title: Дела T-230/01—T-232/01 и T-267/01—T-269/01: Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Diputación Foral de Álava и др./Комисия (Държавни помощи — Данъчни предимства, предоставени от териториално образувание на държава членка — Намаляване на облагаемата основа на корпоративния данък — Решения, с които дадени схеми за помощи се обявяват за несъвместими с общия пазар и се постановява възстановяване на изплатените помощи — Професионално сдружение — Допустимост — Отказ от правно основание — Квалифициране на нови и на съществуващи помощи — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Принцип на правната сигурност — Принцип на пропорционалност)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Diputación Foral de Álava и др./Комисия
   (Дела T-230/01—T-232/01 и T-267/01—T-269/01) (1)

   (Държавни помощи - Данъчни предимства, предоставени от териториално образувание на държава членка - Намаляване на облагаемата основа на корпоративния данък - Решения, с които дадени схеми за помощи се обявяват за несъвместими с общия пазар и се постановява възстановяване на изплатените помощи - Професионално сдружение - Допустимост - Отказ от правно основание - Квалифициране на нови и на съществуващи помощи - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Принцип на правната сигурност - Принцип на пропорционалност)
   2009/C 256/34
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели по дело T-230/01: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Испания) и Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (Испания) (предтавители: първоначално R. Falcón Tella, впоследствие M. Morales Isasi и I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocats)

      Жалбоподатели по дело T-231/01: Territorio Histórico de Vizcaya —Diputación Foral de Vizcaya (Испания) и Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (представители: първоначално R. Falcón Tella, впоследствие M. Morales Isasi и I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocats)

      Жалбоподатели по дело T-232/01: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Испания) и Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (представители: първоначално R. Falcón Tella, впоследствие M. Morales Isasi и I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocats)

      Жалбоподател по дела T-267/01—T-269/01: Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Билбао, Испания) (представители: M. Araujo Boyd, L Ortiz Blanco и V. Sopeña Blanco, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално J. Buendía Sierra, впоследствие F. Castillo de la Torre и C. Urraca Caviedes)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите по дело T-230/01: Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava (Испания) (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, avocats) и Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Билбао) (представители: първоначално M. Araujo Boyd и R. Sanz, впоследствие M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco и V. Sopeña Blanco, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите по дело T-231/01: Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya (Испания) (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, avocats) и Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Билбао) (представители: първоначално M. Araujo Boyd и R. Sanz, впоследствие M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco и V. Sopeña Blanco, avocats)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите по дело T-232/01: Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa (Испания) (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, avocats) и Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Билбао) (представители: първоначално M. Araujo Boyd и R. Sanz, впоследствие M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco и V. Sopeña Blanco, avocats)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Comunidad Autónoma de la Rioja (Испания) (представители: A. Bretón Rodriguez, J. M. Criado Gámez, I. Serrano Blanco, avocat)

      Предмет

   По дела T-230/01 и T-267/01 — искане за отмяна на Решение 2002/892/ЕО на Комисията от 11 юли 2001 г. относно прилаганата в Испания схема за помощи в полза на някои новосъздадени предприятия в провинция Álava (ОВ L 314, 2002 г., стр. 1), по дела T-231/01 и T-268/01 — искане за отмяна на Решение 2002/806/ЕО на Комисията от 11 юли 2001 г. относно прилаганата в Испания схема за помощи в полза на някои новосъздадени предприятия в провинция Vizcaya (ОВ L 279, 2002 г.,стр. 35) и по дела T-232/01 и T-269/01 — искане за отмяна на Решение 2002/540/ЕО на Комисията от 11 юли 2001 г. относно прилаганата в Испания схема за помощи в полза на някои новосъздадени предприятия в провинция Guipúzcoa (ОВ L 174, 2002 г., стр. 31).

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-230/01, T-231/01, T-232/01, T-267/01, T-268/01 и T-269/01 за целите на постановяване на съдебното решение.

               2.

               Отхвърля жалбите.

               3.

               По дела T-230/01—T-232/01:

                           —

                           всяка от Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa и Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията и от Comunidad autónoma de La Rioja;

                           —

                           всяка от Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya и Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa понася направените от нея съдебни разноски.

               4.

               По дела T-267/01—T-269/01 Confebask понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Комисията и от Comunidad autónoma de La Rioja.

      (1)  ОВ C 348, 8.12.2001 г.


title: Дело C-452/11 P: Решение на Съда (седми състав) от 19 декември 2012 г. — Heineken Nederland BV, Heineken NV/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картел — Нидерландски пазар на бира — Решение на Комисията, с което се констатира нарушение на член 81 ЕО — Глоби — Продължителност на административното производство — Размер на глобата)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/10

         Решение на Съда (седми състав) от 19 декември 2012 г. — Heineken Nederland BV, Heineken NV/Европейска комисия
   (Дело C-452/11 P) (1)

   (Обжалване - Конкуренция - Картел - Нидерландски пазар на бира - Решение на Комисията, с което се констатира нарушение на член 81 ЕО - Глоби - Продължителност на административното производство - Размер на глобата)
   2013/C 46/17
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Heineken Nederland BV, Heineken NV (представители: T. Ottervanger и M. de Jong, advocaten)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от M. Slotboom, advocaat)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу Решението на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г., по дело Bavaria/Комисия (T–240/07), с което Общият съд отменя член 1 от Решение C(2007) 1697 на Комисията от 18 април 2007 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] (дело COMP/B/37.766 — Нидерландски пазар на бира), доколкото с него Европейската комисия констатира, че Bavaria NV е участвало в нарушение, което се изразява в инцидентно координиране на търговски условия, различни от цените, предложени на отделните потребители в сектора „хорека“ в Нидерландия

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Heineken Nederland BV и Heineken NV да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело C-490/07: Иск, предявен на 7 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Кипър

text:
               22.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/30

         Иск, предявен на 7 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Кипър
   (Дело C-490/07)
   (2007/C 315/50)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia, A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Република Кипър
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че:

                           —

                           като не въвежда система за насърчаване на събирането, рециклирането, регенерирането и унищожаването на контролираните вещества,

                           —

                           като прилага система за управление на контролираните вещества, която се основа на складирането на старо оборудване, съдържащо използвани контролирани вещества, до изграждането на подходящи инсталации или до експедирането му в чужбина за премахване,

                           —

                           като не съобщава количествата на използваните контролирани вещества, които са събрани, рециклирани, регенерирани или унищожени,

                           —

                           като прилага доброволни програми за обучение, без да е приела правна рамка, която да определи изискванията за минимална квалификация на персонала, натоварен с рециклирането на контролираните вещества, които се съдържат в хладилно оборудване, климатични инсталации и термопомпи, в оборудването, съдържащо разтворители, и в системите за противопожарна защита и пожарогасителите,

                           —

                           като не е взела всички възможни превантивни мерки, за да осигури ежегоден контрол на неподвижно фиксираните съоръжения, съдържащи повече от 3 kg хладилен агент, с цел да се установи дали има изтичане и като не е определила изискванията за минимална квалификация на съответния персонал,

                     Република Кипър не е изпълнила задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5, първо и второ изречение и по член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно вещества, които нарушават озоновия слой.

               —

               Да се осъди Република Кипър да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

               1.

               На 6 април 2005 г. властите на Република Кипър подават доклад до Комисията относно приложението на членове 16 и 17 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета относно вещества, които нарушават озоновия слой.

               2.

               След запознаване с въпросния доклад Комисията констатира, че Република Кипър не е въвела система от мерки за насърчаване на събирането, рециклирането, регенерирането и унищожаването на контролираните вещества, включително изграждането на съответните инсталации, нито е определила по законодателен път отговорността за събирането и премахването или извозването на контролираните вещества.

               3.

               Комисията констатира също, че не съществува необходимата пълна правна рамка, която да определя изискванията за минимална квалификация на персонала, натоварен с рециклирането на контролираните вещества, и че съществуващите програми за обучение са доброволни.

               4.

               Накрая, във връзка със задължението за ежегоден контрол на оборудването, съдържащо повече от 3 kg хладилен агент, и задължението за определяне на изисквания за минимална квалификация на съответния персонал Комисията констатира, че все още не е прието съответното национално законодателство.

               5.

               Следователно Комисията счита, че Република Кипър не е изпълнила задълженията си по член 16, параграфи 1 и 5, първо и второ изречение и по член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 година относно вещества, които нарушават озоновия слой.


title: Дело T-227/12 R: Определение на председателя на Общия съд от 24 октомври 2012 г. — Saobraćajni institut CIP/Комисия (Обезпечително производство — Обществени поръчки за услуги — Процедура за възлагане на обществена поръчка за изготвянето на техническата документация по проект за модернизиране на железниците — Изключване на жалбоподателя от участие в тази процедура за възлагане на обществена поръчка — Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка след подаването на жалбата — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/23

         Определение на председателя на Общия съд от 24 октомври 2012 г. — Saobraćajni institut CIP/Комисия
   (Дело T-227/12 R)
   (Обезпечително производство - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществена поръчка за изготвянето на техническата документация по проект за модернизиране на железниците - Изключване на жалбоподателя от участие в тази процедура за възлагане на обществена поръчка - Отмяна на процедурата за възлагане на обществена поръчка след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 399/45
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Белград, Сърбия) (представител: A. Lojpur, avocat)

      Ответник: Европейка комисия (представители: F. Erlbacher и E. Georgieva)

      Предмет

   Молба, насочена по същество към постановяването на временни мерки за спиране на процедурата за възлагане на обществена поръчка във връзка с обявление за поръчка, публикувано на 3 април 2012 г., за изготвянето на техническата документация по проект за модернизиране на железниците, от която жалбоподателят е изключен от участие.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-38/07 P: Решение на Съда (втори състав) от 20 ноември 2008 г. — Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV/Комисия на Европейските общности (Обжалване — Опрощаване на вносни сборове — Решение на Комисията — Член 239 от Митническия кодекс — Наличие на особено положение — Липса на недобросъвестно поведение — Груба небрежност на вносителя)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/3

         Решение на Съда (втори състав) от 20 ноември 2008 г. — Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV/Комисия на Европейските общности
   (Дело C-38/07 P) (1)

   (Обжалване - Опрощаване на вносни сборове - Решение на Комисията - Член 239 от Митническия кодекс - Наличие на особено положение - Липса на недобросъвестно поведение - Груба небрежност на вносителя)
   (2009/C 6/04)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Жалбоподател: Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV (представител: H. de Bie, advocaat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и F. Tuytschaever, advocaat)
   Предмет
   Жалба, подадена срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 30 ноември 2006 г. по дело Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods/Комисия (T-382/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба за отмяна на Решение на Комисията REM 19/2002 на Комисията от 17 юни 2004 г., с което се установява, че в особен случай опрощаването на вносни сборове не е оправдано.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 14.04.2007 г.


title: Дело T-120/12: Определение на Общия съд от 20 ноември 2012 г. — Shahid Beheshti University/Съвет (Жалба за отмяна — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение — Замразяване на средства — Срок за обжалване — Просрочие — Недопустимост)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/48

         Определение на Общия съд от 20 ноември 2012 г. — Shahid Beheshti University/Съвет
   (Дело T-120/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Срок за обжалване - Просрочие - Недопустимост)
   2013/C 26/97
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Shahid Beheshti University (Техеран, Иран) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: R. Liudvinaviciute-Cordeiro и A. Varnav)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стp. 65); на Регламент за изпълнение (ЕС) № 503/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 136, стp. 26); на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стp. 71) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стp. 11), в частите, в които тези актове засягат жалбоподателя, както и на решението, съдържащо се в писмото на Съвета, изпратено на жалбоподателя на 5 декември 2011 г.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Shahid Beheshti University понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 165, 9.6.2012 г.


title: Дело T-457/04 и Т-223/05: Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — Camar/Комисия (Обща организация на пазарите — Банани — Преходни мерки — Член 30 от Регламент (ЕИО) № 404/93 на Съвета — Решение, установяващо неправомерно бездействие на Комисията — Отказ за изпълнение на решение на Първоинстанционния съд — Жалба за отмяна — Искане за осъждане решението да бъде изпълнено чрез равностойна парична престация — Поправяне на неимуществени вреди — Незаконосъобразно бездействие на Комисията — Иск за обезщетение — Прекъсване на давностния срок — Член 46 от Статута на Съда — Недопустимост)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/27

         Решение на Първоинстанционния съд от 15 октомври 2008 г. — Camar/Комисия
   (Дело T-457/04 и Т-223/05) (1)

   (Обща организация на пазарите - Банани - Преходни мерки - Член 30 от Регламент (ЕИО) № 404/93 на Съвета - Решение, установяващо неправомерно бездействие на Комисията - Отказ за изпълнение на решение на Първоинстанционния съд - Жалба за отмяна - Искане за осъждане решението да бъде изпълнено чрез равностойна парична престация - Поправяне на неимуществени вреди - Незаконосъобразно бездействие на Комисията - Иск за обезщетение - Прекъсване на давностния срок - Член 46 от Статута на Съда - Недопустимост)
   (2008/C 313/46)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Camar Srl (Флоренция, Италия) (представители: W. Viscardini, S. Donà и M. Paolin, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално L. Visaggio, впоследствие F. Clotuche-Duvieusart, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
   Предмет
   По отношение на дело T-457/04, на първо място се иска отмяна на съдържащото се в писмо от 10 септември 2004 г. решение на Комисията за отказ да изпълни точка 1 от диспозитива на Решение на Първоинстанционния съд от 8 юни 2000 г. по дело Camar и Tico/Комисия и Съвет (T-79/96, T-260/97 и T-117/98, Recueil, стр. II-2193), на второ място — Комисията да бъде осъдена да изпълни точка 1 от диспозитива на посоченото по-горе Решение по дело Camar и Tico/Комисия и Съвет чрез парична престация, равностойна на неиздадените сертификати, и на трето място — Комисията да бъде осъдена да поправи неимуществените вреди, както и, по отношение на дело T-223/05 — искане за осъждане на Комисията да заплати обезщетение на основание извъндоговорна отговорност на Европейската общност, за вреда, която била претърпяна от жалбоподателя.
   Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Комисията, което се съдържа в писмото на генералния директор на Генерална дирекция „Земеделие“ от 10 септември 2004 г., за отказ да бъде изпълнена точка 1) от диспозитива на Решение на Първоинстанционния съд от 8 юни 2000 г. по дело Camar и Tico/Комисия и Съвет (T-79/96, T-260/97 и T-117/98, Recueil, стр. II-2193).

               2)

               Отхвърля жалбата по дело T-457/04 като неоснователна в останалата й част.

               3)

               Отхвърля иска по дело T-223/05 като недопустим.

               4)

               По дело T-457/04, Camar Srl и Комисията понасят по половина от направените от тях съдебни разноски и половината от съдебните разноски на другата страна.

               5)

               По дело T-223/05 осъжда Camar да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 31, 5.2.2005 г.


title: Дело C-437/11: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 26 август 2011 г. — Ekkerhard Schauß/Transportes Aéreos Portugueses SA

text:
               12.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 331/10

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 26 август 2011 г. — Ekkerhard Schauß/Transportes Aéreos Portugueses SA
   (Дело C-437/11)
   2011/C 331/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Ekkerhard Schauß

      Ответник: Transportes Aéreos Portugueses SA

      Преюдициален въпрос

   Пътниците разполагат ли с право на обезщетение по член 7 от Регламента, ако полетът излита със закъснение с по-малка от посочената в член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) продължителност, но крайният пункт на пристигане се достига три или повече часа след времето за пристигане по разписание?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-401/16: Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Испания/Комисия

text:
               17.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 383/16

         Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-401/16)
   (2016/C 383/22)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: S. Centeno Huerta и M. García-Valdecasas Dorrego)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обявленията за конкурси на общо основание EPSO/AD/323/16 — Разследващи служители (степен AD 7) и EPSO/AD/324/16 EPSO/AD/324/16 — Разследващи служители (степен AD 9): ръководители на екипи;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание, изведено от нарушение на членове 1 и 2 от Регламент 1/58 и на член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и на член 1г от Правилника за длъжностните лица, тъй като се ограничава режимът на комуникация между EPSO и кандидата, включително относно формуляра за кандидатстване.

               2.

               Второ основание, изведено от нарушение на членове 1 и 6 от Регламент 1/58, на член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 1г, параграфи 1 и 6, член 27 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица, и на член 1 от Приложение III към Правилника за длъжностните лица, тъй като ограничава недопустимо избора на втори език само до три езика, които са английски, френски и немски, и изключва останалите официални езици на Европейския съюз.

               3.

               Трето основание, изведено от дискриминация въз основа на езика, забранена от член 1 от Регламент 1/58, член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 1г, параграфи 1 и 6, член 27 и член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица, и член 1 от Приложение III към Правилника за длъжностните лица, като изборът на английски, френски и немски езици е произволен.

         Жалбоподателят уточнява в това отношение, че тези основания за обжалване трябва да се четат в светлината на решението на Съда от 27 ноември 2012 г., C-566/10 P, Италия/Комисия, както и на решенията на Общия съд от 24 септември 2015 г. по съединени дела Испания/Комисия и Италия/Комисия (T-191/13 и T-124/13), и от 17 декември 2015 г. (T-275/13, T-295/13 и T-510/13, Италия/Комисия) — решения, които са стабилни, тъй като не са били обжалвани от Комисията, и чието изпълнение не е отразено в настоящото обявление.


title: Дело T-614/15: Решение на Общия съд от 24 ноември 2016 г. — Azur Space Solar Power/EUIPO (Изображение на бели линии и тухли на черен фон) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/28

         Решение на Общия съд от 24 ноември 2016 г. — Azur Space Solar Power/EUIPO (Изображение на бели линии и тухли на черен фон)
   (Дело T-614/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 022/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Azur Space Solar Power GmbH (Хайлброн, Германия) (представители: J. Nicodemus и S. Stöcker, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба против решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 септември 2015 г. (преписка R 3233/2014-4) относно посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка, представляваща изображение на бели линии и тухли на черен фон

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Azur Space Solar Power GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 38, 1.2.2016 г.


title: Дело C-210/17 P: Жалба, подадена на 21 април 2017 г. от NM срещу определението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-257/16, NM/Европейски съвет

text:
               17.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 231/14

         Жалба, подадена на 21 април 2017 г. от NM срещу определението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-257/16, NM/Европейски съвет
   (Дело C-210/17 P)
   (2017/C 231/18)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: NM (представители: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, Solicitor)

      Друга страна в производството: Европейски съвет

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени изцяло определението на Общия съд от 28 февруари 2017 г., с което той отхвърля жалбата поради това, че Общият съд не е компетентен да се произнесе по нея,

               —

               да постанови окончателно решение по предмета на жалбата и да приеме, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че няма компетентност да разгледа делото, и да осъди ответника по дело T-257/16 да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в производството по определението на Общия съд и на Съда на Европейския съюз по тази жалба,

               —

               да върне делото за разглеждане и решаване от Общия съд с указания той да приеме, че е компетентен за това.

      Основания и основни доводи

               1.

               Липса на мотиви,

               2.

               Липса на надлежно разглеждане дали обжалваното споразумение всъщност е било решение на ответника,

               3.

               Игнориране на релевантни фактически въпроси,

               4.

               Необсъждане на представени доказателства,

               5.

               Липса на пълно разглеждане и преценка на съществени въпроси,

               6.

               Непровеждане на по-нататъшни релевантни разследвания,

               7.

               Вземане на решение при липса на достатъчна информация,

               8.

               Неспазване на принципите, установени от Съда по дело C-294/83.


title: Дело C-398/13 P: Жалба, подадена на 12 юли 2013 г. от Inuit Tapiriit Kanatami и др. срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 25 април 2013 г. по дело T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami и др./Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/12

         Жалба, подадена на 12 юли 2013 г. от Inuit Tapiriit Kanatami и др. срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 25 април 2013 г. по дело T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami и др./Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент
   (Дело C-398/13 P)
   2013/C 274/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (представители: H. Viaene, avocat, J. Bouckaert, advocaat)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите молят Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение на Общия съд, да обяви Регламент № 1007/2009 (1) за незаконосъобразен и неприложим съгласно член 277 ДФЕС, и да отмени Регламент № 737/2010 (2) съгласно член 263 ДФЕС, ако приеме, че са изпълнени всички необходими условия, за да се произнесе по същество по жалбата за отмяна на атакувания регламент,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение и да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати направените от жалбоподателите разноски.

      Основания и основни доводи

   В жалбата са изложени две основания, и по-специално твърденията: 1) че Общият съд неправилно е приложил член 95 от Договора за ЕО и 2) че Общият съд неправилно е тълкувал и приложил принципите на основните права.
   С първото основание на жалбата жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, тъй като не преценил дали условията за използването на член 95 ЕО като правно основание са били изпълнени към релевантния момент. Според жалбоподателите условията за използването на член 95 ЕО като правно основание трябва да са изпълнени към момента на предложението на Комисията. Жалбоподателите освен това считат, че неизпълнението на условията за използването на член 95 ЕО като правно основание не може да бъде поправено на етапа на съдебния контрол. В допълнение, според жалбоподателите Общият съд е приложил неправилен критерий при преценката дали съществуващите различия между националните разпоредби, регулиращи търговията с тюленови продукти, оправдават намесата на законодателя на Съюза въз основа на член 95 ЕО. В обжалваното решение Общият съд приложил праг, основан на това дали обемът на търговския обмен на съответните продукти между държавите членки е незначителен. Обстоятелството обаче, че обемът на търговския обмен на даден продукт не е незначителен, е съвсем различно от „сравнителната значимост“ на този обмен — прилаганият от Съда критерий в релевантната му съдебна практика.
   С второто основание на жалбата жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, тъй като се позовал само на разпоредбите на Хартата. Според жалбоподателите фактът, че закрилата, предоставена с цитираните от жалбоподателите членове от ЕКПЧ, е въведена в правото на Съюза съответно с членове 17, 7, 10 и 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз, сам по себе си не премахва задължението на Общия съд да вземе предвид разпоредбите на ЕКПЧ като общи принципи на правото. В допълнение, по мнение на жалбоподателите Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, доколкото е изключил интересите с търговско естество от обхвата на правото на собственост, направил е извод, че „правото на собственост […] не мо[же] да се разпростира[…] върху закрилата на обикновени интереси [с търговско естество]“ и е лишил жалбоподателите от гаранциите, залегнали в член 1 от Протокол № 1 към ЕКПЧ. Жалбоподателите също така твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, доколкото не е разгледал Основния регламент в светлината на член 19 от Декларацията на Организацията на обединените нации за правата на коренното население. След като при упражняването на своите правомощия Съюзът е длъжен да спазва международното право и следователно Основният регламент трябва да се тълкува в светлината на член 19 от посочената декларация, Общият съд е следвало да провери дали преди да приемат Основния регламент институциите на ЕС са получили свободното, предварително и информирано съгласие на жалбоподателите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно търговията с тюленови продукти, ОВ L 286, стр. 36.

      (2)  Регламент (ЕС) № 737/2010 на Комисията от 10 август 2010 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно търговията с тюленови продукти, ОВ L 216, стр. 1.


title: Дело C-438/09: Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Република Полша) — Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Шеста директива ДДС — Право на приспадане на ДДС по получени доставки — Предоставени услуги — Нерегистрирано по ДДС данъчнозадължено лице — Задължителни данни във фактурата за целите на ДДС — Национална данъчноправна уредба — Изключване на правото на приспадане съгласно член 17, параграф 6 от Шеста директива ДДС)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/8

         Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Република Полша) — Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Дело C-438/09) (1)

   (Шеста директива ДДС - Право на приспадане на ДДС по получени доставки - Предоставени услуги - Нерегистрирано по ДДС данъчнозадължено лице - Задължителни данни във фактурата за целите на ДДС - Национална данъчноправна уредба - Изключване на правото на приспадане съгласно член 17, параграф 6 от Шеста директива ДДС)
   2011/C 63/15
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bogusław Juliusz Dankowski

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Съвместимост с тази разпоредба на национална правна уредба, която изключва правото на приспадане на платен за предоставена услуга ДДС въз основа на издадена в нарушение на националното право фактура от лице, невписано в регистъра на данъчнозадължените по ДДС лица

      Диспозитив

               1.

               Член 18, параграф 1, буква а) и член 22, параграф 3, буква б) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2006/18/ЕО на Съвета от 14 февруари 2006 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че данъчнозадълженото лице има право на приспадане на данъка върху добавената стойност, платен за доставки на услуги, предоставени му от друго данъчнозадължено лице, което не е регистрирано за целите на този данък, когато фактурите за тези доставки съдържат цялата изискуема информация по посочения член 22, параграф 3, буква б), и в частност информацията, която е необходима за идентифициране на издателя на фактурите и на естеството на предоставените услуги.

               2.

               Член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2006/18, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която изключва правото на приспадане на данъка върху добавената стойност, платен от данъчнозадължено лице на друго данъчнозадължено лице, доставчик на услуги, когато последното не е регистрирано за целите на този данък.

      (1)  ОВ C 37, 13.2.2010 г.


title: Дело F-122/13: Жалба, подадена на 17 декември 2013 г. — ZZ/Европол

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/53

         Жалба, подадена на 17 декември 2013 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-122/13)
   2014/C 52/105
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J. Kempeners и M. Itani, адвокати)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Европол да не поднови договора на жалбоподателя за неопределен срок и осъждане на Европол да заплати разликата между възнаграждението, което жалбоподателят би получавал, ако бе продължил да работи в Европол и всяко друго обезщетение, което действително би получил

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на ответника от 6 май 2013 г., с което Европол уведомява жалбоподателя, че няма да поднови срочния му договор, който изтича на 31 октомври 2013 г.,

               —

               да се осъди Европол да заплати на жалбоподателя разликата между, от една страна, размера на възнаграждението, което жалбоподателят би получавал, ако бе продължил да работи в Европол, и от друга страна, размера на възнаграждението, хонорарите, обезщетенията за безработица или всякакво друго заместващо обезщетение, които той действително получава от 1 октомври 2013 г. вместо възнаграждението, което е получавал в Европол,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-379/14: Определение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Universal Music/СХВП — Yello Strom (Yellow Lounge) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/26

         Определение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Universal Music/СХВП — Yello Strom (Yellow Lounge)
   (Дело T-379/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 068/34)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Universal Music GmbH (Берлин, Германия) (представител: M. Viefhus, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Yello Strom GmbH (Кьолн, Германия) (представител: K. Gründig-Schnelle, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 март 2014 г. (дело R 274/2013-4) относно производство по възражение при страни Yello Strom GmbH и Universal Music GmbH.

      Диспозитив

               1)

               Липса на основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Universal Music GmbH и Yello Strom GmbH да понесат собствените си съдебни разноски, като всяко от тях заплати и по половината от съдебните разноски, понесени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.


title: Дело C-337/11: Преюдициално запитване, отправено от Sø- og Handelsretten (Дания) на 1 юли 2011 г. — HK Danmark, което действа от името на Lone Skouboe Werge/Pro Display A/S, в ликвидация

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/32

         Преюдициално запитване, отправено от Sø- og Handelsretten (Дания) на 1 юли 2011 г. — HK Danmark, което действа от името на Lone Skouboe Werge/Pro Display A/S, в ликвидация
   (Дело C-337/11)
   2011/C 269/63
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Sø- og Handelsretten

      Страни в главното производство

      Ищец: HK Danmark, което действа от името на Lone Skouboe Werge

      Ответник: Pro Display A/S, в ликвидация

      Преюдициални въпроси

               1.

                           а)

                           Прилага ли се понятието за увреждане по смисъла на директивата спрямо всяко лице, което поради физическо, умствено или психично увреждане не може да извършва дейността си или може да я извършва само в ограничена степен за период, който отговаря на изискването за продължителност, посочено в точка 45 от Решение на Съда по дело Navas (1)?

                           б)

                           Попада ли в обхвата на понятието за увреждане по смисъла на директивата състояние, причинено от заболяване, за което медицински е установено, че е неизлечимо?

                           в)

                           Попада ли в обхвата на понятието за увреждане по смисъла на директивата състояние, причинено от заболяване, за което медицински е установено, че е излечимо?

               2.

               Попада ли в обхвата на понятието за увреждане по смисъла на Директива 2000/78/ЕО (2) трайно намаляване на работоспособността, което не води до необходимост от използването на специализирана помощ или други подобни мерки, а се изразява основно в невъзможността на засегнатото от него лице да работи на пълно работно време?

               3.

               Представлява ли намаляването на работните часове една от мерките, посочени в член 5 от Директива 2000/78?

               4.

               Възпрепятства ли Директива 2000/78 прилагането на национален закон, според който работодател може да прекрати трудов договор с предизвестие със съкратен срок, ако работникът е получавал трудовото си възнаграждение при отсъствие поради заболяване за период общо от 120 дни в рамките на 12 последователни месеца, в случай, че работникът трябва се счита за лице с увреждане по смисъла на директивата, когато:

                           а)

                           отсъствието се дължи на увреждането

                     или

                           б)

                           отсъствието се дължи на обстоятелството, че работодателят не е предприел подходящите мерки в конкретния случай, за да даде възможност на лице с увреждане да извършва дейността си?

      (1)  Дело C-13/05, Recueil, стр. I-6467.

      (2)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


title: Дело C-176/12: Решение на Съда (голям състав) от 15 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Association de médiation sociale/Union locale des syndicats CGT и др. (Социална политика — Директива 2002/14/ЕО — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 27 — Обуславяне на създаването на представителни за персонала органи от определен праг на наетите работници и служители — Изчисляване на прага — Национална правна уредба, противоречаща на правото на Съюза — Роля на националния съд)

text:
               22.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 85/3

         Решение на Съда (голям състав) от 15 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Association de médiation sociale/Union locale des syndicats CGT и др.
   (Дело C-176/12) (1)

   (Социална политика - Директива 2002/14/ЕО - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 27 - Обуславяне на създаването на представителни за персонала органи от определен праг на наетите работници и служители - Изчисляване на прага - Национална правна уредба, противоречаща на правото на Съюза - Роля на националния съд)
   2014/C 85/04
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Association de médiation sociale

      Ответници: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouche-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на разпоредби от Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност (ОВ L 80, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 120) — Тълкуване на членове 27, 51, 52 и 53 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Тълкуване на член 6, параграфи 1 и 3 ДЕС — Възможност в спор между частноправни субекти да се направи позоваване на посочените разпоредби, за да се провери съответствието на национална мярка за транспониране на директивата — Допустимост на национална правна норма, съгласно която при изчисляването на списъчния състав на предприятието, по-конкретно за целите на определяне на законните прагове за създаване на представителни за персонала органи, се изключват работниците, назначени по някои категории договори

      Диспозитив

   Член 27 от Хартата на основните права на Европейския съюз, взет самостоятелно или във връзка с разпоредбите на Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност, трябва да се тълкува в смисъл, че когато национална разпоредба за транспониране на тази директива, като член L. 1111 3 от френския Code du travail, е несъвместима с правото на Съюза, в съдебен спор между частноправни субекти не може да се прави позоваване на този член от Хартата, за да се остави без приложение посочената национална разпоредба.

      (1)  ОВ C 184, 23.6.2012 г.


title: Дело T-162/09: Решение на Общия съд от 19 април 2012 г. — Würth и Fasteners (Shenyang)/Съвет (Жалба за отмяна — Дъмпинг — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/17

         Решение на Общия съд от 19 април 2012 г. — Würth и Fasteners (Shenyang)/Съвет
   (Дело T-162/09) (1)

   (Жалба за отмяна - Дъмпинг - Липса на лично засягане - Недопустимост)
   2012/C 165/28
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Adolf Würth GmbH & Co. KG (Кюнцелсау, Германия) и Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd (Шенянг, Китай) (представители: адв. M. Karl и адв. M. Mayer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално J. P. Hix, подпомаган от адв. G. Berrisch и адв. G. Wolf, впоследствие J. P. Hix и B. Driessen, подпомагани от адв. G. Berrisch)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и B. Martenczuk) и European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално адв. J. Bourgeois, адв. Y. van Gerven и адв. E. Wäktare, впоследствие адв. J. Bourgeois)

      Предмет

   Искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 29, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Adolf Würth GmbH & Co. KG и Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd понасят наред със собствените си съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от European Industrial Fasteners Institute AISBL.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 167, 18.7.2009 г.


title: Дело T-365/07: Определение на Общия съд от 12 декември 2011 г. — Traxdata France/СХВП — Ritrax (Дело TRAXDATA, TEAM TRAXDATA) (Марка на Общността — Жалба за отмяна — Бездействие на жалбоподателя — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               11.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/13

         Определение на Общия съд от 12 декември 2011 г. — Traxdata France/СХВП — Ritrax (Дело TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)
   (Дело T-365/07) (1)

   (Марка на Общността - Жалба за отмяна - Бездействие на жалбоподателя - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2012/C 39/24
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Traxdata France SARL (Париж, Франция) (представители: първоначално F. Valentin, B. Amaudric du Chaffaut и G. Courtois, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Ritrax Corporation Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: M. H. Blair, M. J. Gilbert, S. S. Malynicz и C. A. N. Balme, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 май 2007 г. (съединени преписки R 1337/2005-1, R 1338/2005-1, R 1339/2005-1 и R 1340/2005-1), относно производство по обявяване на недействителност между Ritrax Corporation Ltd и Traxdata France SARL.

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество на настоящата жалба.

               2.

               Осъжда Traxdata France SARL да заплати съдебните разноски

      (1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.


title: Дело T-511/10: Определение на Общия съд от 7 май 2014 г.  — Evropaïki Dynamiki/Комисия ( „Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Покани за предоставяне на оферти — Отказ на достъп — Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство — Липса на изменение на исканията за отмяна — Липса на основание за произнасяне“ )

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/12

         Определение на Общия съд от 7 май 2014 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-511/10) (1)

   ((„Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Покани за предоставяне на оферти - Отказ на достъп - Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство - Липса на изменение на исканията за отмяна - Липса на основание за произнасяне“))
   2014/C 329/14
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Costa de Oliveira, E. Manhaeve и C. ten Dam)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение Ares(2010)508190 на Комисията от 12 август 2010 г., с което се отказва достъп до покани за предоставяне на оферти по определени рамкови договори, за които отговаря Службата за публикации на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE и Европейската комисия да понесат направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дело T-278/17: Определение на Общия съд от 7 юли 2017 г. — Bank of New York Mellon/EUIPO — Nixen Partners („NEXEN“)

text:
               11.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 300/39

         Определение на Общия съд от 7 юли 2017 г. — Bank of New York Mellon/EUIPO — Nixen Partners („NEXEN“)
   (Дело T-278/17) (1)

   (2017/C 300/49)
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 213, 3.7.2017 г.


title: Дело C-507/14: Определение на Съда (десети състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Portugal — P/M (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Липса на разумно съмнение — Съдебна компетентност по граждански дела — Регламент (ЕО) № 2201/2003 — Член 16, параграф 1, буква а) — Определяне на датата, на която дадена юрисдикция е сезирана — Искане за спиране на производството — Липса на последици)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/12

         Определение на Съда (десети състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal de Justiça — Portugal — P/M
   (Дело C-507/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Липса на разумно съмнение - Съдебна компетентност по граждански дела - Регламент (ЕО) № 2201/2003 - Член 16, параграф 1, буква а) - Определяне на датата, на която дадена юрисдикция е сезирана - Искане за спиране на производството - Липса на последици))
   (2015/C 320/16)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal de Justiça

      Страни в главното производство

      Ищец: P

      Ответник: M

      Диспозитив

   Член 16, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че юрисдикция се счита за сезирана на датата, на която в нея е постъпила исковата молба или равностоен акт, дори когато по искане на лицето, което е завело молбата или акта, производството е било междувременно спряно, без ответникът по него да е призоваван, уведомяван по какъвто и да било начин или да е участвал под каквато и да било форма, стига това лице да не е пропуснало впоследствие да вземе мерките, които е било длъжно да вземе за съобщаването или връчването на акта на ответника.

      (1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.


title: Дело T-397/13: Жалба, подадена на 6 август 2013 г. — Tilly-Sabco/Комисия

text:
               5.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 291/4

         Жалба, подадена на 6 август 2013 г. — Tilly-Sabco/Комисия
   (Дело T-397/13)
   2013/C 291/04
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Франция) (представители: R. Milchior и F. Le Roquais, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви за допустима жалбата за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 689/2013 на Комисията от 18 юли 2013 година за определяне на възстановяванията при износ на птиче месо (ОВ L 196/13, 19.7.2013 г.);

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 689/2013 на Комисията от 18 юли 2013 година за определяне на възстановяванията при износ на птиче месо (ОВ L 196/13, 19.7.2013 г.);

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от злоупотреба с процесуални права, тъй като процедурните правила на управителния комитет били нарушени доколкото Комисията не позволила на комитета да разгледа всички необходими елементи, за да приеме становището си по проекта на текста, който трябвало да се приеме в съответствие с процедурата по Регламент № 182/2011 (1).

               2.

               Второто правно основание е изведено от процесуално нарушение и от липса на компетентност, тъй като обжалваният регламент бил приет с подписа на генералния директор на генерална дирекция „Земеделие и развитие на селските райони“ от името на председателя на Комисията, без да е видно, че са налице делегиращ акт и собственоръчно подписана декларация.

               3.

               Третото правно основание е изведено от липсата на мотиви на обжалвания регламент, тъй като

                           —

                           съображение 6 от него не можело да представлява мотивиране в достатъчна степен на регламент, който изоставял обичайната практика на Комисията да определя размера на възстановяванията в зависимост от разликата между цените на съответните стоки на общностния пазар и на световния пазар, и

                           —

                           мотивите били непоследователни и противоречиви, защото възпроизвеждали по идентичен начин мотивите от предходния Регламент за изпълнение № 360/2013, без да се отчитат напредничавите критерии, въведени с член 164 от Регламент 1234/2007 (2).

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на закона или поне от явна грешка в преценката, тъй като предоставената информация от Комисията на управителния комитет не съответствала на критериите по член 164, параграф 3 от Регламент № 1234/2007.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на оправданите правни очаквания, тъй като след получените от Комисията уверения жалбоподателят оправдано е очаквал системата на възстановявания с положителен размер да продължи да се прилага до края на действието на настоящата обща селскостопанска политика.

      (1)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, стр. 13).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (ОВ L 299, стр. 1).


title: Дело C-158/08: Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Италия) на 16 април 2008 г. — Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste/Pometon SpA

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 158/13

         Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Италия) на 16 април 2008 г. — Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste/Pometon SpA
   (Дело C-158/08)
   (2008/C 158/19)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Commissione Tributaria Regionale di Trieste
   Страни в главното производство

      Ищец: Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste

      Ответник: Pometon SpA
   Преюдициални въпроси

               1)

               Допустимо ли е да се приеме, че режимът на активно усъвършенстване, както е прилаган от Pоmeton S.p.A., може да наруши принципите на митническата политика на Общността, и по — конкретно общите и специалните разпоредби в областта на анти — дъмпинг както и Митническия кодекс на Общността (Регламент EО № 2913/1992) (1)? Въпросът по-конкретно се състои в това дали член 13 от Регламент ЕО № 384/1996 (2) трябва да бъде тълкуван като общ принцип, пряко приложим като обща норма на общностния правен ред в отношенията между националните органи и данъчнозадължените лица, както и в процедурата по налагане на мито анти — дъмпинг, и може ли например да се направи позоваване на него при извършване на митнически проверки в съответствие с член 4, параграф I, точка 14 от Митническия кодекс на Общността (Регламент ЕО № 2913/1992)?

               2)

               Дали разглеждани съвместно член 13 от Регламент ЕО № 384/1996 относно заобикаляне на нормативната уредба анти-дъмпинг, член 114 и следващите от Митническия кодекс на Общността (Регламент 2913/1992) относно активното усъвършенстване и член 202, член 204, член 212 и член 214 относно възникването на митническото задължение могат за бъдат тълкувани в смисъл, че налагането на мито анти-дъмпинг за дадена стока не е изключено тогава, когато правен субект с гражданство на страна, спрямо която не се прилага мито анти — дъмпинг, е придобил стоката в страна, спрямо която се прилага такава мярка, и без по никакъв начин да я изменя, временно я пуска в употреба в Общността, в режим на активно усъвършенстване, за да я реимпортира в преработено състояние, дори и временно, за няколко часа, и да я продаде повторно, незабавно, на същото дружество от държавата-членка, което е извършило активното усъвършенстване?

               3)

               Може ли съдът на държава — членка при липса на общностни санкционни норми или когато не е намерил такива, да приложи норми от собствения правен ред, като например член 1343 (незаконно основание), член 1344 (договор, с който се заобикаля закона) и член 1345 (незаконен мотив) от Италианския граждански законник както и член 1414 и следващите относно привидните сделки от Италианския граждански законник, в съответствие с които, когато условията в тяхната хипотеза са изпълнени, да обяви недействителността на договорите за възлагане на активно усъвършенстване и за продажба на компенсаторния продукт, по-специално, когато е прието и е доказано, че е налице нарушение на посочените по-горе общностни принципи?

               4)

               Дали, поради други причини или критерии за тълкуване, които Съдът може да посочи, когато от самото начало с описаната по-горе операция се цели да се заобиколи митото анти-дъмпинг, тя съответства на режима на активно усъвършенстване или действително нарушава митническите принципи в областта на прилагане на митото анти-дъмпинг, които Съдът би имал любезността да посочи?

               5)

               Дали, поради други причини или критерии за тълкуване, които Съдът се умолява да посочи, в случая на въпросната операция става дума за окончателен внос на стоки, за които се налага мито анти — дъмпинг?

      (1)  ОВ L 302, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г. глава 2, том 5, стр. 58.

      (2)  ОВ L 56, 6.3.1996 г., стp. 1.


title: Дело C-455/09: Определение на председателя на Съда от 22 септември 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/17

         Определение на председателя на Съда от 22 септември 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-455/09) (1)

   2011/C 80/32
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/39

         Поправка на известието по дело T-689/13:
   Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Bilbaina de Alquitranes и др./Комисия
   (Официален вестник на Европейския съюз
         C 85 от 22 март 2014 г.
      )
   2014/C 129/47
   Текстът на известието в ОВ по дело T-689/13 Bilbaina de Alquitranes и др./Комисия се заменя със следния текст:

         „Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — Bilbaina de Alquitranes и др./Комисия
         (Дело T–689/13)
         2014/C 85/37
         Език на производството: английски

            Страни

            Жалбоподатели: Bilbaína de Alquitranes, SA (Лучана-Баракалдо, Виская, Испания), Deza a.s. (Валашске Мезиричи, Чешка република), Industrial Química del Nalón, SA (Овиедо, Испания), Koppers Denmark A/S (Ниборг, Дания), Koppers UK Ltd (Скънторп, Обединеното кралство), Koppers Netherlands BV (Ойтхорн, Нидерландия), Rütgers basic aromatics GmbH (Кастроп-Рауксел, Германия), Rütgers Belgium NV (Зелзате, Белгия), Rütgers Poland Sp. z o.o. (Кенджежин-Кожле, Полша), Bawtry Carbon International Ltd (Донкастър, Обединеното кралство), Grupo Ferroatlántica, SA (Мадрид, Испания), SGL Carbon GmbH (Майтинген, Германия), SGL Carbon GmbH (Бад Гойзерн ам Халтщетерзе, Австрия), SGL Carbon (Пасѝ, Франция), SGL Carbon, SA (Ла Коруня, Испания), SGL Carbon Polska S.A. (Рачибож, Полша), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Дюсбург, Германия) и Tokai Erftcarbon GmbH (Гревенбройх, Германия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, lawyers)

            Ответник: Европейска комисия

            Искания на жалбоподателите

         Жалбоподателите искат от Общия съд:

                     —

                     да приеме жалбата за допустима и основателна,

                     —

                     да отмени обжалвания акт, доколкото класифицира ВСВК като H400 и H410,

                     —

                     да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в рамките на настоящото производство.

            Правни основания и основни доводи

         Жалбоподателите искат частична отмяна на Регламент (ЕС) № 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, стр. 5), доколкото класифицира „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ CAS № 65996-93-2 (наричан по-нататък „ВСВК“) като „Aquatic Acute 1 (H400)“ и „Aquatic Chronic 1 (H410)“ (наричан по-нататък „обжалваният акт“).
         В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания:

                     1.

                     Първото основание е изведено от твърдението за незаконосъобразност на обжалвания акт поради противоречие с разпоредбите от регламентите REACH и CLP, отнасящи се до класифицирането на определени вещества като токсични за водната среда и до допустимите в това отношение изследвания, както и поради нарушаване на принципа на равно третиране, тъй като не приемал изследванията, извършени съгласно регламента REACH и ръководството на ОИСР относно изпитванията, а изисквал извършване на тестове без какъвто и да било стандартизиран метод.

                     2.

                     Второто основание е изведено от твърдението за незаконосъобразност на обжалвания акт поради очевидна грешка в преценката, тъй като не отчитал присъщите на ВСВК свойства на инертност, които определено имали голямо значение при тестовете с ултравиолетова светлина и при прилагането на метода на сумирането; в обжалвания акт се определяли M-коефициенти за ПАВ, без да се предвиди надлежна преценка на необходимите за целта изследвания, като предоставената от жалбоподателите информация била отхвърлена без основателни мотиви.

                     3.

                     Третото основание е изведено от твърдението за незаконосъобразност на обжалвания акт поради противоречие с установените от правото на ЕС принципи на прозрачност и на право на защита.“


title: Дело C-239/12 P: Решение на Съда (голям състав) от 28 май 2013 г. — Abdulbasit Abdulrahim/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия (Обжалване — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните — Регламент (ЕО) № 881/2002 — Жалба за отмяна — Заличаване на името на заинтересованото лице от списъка на засегнатите лица и образувания — Правен интерес)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/34

         Решение на Съда (голям състав) от 28 май 2013 г. — Abdulbasit Abdulrahim/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   (Дело C-239/12 P) (1)

   (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Регламент (ЕО) № 881/2002 - Жалба за отмяна - Заличаване на името на заинтересованото лице от списъка на засегнатите лица и образувания - Правен интерес)
   2013/C 225/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Abdulbasit Abdulrahim (представители: P. Moser, QC и E. Grieves, barrister, упълномощени от H. Miller, solicitor)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Finnegan и G. Étienne), Европейска комисия (представители: E. Paasivirta и G. Valero Jordana)

      Предмет

   Жалба срещу определението на Общия съд (втори състав) от 28 февруари 2012 г. по дело Abdulrahim/Съвет и Комисия (T-127/09), с което Общият съд установява липса на основание за произнасяне по жалбата за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 година за изменение за сто и трети път на Регламент (ЕО) № 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 345, стр. 60) — Заличаване на името на заинтересованото лице от списъка на засегнатите лица и образувания

      Диспозитив

               1.

               Отменя Определение на Общия съд на Европейския съюз от 28 февруари 2012 г. по дело Abdulrahim/Съвет и Комисия (дело T-127/09) в частта, в която се постановява, че липсва основание за произнасяне по жалбата за отмяна, подадена пред него от г-н Abdulbasit Abdulrahim.

               2.

               Връща делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе отново по жалбата на г-н Abdulbasit Abdulrahim за отмяна.

               3.

               Съдът не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 200, 7.7.2012 г.


title: Дело T-48/11: Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — British Airways/Комисия

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/32

         Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — British Airways/Комисия
   (Дело T-48/11)
   2011/C 80/57
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: British Airways plc (Harmondsworth, Обединено кралство) (представители: K. Lasok, QC, R. O’Donoghue, Barristers и B. Louveaux, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, доколкото с него се установява, че жалбоподателят е участвал в нарушение при определянето на комисионни за допълнителни такси и/или преписката да се върне на Комисията за повторно разглеждане на този въпрос;

               —

               да се отмени решението, доколкото с него се приема, че 22 януари 2001 г. е началната дата на извършеното от жалбоподателя нарушение, като тази дата се замени с 1 октомври 2001 г., и/или преписката да се върне на Комисията за повторно разглеждане на този въпрос;

               —

               да се отмени решението, доколкото с него се установява, че обстоятелствата във връзка с Хонконг, Япония, Индия, Тайланд, Сингапур, Корея и Бразилия са в нарушение на член 101 ДФЕС, член 53 ЕИП и член 8 от Споразумението с Швейцария и/или преписката да се върне на Комисията за повторно разглеждане на този въпрос;

               —

               да се отмени или значително да се намали размерът на наложената с решението глоба на жалбоподателя с оглед на посочените по-горе точки взети заедно или на всяка една от тях поотделно и/или в приложение на пълната юрисдикция на Общия съд,

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски и разходи на жалбоподателя по това дело.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C(2010) 7694 окончателен на Комисията от 9 ноември 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 от Договора за функциониране на Европейския съюз, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно въздушния транспорт (преписка COMP/39.258 — Въздушен транспорт) във връзка със съгласуване на някои части от цената, които при услугите по въздушен транспорт следва да се начисляват за: (i) връзките между летищата в рамките на ЕИП, (ii) връзките между летищата в рамките на ЕС и летищата извън ЕИП, (iii) връзките между летищата в държави от ЕИП, които не са членки на ЕС, и трети страни; и връзките между летищата в рамките на ЕС и Швейцария. Установеното с решението съгласуване на цените се отнася до допълнителни такси за гориво, допълнителни такси за сигурност и плащането на комисионни за допълнителни такси за спедиторите.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания.

               1.

               В рамките на първото правно основание жалбоподателят изтъква явни грешки в преценката и недостатъчни мотиви, доколкото Комисията не е представила достатъчно точни доказателства, че жалбоподателят е участвал при съгласуването на комисионната за допълнителни разходи и не е взела предвид значителен брой доказателства, с които е разполагала и които са сочели обратното.

               2.

               В рамките на второто правно основание жалбоподателят изтъква явна грешка в преценката и неизпълнение на задължението на ответника да докаже надлежно началната дата на извършеното от жалбоподателя нарушение. В това отношение жалбоподателят твърди, че:

                           —

                           представените доказателства не отговарят на критериите за точност и съгласуваност във връзка с продължителността на нарушението;

                           —

                           установената от Комисията начална дата е в противоречие с принципа in dubio pro reo.

               3.

               В рамките на третото правно основание жалбоподателят изтъква правни и фактически грешки и явна грешка в преценката, тъй като Комисията не е била компетентна да приложи член 101 ДФЕС и/или член 53 ЕИП по отношение на положение, регулирано от правната уредба на въздухоплаването и административния режим в Хонконг, Япония, Индия, Тайланд, Сингапур, Корея и Бразилия, и/или не е упражнила правомощията си в съответствие с принципа на вежливост в международните отношения и/или не е взела предвид изцяло или в достатъчна степен този принцип при изпълнението на правомощията си.

               4.

               В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че е извършено нарушение на принципа на пропорционалност, на принципа на съответствие между наказанието и извършеното нарушение и на принципа на равно третиране, тъй като наложената на жалбоподателя глоба не съответства на тежестта на нарушението. В това отношение жалбоподателят твърди, че:

                           —

                           в случай на нарушение, произтичащо от предмета на картела, Комисията е длъжна да вземе предвид „естеството“ и „капацитета“ на съответния пазар и икономическия контекст, които са определящи за обхвата и тежестта на нарушението;

                           —

                           в конкретния случай са били налице сериозни основания извършеното от жалбоподателя нарушение да бъде счетено за по-леко в сравнение с коефициента, който Комисията е приложила при отчитане на тежестта на нарушението.

               5.

               В рамките на петото правно основание жалбоподателят твърди, че не е изпълнено задължението за мотивиране и че е нарушен принципът на пропорционалност, тъй като основният размер на глобата е увеличен допълнително с 16 % с възпираща цел.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от правни и фактически грешки, явна грешка в преценката и нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания и/или на принципа на равно третиране, както и на Известието относно освобождаване от глоби или намаляване на техния размер, доколкото Комисията е приложила спрямо жалбоподателя най-ниското намаление на глобата в съответствие с посоченото известие, въпреки че той е бил първото предприятие, подало заявление за намаляване на размера на глобата съгласно Известието относно освобождаване от глоби или намаляване на техния размер.

               7.

               В рамките на седмото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице явна грешка в преценката и нарушение на принципа на равно третиране и на принципа на пропорционалност, тъй като Комисията не е намалила размера на наложената на жалбоподателя глоба поради смекчаващи вината обстоятелства, доколкото не е отчела в еднаква степен обстоятелството, че жалбоподателят е имал ограничено участие в нарушението и не е взел участие във всички негови елементи.


title: Дело F-87/09: Жалба, подадена на 21 октомври 2009 г. — Dekker/Европол

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/80

         Жалба, подадена на 21 октомври 2009 г. — Dekker/Европол
   (Дело F-87/09)
   2010/C 24/153
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Abraham Dekker (Dordrecht, Нидерландия) (представители: D. Dane и P. de Casparis, avocats)

      Ответник: Europol

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Европол от 15 април 2009 г., с което се отказва да се гарантира сумата на предоставената на жалбоподателя пенсия за инвалидност (като се вземат предвид другите му доходи) в размер на 90 % от нетния доход от последната му основна заплата, с което решение се отказва също да се поеме отговорност за неблагоприятните промени в общия му нетен доход, които се дължат на последващо плащане на данъци.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 15 април 2009 г., с което ответникът информира жалбоподателя, че не е длъжен да гарантира нетен доход в размер на 90 % от последната основна заплата на служителя и че не се счита задължен да обезщети имуществената вреда, доколкото определеното от нидерландските органи данъчно облагане остава в сила.

               —

               Да се отмени решението от 23 юли 2009 г. относно жалбата, съдържаща изтъкнатите от жалбоподателя твърдения за нарушения срещу решението от 15 април 2009 г., обявени за неоснователни.

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-170/09: Жалба, подадена на 24 април 2009 г. — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener и Shanghai Prime Machinery/Съвет

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/45

         Жалба, подадена на 24 април 2009 г. — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener и Shanghai Prime Machinery/Съвет
   (Дело T-170/09)
   2009/C 153/89
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener (Шанхай, Китай) и Shanghai Prime Machinery (Шанхай, Китай) (представители: K. Adamantopoulos и Y. Melin, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, доколкото:

                           —

                           в нарушение на член 2, параграф 7, буква в), втора алинея тримесечният срок за оповестяване на констатациите за третиране в условията на пазарна икономика не е спазен,

                           —

                           с него, в нарушение на член 2, параграф 7, буква в), първо тире, първо предложение от основния регламент, необосновано се отхвърля искането на жалбоподателите за третиране в условията на пазарна икономика,

                           —

                           с него, в нарушение на член 2, параграф 7, буква в), първо тире, второ предложение от основния регламент, необосновано се отхвърля искането на жалбоподателите за третиране в условията на пазарна икономика,

                           —

                           констатациите в него се основават на недостатъчно информация в нарушение на предвиденото в общностния правов ред във връзка с административните производства задължение за внимателно и безпристрастно разглеждане на релевантните за всеки отделен случай обстоятелства,

                           —

                           съгласно него, в противоречие с общите принципи на общностното право, и по-конкретно с принципа на добра администрация, тежестта на доказване пада върху производителите износители, които искат третиране в условията на пазарна икономика,

                           —

                           с него се нарушават член 1, параграфи 1 и 2, член 2, член 3, параграф 1, член 5, член 6, член 8, член 10, параграф 1, член 11 и член 15 от основния антисубсидиен регламент, тъй като целта на съдържащия се в него отказ да се приложи третиране в условията на пазарна икономика е да се компенсират субсидиите,

                           —

                           в нарушение на член 2, параграф 10 от основния регламент с него не се прави корекция на разлика, за която е доказано, че влияе върху сравнимостта на цените,

                           —

                           в нарушение на член 253 ЕО в него не са изложени съображенията, въз основа на които е потвърден отказът да се приложи третиране в условията на пазарна икономика,

                           —

                           констатациите в него са резултат от процедура, с която е нарушено основното право на защита на жалбоподателите, тъй като последните са били лишени от възможността ефективно да оспорят някои от констатациите от значение за изчисляването на митата, както и за резултата от разследването, и

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите искат отмяна на обжалвания регламент поради следните съображения:
   Във връзка с първото правно основание жалбоподателите твърдят, че е нарушен член 2, параграф 7, буква в), втора алинея от основния регламент, тъй като решението относно третирането в условията на пазарна икономика („ТПИ“) е било оповестено след изтичането на тримесечния срок, определен в този член, и след като Комисията разполагала с цялата необходима информация, за да изчисли дъмпинговия марж на жалбоподателите.
   Във връзка с второто правно основание жалбоподателите твърдят, че с обжалвания регламент се нарушава член 2, параграф 7, буква в), първо тире, доколкото се отхвърля искането на жалбоподателите за ТПИ, въпреки че последните са доказали, че взимат своите решения относно търговската дейност единствено в отговор на сигнали от пазара и без никаква държавна намеса. Според жалбоподателите в обжалвания регламент не се посочват никакви факти, от които да е видно, че е налице държавна намеса преди, по време или след периода на разследване. Освен това, във връзка с третото правно основание жалбоподателите поддържат, че с обжалвания регламент се нарушава член 2, параграф 7, буква в), първо тире, доколкото се отхвърля искането на жалбоподателите за ТПИ, въпреки че в съответствие с правилата относно тежестта на доказване жалбоподателите са установили, че разходите за основните вложени материали отразяват пазарните стойности.
   Във връзка с четвъртото правно основание жалбоподателите поддържат, че фактите по случая не са били разгледани внимателно и безпристрастно. По-точно изводът, че цените на суровини в Китай са деформирани поради наличието на субсидиране, въз основа на който е било прието, че жалбоподателите не са закупували вложените материали на пазарна стойност, се основавал на недостатъчно информация и Комисията не била надлежно преценила доказателствата относно стоманодобивния сектор в Китай.
   Във връзка с петото правно основание жалбоподателите твърдят, че с обжалвания регламент се нарушават общите принципи на общностното право, и по-конкретно принципът на добра администрация, прогласен и в член 41 от Хартата на основните права, тъй като по силата на този регламент върху жалбоподателите падала прекомерна тежест да докажат, че условията на пазарна икономика преобладават, както се изисква в член 2, параграф 7, буква б).
   Във връзка с шестото правно основание жалбоподателите изтъкват, че с обжалвания регламент се нарушава антисубсидийният регламент, тъй като според тях целта на отказа да се приложи ТПИ в антидъмпингово разследване била да се компенсират субсидиите, срещу които било възможно да се вземат мерки само на основание основния антисубсидиен регламент след надлежно разследване.
   Във връзка с осмото правно основание жалбоподателите твърдят, че липсва правно основание да се откаже корекция на нормалната стойност с довода, че цената на суровините е деформирана, противно на мотивите, които институцията на ЕС излага, за да отхвърли тяхното искане за корекция съгласно член 2, параграф 10, буква к) от основния регламент.
   Във връзка с деветото правно основание жалбоподателите твърдят, че в документа, съдържащ окончателното оповестяване, с който се предлага налагането на окончателни мерки, Комисията просто е преформулирала и възпроизвела доводите, използвани в документа за оповестяването на ТПИ, без да проучи представените доказателства и да изложи мотиви за отказа. Освен това жалбоподателите поддържат, че в обжалвания регламент не се излагат съображенията, поради които е потвърдено неприемането на представените от жалбоподателите доказателства.
   Накрая, във връзка с последното правно основание жалбоподателите твърдят, че тяхното право на защита е нарушено, тъй като не им е бил предоставен достъп до съществена информация относно изчисляването на нормалната стойност и дъмпинговите маржове.


title: Дело C-317/12: Преюдициално запитване, отправено от Svea hovrätt (Швеция) на 2 юли 2012 г. — Наказателно производство срещу Daniel Lundberg

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/13

         Преюдициално запитване, отправено от Svea hovrätt (Швеция) на 2 юли 2012 г. — Наказателно производство срещу Daniel Lundberg
   (Дело C-317/12)
   2012/C 258/21
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Svea hovrätt

      Страна в главното производство

   Daniel Lundberg

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли изразът „превоз на стоки с нетърговска цел“ в член 3, буква з) от Регламент (ЕО) № 561/2006 (1) да се тълкува в смисъл, че включва превоза на стоки, извършван от физическо лице във връзка с неговото хоби, което обаче частично се финансира с получено от външни лица или предприятия финансово подпомагане (спонсориране)?

               2.

               От значение ли е за преценката на това какво представлява „превоз с нетърговска цел“:

                           а)

                           обстоятелството, че водачът извършва пътуването само за свои собствени цели?

                           б)

                           обстоятелството, че за самия превоз не е заплащано?

                           в)

                           размерът на финансовото подпомагане и/или размерът на финансовото подпомагане спрямо общите разходи за практикуване на хобито?

      (1)  Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на Регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 102, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 214).


title: Дело C-434/16: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 4 август 2016 г. — Peter Nowak/Data Protection Commissioner

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/11

      Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 4 август 2016 г. — Peter Nowak/Data Protection Commissioner
      (Дело C-434/16)
      (2016/C 364/06)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Supreme Court

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Peter Nowak

         Ответник: Data Protection Commissioner

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Може ли информацията, записана в/като отговори, дадени от кандидат по време на изпит за професионални умения, да се квалифицира като лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО (1)?

                  2)

                  При отговор на първия въпрос в смисъл, че цялата или част от информацията може да бъде квалифицирана като лични данни по смисъла на тази директива, какви фактори са релевантни, за да се прецени дали в конкретен случай такава писмена работа представлява лични данни, и каква тежест трябва да се придаде на тези фактори?

         (1)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


title: Дело T-245/17: Иск, предявен на 24 април 2017 г. — ViaSat/Комисия

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/33

         Иск, предявен на 24 април 2017 г. — ViaSat/Комисия
   (Дело T-245/17)
   (2017/C 213/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: ViaSat, Inc. (Карлсбад, Калифорния, Съединени щати) (представители: E. Righini, J. Ruiz Calzado и A. Aresu, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви иска за допустим,

               —

               да обяви в съответствие с член 265, параграф 3 ДФЕС, че Комисията е допуснала неправомерно бездействие,

               —

               при условията на евентуалност, в съответствие с член 263, параграфи 3 и 4 ДФЕС да отмени изцяло или отчасти решението на Комисията, съдържащо се в две писма, изпратени до ищеца на 14 и 21 февруари 2017 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага три основания.

               1.

               Първото основание е в подкрепа на иска за установяване на неправомерно бездействие и в него се твърди, че Комисията не е приела решение, предотвратяващо различно използване на честотната лента от 2 GHz.

                           —

                           Комисията неправилно не взела решение, че използването за основно наземно разположена мрежа на спектъра от 2 GHz за мобилни сателитни услуги представлява фундаментална промяна на използването на честотната лента от 2 GHz, която е хармонизирана и се предоставя в ЕС чрез процедура по подбор на равнище ЕС. Комисията е трябвало да поеме отговорността и да приеме решение, за да не позволи на НРО да разрешат на Inmarsat да използва честотната лента от 2 GHz основно за цели въздух—земя, вместо основно за сателитна мрежа за мобилни сателитни услуги („МСУ“) в съответствие с решенията на ЕС в областта на МСУ.

               2.

               Във второто основание в подкрепа на иска за установяване на бездействие се твърди, че Комисията не е предприела мерки, за да предотврати фрагментирането на вътрешния пазар.

                           —

                           Комисията има задължение да упражнява правомощията си, за да предотврати опасността от фрагментиране на вътрешния пазар за паневропейски мобилни сателитни услуги, които предоставят универсална връзка, до която опасност би се стигнало, ако някои национални регулаторни органи (НРО) решат — по собствена инициатива — да позволят на специфична компания да използва честотната лента от 2 GHz за нови цели. Наистина неизпълнението на това задължение в отговор на писмото на ищеца, с което Комисията се приканва да предприеме мерки, и исканията за насоки от НРО са увеличили опасността някои държави членки да разрешат използването на честотната лента от 2 GHz за нови цели.

               3.

               В третото основание, което е посочено при условията на евентуалност в подкрепа на искането за отмяна, се посочват грешки в тълкуването.

                           —

                           Решението на Комисията, в което се съдържат споменатите по горе писма от 14 и 21 февруари 2017 г., трябва да бъде отменено, тъй като Комисията е допуснала грешка в тълкуването на i) разпоредбите, определящи нейните правомощия в областта на хармонизирането на спектъра на МСУ; ii) обхвата на задължението ѝ да осигури пълно спазване на приложимите в настоящото дело общи принципи на правото на ЕС в областта на обществените поръчки; iii) задълженията си да предотврати различия между решенията, приемани от държавите членки, и да гарантира, че вътрешният пазар на паневропейски мобилни сателитни услуги за универсална връзка не е фрагментиран и iv) обхвата на задължението ѝ за лоялно сътрудничество, за да подпомогне държавите членки при изпълнението на произтичащите от Договорите задачи.


title: Дело T-6/15: Жалба, подадена на 8 януари 2015 г. — Ice Mountain Ibiza/СХВП — Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/47

      Жалба, подадена на 8 януари 2015 г. — Ice Mountain Ibiza/СХВП — Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)
      (Дело T-6/15)
      (2015/C 073/59)
      Език на жалбата: испански

         Страни

         Жалбоподател: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Испания) (представители: J. L. Gracia Albero, abogado, F. Miazzetto, abogado)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Испания)

         Данни за производството пред СХВП

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: Фигуративна марка на Общността със словните елементи „ocean Ibiza“— заявка за регистрация № 10 610 525

         Производство пред СХВП: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2014 г. по преписка R 2207/2013-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2014 г. по преписка R 2207/2013-1, като по този начин отхвърли напълно възражението, направено от Marbella Atlantic Ocean Club, SL и уважи заявката за регистрация на марка на Общността № 10 610 525 „ocean Ibiza“ (смесена) в клас 41; и

                  —

                  да осъди СХВП да заплати съдебните разноски по настоящото производство, включително тези, направени в производствата пред по-долните инстанции на СХВП, тоест пред отдела по споровете и първи апелативен състав, довели до настоящото обжалване.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009