pensionsversicherungsanstalt (Преюдициално запитване — Свободно движение на хора — Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38/ЕО — Член 17, параграф 1, буква a) — Право на постоянно пребиваване — Придобиване преди изтичането на непрекъснат период на пребиваване от пет години — Работник или служител, който към момента на преустановяване на трудовата си дейност е навършил възраст, която му позволява да придобие право на пенсия за осигурителен стаж и възраст)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/7

      Решение на Съда (десети състав) от 22 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — AT/Pensionsversicherungsanstalt
      (Дело C-32/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Гражданство на Съюза - Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки - Директива 2004/38/ЕО - Член 17, параграф 1, буква a) - Право на постоянно пребиваване - Придобиване преди изтичането на непрекъснат период на пребиваване от пет години - Работник или служител, който към момента на преустановяване на трудовата си дейност е навършил възраст, която му позволява да придобие право на пенсия за осигурителен стаж и възраст)
      (2020/C 77/09)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: AT

         Ответник: Pensionsversicherungsanstalt

         Диспозитив

      Член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, следва да се тълкува в смисъл, че за да може да бъде придобито право на постоянно пребиваване в приемащата държава членка преди изтичането на непрекъснат период на пребиваване от пет години, условията работникът или служителят да е упражнявал в тази държава членка трудовата си дейност през най-малко последните 12 месеца и да е пребивавал там непрекъснато от повече от три години, се прилагат за работник или служител, който към момента на преустановяване на трудовата си дейност е навършил предвидената в законодателството на тази държава членка възраст за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст.

         (1)  ОВ C 131, 8.4.2019 г.


title: Дело C-506/18 P: Определение на Съда (осми състав) от 21 януари 2020 г. — Европейски парламент/Erik Josefsson (Обжалване — Публична служба — Срочно нает служител — Европейски парламент — Разваляне на договора — Споразумение за разрешаване на спора между страните — Жалба с отпаднал предмет - Липса на основание за произнасяне)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/8

      Определение на Съда (осми състав) от 21 януари 2020 г. — Европейски парламент/Erik Josefsson
      (Дело C-506/18 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Срочно нает служител - Европейски парламент - Разваляне на договора - Споразумение за разрешаване на спора между страните - Жалба с отпаднал предмет - Липса на основание за произнасяне)
      (2020/C 77/10)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейски парламент (представители: Í. Ní Riagáin Düro, V. Montebello-Demogeot и J. Steele)

         Друга страна в производството: Erik Josefsson (представители: T. Bontinck, A. Guillerme и M. Forgeois, адвокати)

         Диспозитив

                  1.

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Европейският парламент и г-н Erik Josefsson понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 445, 10.12.2018 г.


title: Дело C-613/18: Определение на Съда (шести състав) от 21 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Tributário de Lisboa — Португалия) – Estado do Canadá/Autoridade Tributária e Aduaneira (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Ограничения на движението на капитали към и от трети страни — Пряко данъчно облагане — Корпоративно подоходно облагане — Печалби, разпределени от дружества, установени на португалска територия — Намаляване на данъчната основа)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/8

      Определение на Съда (шести състав) от 21 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Tribunal Tributário de Lisboa — Португалия) – Estado do Canadá/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Дело C-613/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Ограничения на движението на капитали към и от трети страни - Пряко данъчно облагане - Корпоративно подоходно облагане - Печалби, разпределени от дружества, установени на португалска територия - Намаляване на данъчната основа)
      (2020/C 77/11)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal Tributário de Lisboa

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Estado do Canadá

         Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Диспозитив

      Членове 63 и 65 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, съгласно която дивидентите, разпределени от установено дружество се облагат с данък, чиято действителна ставка е по-висока, когато са получени от установено в трета страна юридическо лице, което не осъществява търговска, промишлена или селскостопанска дейност като основен предмет, отколкото когато такива дивиденти са получени от установено в посочената държава членка юридическо лице. Положението е различно само когато прилагането на данъчната спогодба между Канада и Португалската република, подписана на 14 юни 1999 г. за избягване на двойното данъчно облагане и предотвратяване на избягването на данъци върху доходите, позволява да бъдат неутрализирани последиците от разликата в третирането, произтичаща от правната уредба на посочената държава членка, като това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

         (1)  ОВ C 445, 10.12.2018 г.


title: Дело C-47/19: Определение на Съда (девети състав) от 7 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — HA/Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, букви з) — й) — Различни освободени доставки, свързани с децата и младежите, с предоставянето училищно или университетско образование — Курсове по сърф и ветроходство за училища и университети — Учебно пътуване)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/9

      Определение на Съда (девети състав) от 7 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — HA/Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst
      (Дело C-47/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, букви з) - й) - Различни освободени доставки, свързани с децата и младежите, с предоставянето училищно или университетско образование - Курсове по сърф и ветроходство за училища и университети - Учебно пътуване)
      (2020/C 77/12)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Hamburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: HA

         Ответник: Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst

         Диспозитив

                  1)

                  Понятието „училищно или университетско образование“ по смисъла на член 132, параграф 1, букви и) и й) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща курсовете по сърф и ветроходство, провеждани от училища по сърф и ветроходство като разглежданите в главното производство за училища или университети, в които тези курсове могат да са част съответно от програмата по спорт или от обучението на преподавателите по спорт и да се отчитат при оценяването.

                  2)

                  Понятието за доставки на услуги, „тясно свързани със защитата на децата и младежите“ по смисъла на член 132, параграф 1, буква з) от Директива 2006/112, трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща курсовете по сърф и ветроходство, провеждани от училища по сърф и ветроходство като разглежданите в главното производство, независимо от това дали курсът се провежда в рамките на учебно пътуване.

         (1)  ОВ C 131, 8.4.2019 г.


title: Дело C-813/19 PPU: Определение на Съда (трети състав) от 21 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel d'Aix-En-Provence - Франция) – Изпълнение на европейска заповед за арест срещу MN (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Европейска заповед за арест — Рамково решение 2002/584/ПВР — Член 6, параграф 1 — Понятие „издаващ съдебен орган“ — Ефективна съдебна защита)

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/10

      Определение на Съда (трети състав) от 21 януари 2020 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel d'Aix-En-Provence - Франция) – Изпълнение на европейска заповед за арест срещу MN
      (Дело C-813/19 PPU) (1)

      (Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Европейска заповед за арест - Рамково решение 2002/584/ПВР - Член 6, параграф 1 - Понятие „издаващ съдебен орган“ - Ефективна съдебна защита)
      (2020/C 77/13)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour d'appel d'Aix-En-Provence

         Страни в главното производство

      MN

         В присъствието на: RJA, RJO, FD, BG, PG, KL, LK, MJ, NI, OH

         Диспозитив

      Член 6, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки трябва да се тълкува в смисъл, че магистратите от френската прокуратура, поставени под ръководството и контрола на техните висшестоящи началници и подчинени на министъра на правосъдието по силата на устройствените и организационните правила, които трябва да спазват, попадат в обхвата на понятието „издаващ съдебен орган“ по смисъла на тази разпоредба, при положение че техният статут гарантира независимостта им от изпълнителната власт при издаването на европейската заповед за арест.
      Рамково решение 2002/584 трябва да се тълкува в смисъл, че изискванията, присъщи на ефективната съдебна защита, от която трябва да се ползва лице, срещу което е издадена европейска заповед за арест за целите на наказателно преследване, са спазени, при положение че според законодателството на издаващата държава членка условията за издаването на тази заповед, и по-конкретно нейната пропорционалност, подлежат на съдебен контрол в тази държава членка.

         (1)  ОВ C 19, 20.1.2020 г.


title: Дело C-58/19 P: Жалба, подадена на 25 януари 2019 г. от Микола Янович Азаров срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 декември 2018 г. по дело T-247/17, Azarov/Съвет на Европейския съюз

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/11

      Жалба, подадена на 25 януари 2019 г. от Микола Янович Азаров срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 декември 2018 г. по дело T-247/17, Azarov/Съвет на Европейския съюз
      (Дело C-58/19 P)
      (2020/C 77/14)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Микола Янович Азаров (представители: A. Egger и G. Lansky, Rechtsanwälte)

         Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
      С определение от 22 октомври 2019 г. Съдът на Европейския съюз (седми състав) постанови:

                  1)

                  Жалбата е явно основателна.

                  2)

                  Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 13 декември 2018 г., Azarov/Съвет (T-247/17, непубликувано, EU:T:2018:931).

                  3)

                  Отменя Решение (ОВППС) 2017/381 на Съвета от 3 март 2017 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/374 на Съвета от 3 март 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото се отнасят до г-н Микола Янович Азаров.

                  4)

                  Съветът на Европейския съюз понася съдебните разноски в първоинстанционното производство и в настоящото производство по обжалване.


title: Дело C-236/19 P: Жалба, подадена на 15 март 2019 г. от István Szécsi и Nóra Somossy срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 16 януари 2019 г. по дело T-331/18, István Szécsi и Nóra Somossy/Европейска комисия

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/11

      Жалба, подадена на 15 март 2019 г. от István Szécsi и Nóra Somossy срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 16 януари 2019 г. по дело T-331/18, István Szécsi и Nóra Somossy/Европейска комисия
      (Дело C-236/19 P)
      (2020/C 77/15)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: István Szécsi, Nóra Somossy (представител: D. Lázár, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Европейска комисия
      С определение от 1 октомври 2019 г. Съдът на Европейския съюз (шести състав) отхвърли жалбата като явно неоснователна и постанови г-н István Szécsi и г-жа Nóra Somossy да понесат направените от тях съдебни разноски.


title: Дело C-315/19: Преюдициално запитване от Gericht Erster Instanz Eupen (Белгия), постъпило на 16 април 2019 г. — YU/Wallonische Region

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/12

      Преюдициално запитване от Gericht Erster Instanz Eupen (Белгия), постъпило на 16 април 2019 г. — YU/Wallonische Region
      (Дело C-315/19)
      (2020/C 77/16)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Gericht Erster Instanz Eupen

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: YU

         Ответник: Wallonische Region
      С определение от 26 септември 2019 г. Съдът на Европейския съюз (шести състав) постанови:
      Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която лице с местопребиваване в тази държава членка може да ползва изключение от задължението за регистриране в тази държава членка на регистрираното в друга държава членка превозно средство, предоставено на негово разположение от работодателя му, който е установен в тази друга държава членка, само ако в превозното средство по всяко време има документи, удостоверяващи, че отговаря на условията за прилагане на това изключение.


title: Дело C-461/19 P: Жалба, подадена на 7 юни 2019 г. от All Star CV срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 29 март 2019 г. по дело T-611/17 — All Star/EUIPO — Carrefour Hypermarchés

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/12

      Жалба, подадена на 7 юни 2019 г. от All Star CV срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 29 март 2019 г. по дело T-611/17 — All Star/EUIPO — Carrefour Hypermarchés
      (Дело C-461/19 P)
      (2020/C 77/17)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: All Star CV (представители: S. Malynicz, A. Newnes, A. Artinian, avocats)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение от 30 септември 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото.


title: Дело C-513/19: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Полша), постъпило на 5 юли 2019 г. — P.J./(X) S.A.

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/13

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Полша), постъпило на 5 юли 2019 г. — P.J./(X) S.A.
      (Дело C-513/19)
      (2020/C 77/18)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Страни в главното производство

         Ищец: P.J.

         Ответник: (X) S.A.

         Преюдициални въпроси

      С определение от 7 ноември 2019 г. Съдът (девети състав) постанови, че преюдициалното запитване е явно недопустимо.


title: Дело C-548/19 P: Жалба, подадена на 17 юли 2019 г. от Laurence Bonnafous срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 6 юни 2019 г. по дело T-614/17, Bonnafous/EACEA

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/13

      Жалба, подадена на 17 юли 2019 г. от Laurence Bonnafous срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 6 юни 2019 г. по дело T-614/17, Bonnafous/EACEA
      (Дело C-548/19 P)
      (2020/C 77/19)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Laurence Bonnafous (представители: S. Rodrigues, A. Blot, avocats)

         Друга страна в производството: Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура
      С определение от 27 ноември 2019 г. Съдът (седми състав) отхвърля жалбата като явно неоснователна.


title: Дело C-550/19: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Madrid Испания, постъпило на 17 юли 2019 г. — EV/Obras y Servicios Públicos S.A. и Acciona Agua, S.A.

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/14

      Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Madrid Испания, постъпило на 17 юли 2019 г. — EV/Obras y Servicios Públicos S.A. и Acciona Agua, S.A.
      (Дело C-550/19)
      (2020/C 77/20)
      Език на производството: испански

         Запитваща юрисдикция

      Juzgado de lo Social de Madrid

         Страни в главното производство

         Ищец: EV

         Ответник: Obras y Servicios Públicos S.A.,
      Acciona Agua, S.A.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и включено в правния ред на Съюза посредством Директива 1999/70 (1) на Съвета, и Директива 2001/23 да се тълкуват в смисъл, че [не допускат] член 24, параграф 2 от колективния трудов договор в строителния сектор[, който] предвижда, че независимо от продължителността на трудовия договор, уговорен общо за изпълнение на конкретна работа, разпоредбите на член 15, параграф 1, буква а), първа алинея от Статута на работниците не се прилагат, като работниците и служителите запазват качеството си на „работници на срочен трудов договор за изпълнение на конкретна работа“ както в тези случаи, така и в случай на правоприемство между предприятия по член 44 от Статута на работниците или на поемане на персонал по член 27 от посочения колективен трудов договор, имайки предвид липсата на обективна причина, която да оправдава противоречието с националното законодателство, съгласно което (член 15, параграф 1, буква а) от Статута на работниците) „[п]родължителността на тези договори не може да надхвърля три години, като тя може да бъде продължена с още дванадесет месеца с национален браншов колективен договор или, при липса на такъв, с браншов колективен договор на по-ниско равнище. След изтичането на тези срокове работниците и служителите придобиват качеството на работници и служители на постоянен трудов договор в съответното предприятие“?

                  2)

                  Трябва ли клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и включено в правния ред на Съюза посредством Директива 1999/70 на Съвета, и Директива 2001/23 да се тълкуват в смисъл, че [не допускат] член 24, параграф 5 от колективния трудов договор в строителния сектор[, който] предвижда, че [назначаването] на различни длъжности в едно и също предприятие или група предприятия посредством най-малко два срочни трудови договора за изпълнение на конкретна работа за периода и продължителността по член 15, параграф 5 от Статута на работниците не води до придобиване на качеството по последната разпоредба както в тези случаи, така и в случай на правоприемство между предприятия по член 44 от Статута на работниците или на поемане на персонал по член 27 от посочения колективен трудов договор, имайки предвид липсата на обективна причина, която да оправдава противоречието с националното законодателство, съгласно което (член 15, параграф 5 от Статута на работниците) „[б]ез да се засягат разпоредбите на параграф 1, буква а) и параграфи 2 и 3, работниците и служителите, които за период от [30] месеца са работили над [24] месеца със или без прекъсване, на една и съща или на различни длъжности в едно и също предприятие или група предприятия, като са сключили лично или чрез агенции за временна заетост най-малко два срочни трудови договора при еднакви или различни условия за определяне на продължителността на договора, придобиват качеството на работници и служители на постоянен трудов договор. Предходната алинея се прилага и в случаите на правоприемство или поемане на персонал между предприятия по смисъла на закон или на колективен трудов договор“?

                  3)

                  Трябва ли член 3, параграф 1 от Директива 2001/23 (2) да се тълкува в смисъл, че не допуска предвиденото в колективния трудов договор в строителния сектор изключение, съгласно което правата и задълженията, които трябва да зачита новото предприятие или субект, натоварен(о) с изпълнението на дейността по обществената поръчка,
                        се свеждат единствено до произтичащите от последния трудов договор
                     , сключен между работника или служителя и предишното предприятие изпълнител на обществената поръчка, и че не е налице обективна причина, която да оправдава противоречието с националното законодателство, където член 44 от Статута на работниците предвижда встъпване във всички права и задължения, а не само в произтичащите от последния трудов договор?

         (1)  Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 275, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).

         (2)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, 2001 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


title: Дело C-586/19 P: Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-179/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/15

      Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-179/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot
      (Дело C-586/19 P)
      (2020/C 77/21)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: L'Oréal (представители: T. de Haan, P. Péters, avocats)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Guinot
      С определение от 7 октомври 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото.


title: Дело C-587/19 P: Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-180/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/15

      Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-180/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot
      (Дело C-587/19 P)
      (2020/C 77/22)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: L’Oréal (представители: T. de Haan, P. Péters, avocats)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Guinot
      С определение от 7 октомври 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото.


title: Дело C-588/19 P: Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-181/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/16

      Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-181/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot
      (Дело C-588/19 P)
      (2020/C 77/23)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: L’Oréal (представители: T. De Haan, P. Péters, avocats)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Guinot
      С определение от 7 октомври 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото.


title: Дело C-589/19 P: Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-182/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/16

      Жалба, подадена на 1 август 2019 г. от L’Oréal срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 19 юни 2019 г. по дело T-182/16 RENV — L’Oréal/EUIPO — Guinot
      (Дело C-589/19 P)
      (2020/C 77/24)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: L'Oréal (представители: T. de Haan, P. Péters, avocats

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Guinot
      С определение от 7 октомври 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото.


title: Дело C-664/19 P: Жалба, подадена на 4 септември 2019 г. от Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 26 юни 2019 г. по дело T-117/18 — Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO

text:
               9.3.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 77/17

      Жалба, подадена на 4 септември 2019 г. от Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 26 юни 2019 г. по дело T-117/18 — Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO
      (Дело C-664/19 P)
      (2020/C 77/26)
      Език на производството: полски

         Страни

         Жалбоподател: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (представител: C. Rogula, adwokat)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение от 5 декември 2019 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото.