title: Дело T-300/09: Жалба, подадена на 29 юли 2009 г. — Gühring/СХВП — (съчетание на цветовете охра жълто и сребърно сиво)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/28

         Жалба, подадена на 29 юли 2009 г. — Gühring/СХВП — (съчетание на цветовете охра жълто и сребърно сиво)
   (Дело T-300/09)
   2009/C 256/52
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Gühring OHG (Албщат, Германия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решение R 1329/2008-1 на първи апелативен състав на СХВП от 30 април 2009 г.,

               —

               да се отмени решението на проверителя от 22 юли 2008 г. за отхвърляне на подадената от жалбоподателя заявка за марка № 6 703 565,

               —

               да се приеме, че заявка за марка № 6 703 565 отговаря на условията, посочени в член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (1),
               при условията на евентуалност,

               —

               да се отмени решение R 1329/2008-1 на първи апелативен състав на СХВП от 30 април 2009 г.,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, в това число и тези, които жалбоподателят е направил в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: марка, която се състои от съчетание на цветовете охра жълто и сребърно сиво за стоки от клас 7 (заявка № 6 703 565)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като заявената марка разкрива достатъчен отличителен характер. Нарушение и на процесуалните норми, в частност на член 75 и на член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 24.3.2009 г.)


title: Дело C-319/10: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Haarlem (Нидерландия) на 2 юли 2010 г. — X/Inspecteur der Belastingdienst/Y

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/26

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Haarlem (Нидерландия) на 2 юли 2010 г. — X/Inspecteur der Belastingdienst/Y
   (Дело C-319/10)
   ()
   2010/C 246/45
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank Haarlem

      Страни в главното производство

      Ищец: X

      Ответник: Inspecteur der Belastingdienst/Y

      Преюдициални въпроси

               1.

               Възможно ли е в рамките на тълкуването и/или на преценката на действителността на Регламенти 535/94 (1), 1832/2002 (2), 1871/2003 (3) r 2344/2003 (4), с които е приета и изменена допълнителна забележка 7 (КН) от глава 2 (към тогавашния момент носеща номер 8), да се прави позоваване на решението на DSB [Dispute Settlement Body] от 27 септември 2005 г. относно тълкуването на термина „осолен“ в позиция 0210, дори в случаите, в които митническата декларация за „допускане за свободно обращение“ е подадена преди тази дата?

               2.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1):
               Как трябва да се прецени дали характерът на пилешкото месо е претърпял промяна?

               3.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1):

                           а)

                           Предвид решението на DSB от 27 септември 2005 г. действителни ли са цитираните по-горе регламенти, доколкото за целите на позиция 0210 в тях се посочва, че месото се счита за „осолено“, ако то има общо съдържание на сол от 1,2 % или повече тегловно?

                           б)

                           Предвид решението на DSB от 27 септември 2005 г. трябва ли горецитираните регламенти да се тълкуват в смисъл, че допълнителна забележка 7 (КН) от глава 2, в която се предвижда, че месото с общо съдържание на сол от 1,2 % или повече тегловно се счита за претърпяло промяна на характера и се определя като „осолено“ по смисъла на позиция 0210, както и че месото с общо съдържание на сол, по-ниско от 1,2 % или повече тегловно, претърпяло трайна промяна на характера вследствие на добавянето на сол, не е изключено от класирането под позиция 0210?

               4.

               При утвърдителен отговор на въпрос 3) a):
               Как трябва да се определи дали дълготрайното съхранение на пилешкото месо се гарантира чрез осоляването?

      (1)  Регламент (ЕО) № 535/94 на Комисията от 9 март 1994 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 68, стр. 15).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 290, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО) № 1871/2003 на Комисията от 23 октомври 2003 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 275, стр. 5).

      (4)  Регламент (ЕО) № 2344/2003 на Комисията от 30 декември 2003 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 346, стр. 38).


title: Дело C-49/10: Решение на Съда (пети състав) от 7 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Словения (Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Директива 2008/1/ЕО — Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването — Изисквания за предоставяне на разрешителни за съществуващи инсталации — Липса на транспониране в определения срок)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/9

         Решение на Съда (пети състав) от 7 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Словения
   (Дело C-49/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2008/1/ЕО - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Изисквания за предоставяне на разрешителни за съществуващи инсталации - Липса на транспониране в определения срок)
   2010/C 328/13
   Език на производството: словенски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: A. Alcover San Pedro)

      Ответник: Република Словения (представител: N. Pintar Gosenca)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 24, стр. 8) — Изисквания за предоставяне на разрешителни за съществуващи инсталации — Задължение за гарантиране, че такива инсталации ще бъдат експлоатирани в съответствие с изискванията на директивата

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в определения срок всички необходими мерки в областта на предоставянето на разрешителни за промишлени инсталации съгласно член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, Република Словения не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Република Словения да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело T-580/14: Определение на Общия съд от 7 април 2016 г. — Aduanas y Servicios Fornesa/Комисия (Митнически съюз — Внос на захарен сироп, ароматизиран или с добавени оцветители, с произход от Андора — Измама — Последващо събиране на вносни мита — Искане за опрощаване на вносни мита — Член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за произнасяне)

text:
               30.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/29

         Определение на Общия съд от 7 април 2016 г. — Aduanas y Servicios Fornesa/Комисия
   (Дело T-580/14) (1)

   ((Митнически съюз - Внос на захарен сироп, ароматизиран или с добавени оцветители, с произход от Андора - Измама - Последващо събиране на вносни мита - Искане за опрощаване на вносни мита - Член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 191/38)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Aduanas y Servicios Fornesa, SL (Lleida, Испания) (представител: I. Toda Jiménez, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Caeiros, B.-R. Killmann и L. Lozano Palacios)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2014) 2376 окончателен на Комисията от 15 април 2014 г., с което се установява, че в конкретен случай опрощаването на вносни мита е необосновано (REM 02/2012).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Aduanas y Servicios Fornesa, SL да заплати една трета от съдебните разноски, направени от Европейската комисия, както и да понесе своите съдебни разноски.

               3)

               Европейската комисия понася две трети от направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 315, 15.9.2014 г.


title: Дело C-571/15: Решение на Съда (пети състав) от 1 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Hessisches Finanzgericht — Германия) — Wallenborn Transports SA/Hauptzollamt Gießen (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Режим на външен транзит — Превоз на стоки през свободно пристанище, намиращо се в държава членка — Правна уредба на тази държава членка, която изключва свободните пристанища от националната данъчна територия — Отклонение от митнически надзор — Възникване на митническо задължение и изискуемост на данъка върху добавената стойност)

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/5

         Решение на Съда (пети състав) от 1 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Hessisches Finanzgericht — Германия) — Wallenborn Transports SA/Hauptzollamt Gießen
   (Дело C-571/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Режим на външен транзит - Превоз на стоки през свободно пристанище, намиращо се в държава членка - Правна уредба на тази държава членка, която изключва свободните пристанища от националната данъчна територия - Отклонение от митнически надзор - Възникване на митническо задължение и изискуемост на данъка върху добавената стойност))
   (2017/C 249/07)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Hessisches Finanzgericht

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Wallenborn Transports SA

      Ответник: Hauptzollamt Gießen

      Диспозитив

               1)

               Член 61, първа алинея и член 71, параграф 1, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2007/75/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че позоваването на „един от режимите или положенията, посочени“ в член 156 от нея, включва свободните зони.

               2)

               Член 71, параграф 1 от Директива 2006/112, изменена с Директива 2007/75, трябва да се тълкува в смисъл, че отклоняването на стока от митнически надзор в свободна зона не съставлява данъчно събитие, нито води до изискуемост на данъка върху добавената стойност при внос, ако стоката не е включена в икономическия оборот на Европейския съюз, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

               3)

               Член 71, параграф 1, втора алинея от Директива 2006/112, изменена с Директива 2007/75, трябва да се тълкува в смисъл, че когато по силата на член 203 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г., възниква митническо задължение и с оглед на обстоятелствата по спора в главното производство е изключено то да води до възникване на задължение във връзка с данък върху добавената стойност, не следва да се прилага член 204 от този регламент единствено с цел да се оправдае наличието на данъчно събитие във връзка със същия данък.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело C-354/11 P: Жалба, подадена на 6 юли 2011 г. от Maurice Emram срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 10 май 2011 г. по дело T-187/10, Emram/СХВП

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/7

         Жалба, подадена на 6 юли 2011 г. от Maurice Emram срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 10 май 2011 г. по дело T-187/10, Emram/СХВП
   (Дело C-354/11 P)
   2011/C 282/13
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Maurice Emram (представител: M. Benavï, avocat)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Guccio Gucci Spa

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението на Общия съд, доколкото с него се отхвърля искането за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2010 г.,

               —

               да се отмени решението на апелативния състав, съгласно член 61 от Статута на Съда,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени пред Общия съд и Съда, а дружеството Gucci да се осъди да заплати съдебните разноски, направени в производството пред СХВП и Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят се позовава на нарушението на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1), както и на нарушението на член 17 от Регламент № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (2).
   В тази връзка жалбоподателят отбелязва, на първо място, че Общият съд е направил извода за наличие на вероятност от объркване, без да вземе предвид всички релевантни елементи в конкретния случай, по-специално неизползването на по-ранните марки на пазара, отчитането на отличителния характер на по-ранните марки, действителното присъствие на пазара на други стоки от същия вид, върху които са положени различни знаци „G“ и степента на значимост на този вид знаци за идентифицирането на търговска марка от обозначените потребители. Освен това жалбоподателят изтъква, че Общият съд е направил извода, че е налице неправилна преценка на сходството между конфликтните марки, произтичаща по-конкретно от изопачаване на фактите, от неправилна преценка на отличителния и доминиращ характер на по-ранните марки, както и от погрешна преценка на естеството на разглежданите стоки.
   На второ място, жалбоподателят се позовава на погрешно прилагане на съдебната практика от Общия съд, доколкото той не взел предвид предходните национални решения, в разрез с член 17 от Регламент № 207/2009, посочен по-горе.
   Накрая, той изтъква нарушение на принципа на равно третиране от Общият съд, доколкото той направил частична преценка на сходството между знаците, без да вземе предвид словното съдържание на заявената марка и като сравнил знаците въз основа на изключително широки критерии.

      (1)  ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.

      (2)  ОВ L 78, стр. 1.


title: Дело F-8/15: Жалба, подадена на 23 януари 2015 г.  — ZZ и ZZ/Комисия

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/48

         Жалба, подадена на 23 януари 2015 г. — ZZ и ZZ/Комисия
   (Дело F-8/15)
   (2015/C 089/58)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysebeth, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията, определящи правата на жалбоподателите да получат възстановяване на годишните пътни разноски съгласно член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, изменен с Регламент № 1023/2013 на Парламента и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на УРДС.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят фишовете за заплата за юни и юли 2014 г. на жалбоподателите, тъй като с тях за първи път се прилага член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица в редакцията му в сила от 1 януари 2014 година, за да се определи възстановяването на пътните им разноски,

               —

               ако е необходимо, да се отменят бланкетните решения от 15 октомври 2014 г. за отхвърляне на административната им жалба,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-370/15 P: Решение на Общия съд от 5 октомври 2016 г. — CJ/ECDC (Обжалване — Публична служба — Договорно нает служител — Срочен трудов договор — Едностранно прекратяване — Загуба на доверие — Право на изслушване)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/40

         Решение на Общия съд от 5 октомври 2016 г. — CJ/ECDC
   (Дело T-370/15 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Договорно нает служител - Срочен трудов договор - Едностранно прекратяване - Загуба на доверие - Право на изслушване))
   (2016/C 419/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CJ (Agios Stefanos, Гърция) (представител: V. Kolias, avocat)

      Друга страна в производството: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (представители: J. Mannheim и A. Daume, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 април 2015 г. CJ/ECDC (F-159/12 и F-161/12, EU:F:2015:38), с която се иска частична отмяна на това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 април 2015 г., CJ/ECDC (F-159/12 и F-161/12, EU:F:2015:38), в частта относно дело F-159/12.

               2)

               CJ понася собствените си разноски и е осъден да заплати частта от разноските, направени от Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) за настоящата инстанция, във връзка с дело F-159/12.

               3)

               Отменя точки 3 и 5 от диспозитива на решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 април 2015 г. CJ/ECDC (F-159/12 и F-161/12, EU:F:2015:38).

               4)

               Връща настоящото дело в частта относно дело F-161/12 за ново разглеждане от друг състав, различен от този, който се е произнесъл по настоящата жалба.

               5)

               Не се произнася по разноските във връзка с настоящото производство в частта относно дело F-161/12.

      (1)  ОВ C 311, 21.9.2015 г.


title: Дело C-578/12 P: Жалба, подадена на 6 декември 2012 г. от El Corte Inglés, SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-39/10, El Corte Inglés, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

text:
               16.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/16

         Жалба, подадена на 6 декември 2012 г. от El Corte Inglés, SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-39/10, El Corte Inglés, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-578/12 P)
   2013/C 46/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (представители: E. Seijo Veiguela, abogada, J.L. Rivas Zurdo, abogado)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Emilio Pucci International BV

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени изцяло Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. по дело T-39/10,

               —

               да осъди СХВП да заплати разноските на El Corte Inglés, SA,

               —

               да осъди Emiliо Pucci International BV да заплати разноските на El Corte Inglés, SA.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква, че съществува вероятност от объркване (член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1)) между по-ранните марки „EMIDIO TUCCI“ и „E. TUCCI“, от една страна, и оспорваната заявка за марка на Общността „PUCCI“, от друга страна, по отношение на всичките обозначени продукти от класове 3, 9, 14, 18, 25 и 28, тъй като той е доказал реално използване на всичките си испански марки и има една марка (заявка за марка на Общността № 3679528), спрямо която не се прилага това задължение, и знаците, предмет на спора, са толкова сходни, че могат да породят объркване. Освен това условията за прилагане на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността от 2009 г. също са изпълнени в настоящия случай, тъй като по-ранните регистрации се ползват с репутация в Испания по отношение на модните стоки и използването на сходен знак от трето лице би увредило и би извлякло неоснователно полза от тази репутация.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело C-309/15 P: Определение на Съда (девети състав) от 8 септември 2016 г. — Real Express Srl/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Обжалване — Член 181 от Процедурния правилник на Съда — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Фигуративна марка в синьо и червено със словния елемент „real“ — Възражение на притежателя на фигуративни национални марки в черно и бяло със словните елементи „Real“ и „Real mark“ — Отхвърляне на възражението)

text:
               5.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 454/8

      Определение на Съда (девети състав) от 8 септември 2016 г. — Real Express Srl/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
      (Дело C-309/15 P) (1)

      ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Фигуративна марка в синьо и червено със словния елемент „real“ - Възражение на притежателя на фигуративни национални марки в черно и бяло със словните елементи „Real“ и „Real mark“ - Отхвърляне на възражението))
      (2016/C 454/17)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Real Express Srl (представител: C. Anitoae, avocată)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Botis и D. Hanf), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Real Express SRL понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

         (1)  ОВ C 398, 30.11.2015 г.


title: Дело T-687/15: Жалба, подадена на 29 ноември 2015 г. — Marcas Costa Brava/СХВП — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 48/83

         Жалба, подадена на 29 ноември 2015 г. — Marcas Costa Brava/СХВП — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Дело T-687/15)
   (2016/C 048/91)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Испания) (представители: E. Manresa Medina и J. Manresa Medina, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Швейцария)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността в червено и бяло със словните елементи „Cremcaffé by Julius Meinl“ — марка на Общността № 11 406 816

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 септември 2015 г. по преписка R 2757/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да приеме за доказано използването на марка на Общността № 2 423 705 за клас 30 и че заявката за марка на Общността № 11 406 816 е несъвместима с марка на Общността № 2 423 705;

               —

               да осъди СХВП и евентуални други ответници да заплатят съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Погрешно тълкуване на член 15, параграф 1, член 15, параграф 1, буква a) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-261/09: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Stuttgart (Германия) на 14 юли 2009 г. — Процедура по екстрадиция срещу Gaetano Mantello

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/25

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Stuttgart (Германия) на 14 юли 2009 г. — Процедура по екстрадиция срещу Gaetano Mantello
   (Дело C-261/09)
   2009/C 220/50
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Страна в главното производство

   Gaetano Mantello

      Преюдициални въпроси

               1.

               Дали въпросът става ли дума за „същите деяния“ по смисъла на член 3, точка 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (1) следва да се преценява

                           а)

                           съгласно правото на издаващата държава членка,

                           б)

                           съгласно правото на изпълняващата държава членка или

                           в)

                           съгласно самостоятелно, специфично за правото на Съюза тълкуване на понятието „същите деяния“?

               2.

               Дали при положение, когато към момента на постановяване на присъдата за незаконен внос на наркотици натоварените с разследването служби са разполагали с информация и с доказателства, подкрепящи подозрението за участие в сдружение, но в интерес на разследването са се отказали да предоставят тази информация и тези доказателства на съда и да започнат наказателно преследване на това основание, посоченият незаконен внос представлява по смисъла на член 3, точка 2 от рамковото решение „същото деяние“ като участието в сдружение, имащо за цел незаконна търговия с наркотици?

      (1)  ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3.


title: Дело C-97/10, Дело C-98/10, Дело C-99/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d’instance de Dax (Франция) на 22 февруари 2010 г. по дела — AG2R Prévoyance/Bourdil SARL — AG2R Prévoyance/Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance/Baba-Pom SARL

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/29

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d’instance de Dax (Франция) на 22 февруари 2010 г. по дела — AG2R Prévoyance/Bourdil SARL — AG2R Prévoyance/Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance/Baba-Pom SARL
   ((Дело C-97/10) - (Дело C-98/10) - (Дело C-99/10))
   2010/C 113/45
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal d'instance de Dax

      Страни в главното производство

      Ищец: AG2R Prévoyance

      Ответници: Bourdil SARL, Société boucalaise de boulangerie SARL, Baba-Pom SARL

      Преюдициален въпрос

   Нарушава ли разпоредбите на член 82 ЕО колективен договор с широко действие, предоставящ изключително право за управление на единна схема за допълнително здравно осигуряване (в настоящия случай Institut AG2R Prévoyance), когато този договор не предвижда и дори изрично изключва всяко освобождаване от осигуряване по посочената схема (доколкото общностните правила за конкуренцията допускат изпълнението на задачите, възложени на Institut AG2R Prévoyance по тази схема)?


title: Дело T-375/16: Решение на Общия съд от 18 май 2017 г. — Sabre GLBL/EUIPO (INSTASITE) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз INSTASITE — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/23

         Решение на Общия съд от 18 май 2017 г. — Sabre GLBL/EUIPO (INSTASITE)
   (Дело T-375/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз INSTASITE - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 221/31)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sabre GLBL, Inc. (Саутлейк, Тексас, Съединени щати) (представител: J. Zecher, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Hanf и S. Crabbe)

      Предмет

   Жалба против решение на втори апелативен състав на EUIPO от 27 април 2016 г. (преписка R 1742/2015-2) относно заявка за регистрация на словния знак INSTASITE като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sabre GLBL, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 5.9.2016 г.


title: Дело C-397/15: Определение на Съда (седми състав) от 13 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Landgericht Itzehoe — Германия — Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath (Преюдициално запитване — Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения — Първи протокол за тълкуването от Съда на Римската конвенция — Член 1 и член 2, букви a) и б) — Национални юрисдикции, които могат да сезират Съда с преюдициален въпрос — Явна липса на компетентност на Съда)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/6

         Определение на Съда (седми състав) от 13 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Landgericht Itzehoe — Германия — Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath
   (Дело C-397/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Първи протокол за тълкуването от Съда на Римската конвенция - Член 1 и член 2, букви a) и б) - Национални юрисдикции, които могат да сезират Съда с преюдициален въпрос - Явна липса на компетентност на Съда))
   (2016/C 136/09)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Itzehoe

      Страни в главното производство

      Ищец: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG

      Ответник: Gerhild Lukath

      в присъствието на: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherung AG, Frank Weber

      Диспозитив

   Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да даде отговор на въпросите, поставени от Landgericht Itzehoe (регионален съд в Itzehoe, Германия), с акт от 15 юни 2015 г. по дело C-397/15.

      (1)  ОВ C 320, 28.9.2015 г.


title: Дело T-376/08 P: Жалба, подадена на 10 септември 2008 г. , от Bart Nijs срещу Определение от 26 юни 2008 г. на Съда на публичната служба по дело F-1/08 Nijs/Сметна палата

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/46

         Жалба, подадена на 10 септември 2008 г., от Bart Nijs срещу Определение от 26 юни 2008 г. на Съда на публичната служба по дело F-1/08 Nijs/Сметна палата
   (Дело T-376/08 P)
   (2008/C 301/79)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Bart Nijs (Bereldange, Люксембург) (представители: F.Rollinger и A. Hertzog, avocats)

      Друга страна в производството: Сметна палата на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               жалбата да се обяви за допустима,

               —

               да се обяви за основателна,

               —

               в резултат, Определение от 26 юни 2008 г. по дело F-1/08, Bart Nijs/Сметна палата на Европейските общности да се отмени.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основни доводи са сходни с изтъкнатите по дело T-371/08 P.


title: Дело C-316/14: Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 2 юли 2014 г.  — Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/28

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 2 юли 2014 г. — Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-316/14)
   2014/C 303/35
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Страни в главното производство

      Ищци: Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли увреждащите действия на работещи на своя отговорност трети лица, на които са възложени задачи, част от дейността на въздушния оператор, да се разглеждат като извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1)?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: когато се преценява това, има ли значение кой е възложил съответните задачи на третото лице (авиокомпанията, летищният оператор и т.н.)?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-550/15: Жалба, подадена на 23 септември 2015 г. — Португалия/Комисия

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/60

         Жалба, подадена на 23 септември 2015 г. — Португалия/Комисия
   (Дело T-550/15)
   (2015/C 389/69)
   Език на производството: португалски

      Страни

      Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão и J. Saraiva de Almeida)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2015) 4076 на Европейската комисия (1) в частта, с която е изключена от финансиране от страна на Европейския съюз сумата 8 2 60  006,65 EUR, съответстваща на разходите, декларирани от Португалската република във връзка с мярката „Други преки помощи — овце и кози“ за 2010 г., 2011 г. и 2012 г.

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.

               A —

               Във връзка за кампаниите за 2009 г. и 2010 г. — Проверки през периода на задържане

                           1.

                           Неправилно тълкуване и прилагане на член 34, параграф 2 от Регламент № 796/2004 (2) , що се отнася до понятието за проверки, които следва да бъдат извършени „през периода на задържане“.

                           2.

                           Нарушение на принципа на забрана на обратното действие с неправилното прилагане с обратно действие от страна на Комисията на член 2, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1368/2011 (3), доколкото едва след изменението на член 41 от № 1122/2009 (4) законодателството на Съюза предвижда проверки на място, разпределени „през целия период на задържане“.

                           3.

                           Нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания и правна сигурност, доколкото тези принципи изискват всеки акт на институциите, който поражда правни последици, да бъде ясен, точен и доведен до знанието на заинтересованите лица, с цел те да бъдат със сигурност известени за момента, от който актът съществува и започва да поражда правни последици.

                           4.

                           Нарушение на принципа на равенство вследствие на изкривяването му поради липсата на насоки за прилагането на член 34, параграф 2 — които, ако съществуват, трябва да в писмена форма —, тъй като не е гарантирано приемането на еднообразни мерки по отношение на всички държави членки в съответствие с посочения принцип.

                           5.

                           Нарушение на принципа на пропорционалност и на член 5 ДЕС, доколкото проверките, извършени на място от португалските власти, са насочени към постигане точно на предвидената в разглежданата правна уредба цел, независимо дали се извършват в началото, както би трябвало според Комисията, или на междинна фаза или на фаза, по-близка до края, стига да са през периода на задържане и да са неочаквани и непредвидими.

               Б —

               Във връзка с кампанията за 2011 г. — Нови нормативни изисквания за електронна идентификация

                           1.

                           Нарушение на член 11 от Регламент (ЕО) № 885/06 (5), доколкото решението не е надлежно мотивирано и мотивите са неточни, което нарушава разума и целта на член 11, параграф 1 от Регламент № 885/2006.

                           2.

                           Нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент № 1290/2005 (6) и на принципа на пропорционалност, доколкото в случая не са изпълнени четирите изисквания, посочени в съобщените насоки на Комисията по този въпрос, а тези изисквания трябва да са изпълнени едновременно.

      (1)  Решение за изпълнение C(2015) 4076 на Комисията от 22 юни 2015 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 182, стр. 39).

      (2)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).

      (3)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1368/2011 на Комисията от 21 декември 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1121/2009 за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане на земеделски производители, посочени в дялове IV и V от посочения регламент, и на Регламент (ЕО) № 1122/2009 за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (ОВ L 341, стр. 33).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (ОВ L 316, p. 65, поправка в ОВ L 246, 2013 г., стр. 3).

      (5)  Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (ОВ L 171, стр. 90; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 37 и поправка в ОВ L 291, 2007 г., стр. 30).

      (6)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).


title: Дело F-86/11: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 май 2013 г. — McCoy/Комитет на регионите (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсия за инвалидност — Член 78, пета алинея от Правилника — Отказ инвалидността да бъде призната за професионална)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/84

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 май 2013 г. — McCoy/Комитет на регионите
   (Дело F-86/11) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсия за инвалидност - Член 78, пета алинея от Правилника - Отказ инвалидността да бъде призната за професионална)
   2013/C 225/193
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Robert McCoy (Брюксел, Белгия) (представител: адв. L. Levi)

      Ответник: Комитет на регионите на Европейския съюз (представители: J. C. Cañoto Argüelles, подпомаган от адв. B. Wägenbaur)

      Предмет

   Публична служба — Искане за отмяна на решението, с което инвалидността на жалбоподателя не е призната за професионална по смисъла на член 78, параграф 5 от Правилника

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на Бюрото на Комитета на регионите от 10 септември 2010 г., с което заболяването, довело до инвалидността на г-н McCoy, не е признато за професионално по смисъла на член 78, пета алинея от Правилника.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Комитетът на регионите на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на г-н McCoy.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г., стр. 42.


title: Дело T-348/10: Решение на Общия съд от 8 май 2012 г. — Panzeri/СХВП — Royal Trophy (Royal Veste e premia lo sport) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Royal Veste e premia lo sport“ — По-ранни словни международна марка и марка на Общността „veste lo sport“ — Нерегистрирана по-ранна фигуративна марка „panzeri veste lo sport“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/11

         Решение на Общия съд от 8 май 2012 г. — Panzeri/СХВП — Royal Trophy (Royal Veste e premia lo sport)
   (Дело T-348/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Royal Veste e premia lo sport“ - По-ранни словни международна марка и марка на Общността „veste lo sport“ - Нерегистрирана по-ранна фигуративна марка „panzeri veste lo sport“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 184/18
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Panzeri (Monguzzo, Италия) (представител: C. Galli, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Royal Trophy Srl (Cava de Tirreni, Италия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 988/2009-1 относно производство по възражение между г-н Luigi Panzeri и Royal Trophy Srl.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 20 май 2010 г. (преписка R 988/2009-1).

               2.

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 288, 23.10.2010 г.


title: Дело T-182/10: Решение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Aiscat/Комисия (Държавни помощи — Пряко предоставяне на концесия за строителни работи и за последващо управление на част от автомагистрала — Решение за прекратяване на преписка по оплакване — Жалба за отмяна — Акт, подлежащ на обжалване — Процесуална легитимация — Лично засягане — Допустимост — Понятие за помощ — Държавни ресурси)

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/9

         Решение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Aiscat/Комисия
   (Дело T-182/10) (1)

   (Държавни помощи - Пряко предоставяне на концесия за строителни работи и за последващо управление на част от автомагистрала - Решение за прекратяване на преписка по оплакване - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Процесуална легитимация - Лично засягане - Допустимост - Понятие за помощ - Държавни ресурси)
   2013/C 55/14
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Associazione italiana delle società concessionarie per la costruzione e l’esercizio di autostrade e trafori stradali (Aiscat) (Рим, Италия) (представител: M. Maresca, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и D. Grespan)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Concessioni autostradali Venete — CAV SpA (представители: C. Malinconico и P. Clarizia, avocats)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решение на Комисията от 10 февруари 2010 г. относно подаденото от жалбоподателя оплакване, че Италианската република е предоставила на CAV неправомерни държавни помощи

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Associazione italiana delle società concessionarie per la costruzione e l’esercizio di autostrade e trafori stradali (Aiscat) понася половината от направените от нея съдебни разноски, половината от съдебните разноски, направени от Европейската комисия, и всички съдебни разноски, направени от Concessioni autostradali Venete — CAV SpA.

               3.

               Комисията понася половината от направените от нея съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски, направени от Aiscat.

      (1)  ОВ C 161, 19.6.2010 г.


title: Дело C-80/16: Преюдициално запитване от Тribunal administratif de Montreuil (Франция), постъпило на 12 февруари 2016 г. — ArcelorMittal Atlantique et Lorraine/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/18

         Преюдициално запитване от Тribunal administratif de Montreuil (Франция), постъпило на 12 февруари 2016 г. — ArcelorMittal Atlantique et Lorraine/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Дело C-80/16)
   (2016/C 136/24)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Montreuil

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ArcelorMittal Atlantique et Lorraine

      Ответник: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Преюдициални въпроси

               1)

               Нарушила ли е Европейската комисия член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО (1) в Решение 2011/278/ЕС (2), като е изключила от стойността на показателя за течните черни метали емисиите, свързани с отпадни газове, рециклирани в производството на електроенергия, що се отнася до правилата за определяне на ex ante показатели, и по-специално целта за ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове и възможността за разпределяне на безплатни квоти за електроенергия, произведена от отпадни газове?

               2)

               Нарушила ли е Комисията възложеното ѝ задължение за използване на най-точните и актуални налични научни данни и/или принципа на добра администрация, като в посоченото решение се позовава на данни от BREF за желязо и стомана и от LDSD 2007 при определяне на показателя за течните черни метали?

               3)

               Ако бъде доказан изборът на Европейската комисия в Решение 2011/278/ЕС да включи инсталация, произвеждаща едновременно агломерат и гранули, сред референтните инсталации във връзка с определянето на показателя за агломерата, може ли този избор да доведе до незаконосъобразност на стойността за този показател?

               4)

               Нарушила ли е Комисията задължението за мотивиране, наложено с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз, като не е уточнила в решението конкретните си съображения за този избор?“

      (1)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (OB L 275, 25.10.2003 г., стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).

      (2)  Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стр. 1).


title: Дело C-687/16 P: Жалба, подадена на 30 декември 2016 г. от „Капела“ ЕООД срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 12 май 2016 г. по дело T-750/14 — Ivo-Kermartin GmbH/EUIPO

text:
               31.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 249/16

         Жалба, подадена на 30 декември 2016 г. от „Капела“ ЕООД срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 12 май 2016 г. по дело T-750/14 — Ivo-Kermartin GmbH/EUIPO
   (Дело C-687/16 P)
   (2017/C 249/23)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател:„Капела“ ЕООД (представител: C. Pfitzer, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
   С определение от 7 юни 2017 г. Съдът на Европейския съюз (десети състав) отхвърли жалбата и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-465/10: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 27 септември 2010 г. — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/30

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 27 септември 2010 г. — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre
   (Дело C-465/10)
   ()
   2010/C 346/50
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales

      Ответник: Chambre de commerce et d'industrie (ТПП) de l'Indre

      Преюдициални въпроси

               1.

               Относно наличието на правно основание, от което произтича задължение за възстановяване на изплатената на ТПП помощ:
               Когато възложител — получател на субсидии, изплатени в рамките на ЕФРР, не е изпълнил едно или повече правила относно възлагането на обществени поръчки за осъществяване на субсидираната дейност, като освен това е безспорно, че дейността подлежи на финансиране от този фонд и е била осъществена, съществува ли разпоредба на общностното право, по-специално в Регламент (ЕИО) № 2052/88 на Съвета от 24 юни 1988 година (1) и Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година (2), на която може да се основе задължение за възстановяване на субсидиите? Ако такова задължение съществува, то отнася ли се за всички нарушения на правилата за възлагане на обществени поръчки или само за някои от тях? В последния случай, за кои точно?

               2.

               Относно условията за възстановяване на неоснователно изплатената помощ в случай на поне отчасти положителен отговор на първия въпрос:

                           а)

                           Съставлява ли нарушаването от страна на възложител, който получава помощ в рамките на ЕФРР, на едно или повече правила относно възлагането на обществени поръчки за избор на доставчик, натоварен с осъществяването на субсидираната дейност, „нередност“ по смисъла на Регламент № 2988/95 (3)? Може ли обстоятелството, че компетентният национален орган не е могъл да не знае в момента, когато е решил да предостави поисканата в рамките на ЕФРР помощ, че операторът — получател, е нарушил правилата относно възлагането на обществените поръчки, за да ангажира, още преди предоставянето на помощта, доставчик, натоварен с осъществяването на финансираната с нея дейност, да окаже въздействие върху квалификацията като „нередност“ по смисъла на Регламент № 2988/95?

                           б)

                           В случай на положителен отговор на въпрос 2) а) и след като давностният срок, предвиден в член 3 от Регламент № 2988/95, се прилага за административни мерки като възстановяването на помощ, получена без основание от оператор в резултат на извършени от него нередности, както постановява Съдът (29 януари 2009 г., Решение по съединени дела Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Josef Vosding Schlacht, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co, C-278/07—C-280/07):

                                       —

                                       следва ли за начало на давностния срок да се определи датата на изплащане на помощта на нейния получател или датата, на която последният е усвоил получената субсидия, за да заплати на доставчика, ангажиран в нарушение на едно или повече правила относно възлагането на обществени поръчки?

                                       —

                                       следва ли да се счита, че този срок е бил прекъснат с връчването от страна на компетентния национален орган на получателя на субсидията на доклад от проверка, с който се установява неспазването на правилата за възлагане на обществени поръчки, поради което на националния орган се разпорежда да си възстанови изплатените суми?

                                       —

                                       когато държава членка използва възможността, предоставена ѝ от член 3, параграф 3 от Регламент № 2988/95, да приложи по-дълъг давностен срок, по-специално когато във Франция се прилага общият срок, предвиден към датата на настъпване на спорните обстоятелства в член 2262 от Гражданския кодекс, съгласно който: „Всички искове, вещни и лични, се погасяват с тридесетгодишна давност (…)“, трябва ли съвместимостта на такъв срок с общностното право, и по-специално с принципа на пропорционалност, да се преценява с оглед на максималната продължителност на давността, предвидена в националния текст, който служи за правно основание на поисканото от националната администрация възстановяване, или с оглед на действително приложения в конкретния случай срок?

                           в)

                           При отрицателен отговор на въпрос 2) а) препятстват ли финансовите интереси на Общността възможността съдът да приложи относно изплащането на помощ като разглежданата в настоящия спор национални правила относно оттеглянето на решенията, с които се създават права, според които правила — извън случаите на несъществуване, получаване чрез измама или искане на получателя, администрацията може да оттегли индивидуален административен акт, който поражда права, ако същият е незаконосъобразен, само в срок от четири месеца след постановяването на акта, като индивидуалният административен акт би могъл, по-конкретно ако се отнася до изплащането на помощ, да се придружава от прекратителни условия, чието настъпване позволява да се оттегли разглежданата помощ, без да се налага спазването на определен срок, като все пак се има предвид, че според тълкуването на Conseil d'Etat получателят на неправомерно предоставена в приложение на общностен текст помощ може да се позовава на това национално правило само ако е бил добросъвестен?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 2052/88 на Съвета от 24 юни 1988 година относно задачите на структурните фондове, тяхната ефективност, както и координацията на помощите от фондовете помежду им и с тези от Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти (ОВ L 185, стр. 9).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година за приемането на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2052/88, що се отнася до координацията на помощите от различните структурни фондове, от една страна, и между тях и тези от Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


title: Дело C-417/16 P: Решение на Съда (седми състав) от 4 май 2017 г. — August Storck KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 7, параграф 1, буква б) — Абсолютни основания за отказ — Фигуративна марка — Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо — Отличителен характер)

text:
               3.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/14

         Решение на Съда (седми състав) от 4 май 2017 г. — August Storck KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
   (Дело C-417/16 P) (1)

   ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 7, параграф 1, буква б) - Абсолютни основания за отказ - Фигуративна марка - Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо - Отличителен характер))
   (2017/C 213/16)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: August Storck KG (представители: I. Rohr и P. Goldenbaum, Rechtsanwältinnen)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда August Storck KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 428, 21.11.2016 г.


title: Дело C-195/07: Искане за преюдициално заключение, направено от Zala Megyei Bíróság (Република Унгария) на 10 април 2007 г. — OTP Bank Rt., Merlin Gerin Zala Kft/Zala Megyei Közigazgatási Hivatal

text:
               9.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/11

         Искане за преюдициално заключение, направено от Zala Megyei Bíróság (Република Унгария) на 10 април 2007 г. — OTP Bank Rt., Merlin Gerin Zala Kft/Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
   (Дело C-195/07)
   (2007/C 129/19)
   Език на производството: унгарски
   Препращаща юрисдикция
   Zala Megyei Bíróság
   Страни в главното производство

      Ищци: OTP Bank Rt., Merlin Gerin Zala Kft.

      Ответник: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
   Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли точка 3, буква a) от глава 4 на приложение X към „Акт за присъединяване“ (1) (Акт относно условията за присъединяване и промените в Договорите — присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република), приложима по силата на член 24 от посочения Акт за присъединяване, който гласи че „Унгария може да прилага до 31 декември 2007 г. включително данъчни намаления за местни предприятия [да се чете: данък върху стопанската дейност] до 2 % от нетните приходи на предприятията, предоставени от местните власти за ограничен срок от време въз основа на членове 6 и 7 от Закон C от 1990 г. за местните данъци […]“, да се тълкува в смисъл че:

                           —

                           става въпрос за временно изключение, съгласно което Унгария може да запази данъка върху стопанската дейност, или

                           —

                           предвиждайки възможност за запазване на данъчните намаления, свързани с данъка върху стопанската дейност, Актът за присъединяване признава (преходното) право на Унгария да запази данъци със същия характер като данъка върху стопанската дейност?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, този съд поставя и следния въпрос:
               С оглед на правилното тълкуване на Шеста директива 77/388/ЕИО (2) на Съвета, кои са критериите, въз основа на които може да се приеме, че определен данък няма характер на данък върху оборота по смисъла на член 33 от Шестата директива?

      (1)  ОВ L 236, стр. 846.

      (2)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело C-338/17: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 7 юни 2017 година — Виржини Мари Габриел Гиго/Фонд „Гарантирани вземания на работниците и служителите“

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/11

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 7 юни 2017 година — Виржини Мари Габриел Гиго/Фонд „Гарантирани вземания на работниците и служителите“
   (Дело C-338/17)
   (2017/C 269/16)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Виржини Мари Габриел Гиго

      Ответник: Фонд „Гарантирани вземания на работниците и служителите“

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли нормите на чл. 151 и чл.153 от Договора за функциониране на Европейския съюз, както и разпоредбите на чл. 3, чл. 4, чл. 11 и чл. 12 от Директива 2008/94/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че допускат една национална разпоредба като чл. 4, ал. 1 от Закона за гарантираните вземания на работниците и служителите при несъстоятелност на работодателя, по силата на която от обхвата на защита за дължими трудови вземания са изключени лицата, чиито правоотношения са прекратени по-рано от установения три месечен срок преди вписване на решението за откриване на производство по несъстоятелност на работодателя.

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос: Следва ли принципът на процесуална автономия на държавите-членки, очертан от принципите на равностойност, ефективност и пропорционалност в контекста на преследваната с чл. 151 и чл. 153 от ДФЕС и Директива 2008/94/ЕО социална цел, да се схващат в смисъл, че допускат като съвместима една национална мярка като разпоредбата на чл. 25 от Закона за гарантираните вземания на работниците и служителите при несъстоятелност на работодателя, по силата на която с изтичане на двумесечен срок от датата на вписване на решението за откриване на производство по несъстоятелност се погасява и правото на предявяване, и правото на получаване гарантирани вземания, доколкото във вътрешното право на държавата съществува разпоредба като чл. 358, ал. 1, т. 3 от Кодекса на труда, по силата на която срокът за предявяване на дължимите трудови вземания е тригодишен, считано от датата на която вземането е следвало да бъде изплатено, а получените извън този срок плащания не се считат за недължимо платени.

               3.

               Следва ли разпоредбата на чл. 20 от Хартата за основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че допуска подобно разграничение от една страна между работниците и служителите с неудовлетворени вземания, чиито правоотношения са прекратени по- рано от установения тримесечен срок преди вписване на решението за откриване на производство по несъстоятелност на работодателя, за сметка на тези, чиито правоотношения са прекратени в установения тримесечен период, и от друга страна — с работниците и служителите, имащи право на закрила за неудовлетворените си вземания при прекратяване на трудовите си правоотношения в тригодишен срок от датата, в която вземането е следвало да бъде изплатено, съобразно нормата на чл. 358, ал. 1, т. 3 от националния Кодекс на труда.

               4.

               Следва ли разпоредбите на чл. 4, във връзка с чл. 3 от Директива 2008/94/ЕО и с принципа на пропорционалност, да се тълкуват в смисъл, че допускат разпоредба като тази на чл. 25 от националния Закон за гарантираните вземания на работниците и служителите при несъстоятелност на работодателя по силата на която, автоматично и без възможност за индивидуална преценка на релевантните обстоятелства с изтичане на двумесечен срок от датата на вписване на решението за откриване на производство по несъстоятелност, се погасява и правото на предявяване и правото на получаване на гарантирани трудови вземания.

      (1)  Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (кодифицирана версия) (Текст от значение за ЕИП)

      OB 2008, L 283, стр. 36


title: Дело C-185/08: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank 's-Gravenhage на 29 април 2008 г. — Latchways plc и Eurosafe Solutions BV/Kedge Safety Systems BV и Consolidated Nederland BV

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/6

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank 's-Gravenhage на 29 април 2008 г. — Latchways plc и Eurosafe Solutions BV/Kedge Safety Systems BV и Consolidated Nederland BV
   (Дело C-185/08)
   (2008/C 197/10)
   Език на производството: нидерландски
   Препращаща юрисдикция
   Rechtbank 's-Gravenhage
   Страни в главното производство

      Ищец: Latchways plc и Eurosafe Solutions BV

      Ответник: Kedge Safety Systems BV и Consolidated Nederland BV
   Преюдициални въпроси

               1.

               Попадат ли анкерните устройства от клас A 1 по смисъла на Европейски стандарт EN 795 (които са предназначени за трайно закрепване на място) изключително в приложното поле на Директива 89/106/EИО (1)?

               2.

               При отрицателен отговор на първия въпрос: Попадат ли тези анкерни устройства — евентуално в качеството им на елемент на лично предпазно средство — в приложното поле на Директива 89/686/ЕИО (2)?

               3.

               При отрицателен отговор на първия и втория въпроси: Трябва ли — предвид Приложение II към Директива 89/686/ЕИО и по-специално точка 3.1.2.2. от него — да бъде преценявано дали дадено лично предпазно средство, което попада в приложното поле на тази директива, в качеството си на такова отговаря на съществените изисквания на тази директива или при това трябва също да се разгледа въпроса дали анкерното устройство — с което се свързва съответното лично предпазно средство — е сигурно при предвидимите условия на употреба по смисъла на Приложение II?

               4.

               Допуска ли общностното право и по-специално Решение 93/465/ЕИО (3) възможност върху анкерно устройство като посоченото в първия въпрос да се поставя маркировка за съответствие „CE“ като доказателство за неговото съответствие с Директива 89/686/ЕИО и/или с Директива 89/106/EИО?

               5.

               При изцяло или отчасти положителен отговор на четвъртия въпрос: коя процедура или кои процедури следва да се съблюдават с оглед определяне на съответствието по отношение на Директива 89/686/ЕИО и/или на Директива 89/106/EИО?

               6.

               Трябва ли по отношение на анкерните устройства по смисъла на първия въпрос Европейски стандарт EN 795 да се счита за общностно право, което е предмет на тълкуване от Съда на Европейските общности?

               7.

               При положителен отговор на шестия въпрос: Трябва ли Европейски стандарт EN 795 да се тълкува в смисъл, че анкерното устройство по смисъла на първия въпрос трябва да бъде изпитвано (от нотифициран орган) при предвидимите условия на употреба (като външна температура, атмосферни условия, остаряване на самото анкерно устройство и/или на материалите, с които то е закрепено, съответно на покривната конструкция)?

               8.

               При положителен отговор на седмия въпрос: Трябва ли изпитването да се провежда съгласно ограниченията при употреба (посочени в инструкциите за употреба)?

      (1)  Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите-членки по отношение на строителните продукти (ОВ 1989 г., L 40, стp. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 3).

      (2)  Директива 89/686/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на личните предпазни средства (ОВ L 399, стp. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 214).

      (3)  Решение 93/465/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 година относно модулите за различните фази на процедурите за оценяване на съответствието и правилата за поставяне и използване на маркировката за съответствие „CE“, които са предназначени за използване в директивите за техническо хармонизиране (ОВ L 220, стp. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 13, стр. 42).


title: Дело T-534/15: Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/18

         Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
   (Дело T-534/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 178/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия) (представители: A. Wulff и U. Hildebrandt, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 12 юни 2015 т. (съединени преписки R 1937/2014-2 и R 1564/2014-2), постановено в производство по възражение между Cyrus Wellness Consulting GmbH и LG Electronics, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда LG Electronics, Inc. да заплати направените от него съдебни разноски, както и разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  ОВ C 371, 9.11.2015 г.


title: Дело C-237/09: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 1 юли 2009 г. — État belge/Nathalie de Fruytier

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/20

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 1 юли 2009 г. — État belge/Nathalie de Fruytier
   (Дело C-237/09)
   2009/C 220/39
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Ищец: Белгийската държава

      Ответник: Nathalie de Fruytier

      Преюдициални въпроси

   Представлява ли извършваната като свободна професия дейност по транспортиране за болници и лаборатории на човешки органи и проби, освободена от данък върху добавената стойност доставка на човешки органи, кръв и кърма, съгласно член 13 А, 1, буква г) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1)?

      (1)  ОВ L 145, стp. 1.


title: Дело F-73/10: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 5 юли 2011 г. — Coedo Suárez/Съвет (Публична служба — Длъжностни лица — Иск за обезщетение за вреди — Мълчалив отказ по искането за обезщетение, последван от изричен отказ по същото искане — Късно подаване на жалба по административен ред срещу мълчаливия отказ — Недопустимост)

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/50

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 5 юли 2011 г. — Coedo Suárez/Съвет
   (Дело F-73/10) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение за вреди - Мълчалив отказ по искането за обезщетение, последван от изричен отказ по същото искане - Късно подаване на жалба по административен ред срещу мълчаливия отказ - Недопустимост)
   2011/C 282/94
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Angel Coedo Suárez (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: K. Zieleśkiewicz и M. Bauer)

      Предмет

   Искане за отмяна на отказа на ответника по искането на жалбоподателя за изплащане на обезщетение и искане за обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като недопустим.

               2.

               Съветът на Европейския съюз понася всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 301, 6.11.2010 г., стр. 63.


title: Дело C-259/07: Иск, предявен на 31 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/22

         Иск, предявен на 31 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
   (Дело C-259/07)
   (2007/C 183/39)
   Език на производството: шведски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Kukovec и K. Nyberg)

      Ответник: Кралство Швеция
   Искания

               —

               да се установи, че като не приело в предвидения за това срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/51/ЕО (1) на Комисията от 7 септември 2005 година за изменение на приложение XX към Директива 2004/17/ЕО (2) и на приложение VIII към Директива 2004/18/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета относно обществените поръчки, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си, произтичащи от посочената Директива,

               —

               да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 31 януари 2006 г.

      (1)  ОВ L 257, стр. 127.

      (2)  ОВ L 134, стр. 1, Специално издание на български език, глава 06, том 08, стр. 3.

      (3)  ОВ L 134, стр. 114, Специално издание на български език, глава 06, том 08, стр. 116.


title: Дело T-151/10: Жалба, подадена на 1 април 2010 г. — Bank Nederlandse Gemeenten NV/Европейска комисия

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/43

         Жалба, подадена на 1 април 2010 г. — Bank Nederlandse Gemeenten NV/Европейска комисия
   (Дело T-151/10)
   2010/C 148/72
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Nederlandse Gemeenten NV (Хага, Нидерландия) (представител: B. Drijber, advocaat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение С(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 г. в частта, в която Комисията приема, че възможността на дружествата за социално жилищно строителство да вземат заеми от Bank Nederlandse Gemeenten NV представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С жалбата се иска частична отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 г. относно държавни помощи E 2/2005 и N 642/2009 (Нидерландия) — съществуваща помощ и специална помощ по проект в полза на дружествата за социално жилищно строителство.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят на първо място изтъква, че спорното решение е несъвместимо с член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото констатацията на Комисията, че отпусканите от жалбоподателя заеми представляват държавни помощи, се основавала на неправилно тълкуване на условието държавата да носи отговорност за съответната помощ.
   На второ място, жалбоподателят поддържа, че спорното решение е несъвместимо с член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото констатацията на Комисията, че отпусканите от жалбоподателя заеми не отговарят на пазарните условия и в този смисъл са преференциални, се основавала на неправилна преценка на фактите.
   На трето място, жалбоподателят се позовава на нарушение на изискването за мотивиране и на принципа на добра администрация, доколкото Комисията приела, че е налице държавна помощ, без да разгледа представените от нидерландските органи данни относно отпусканите от жалбоподателя заеми.


title: Дело C-246/13 P: Жалба, подадена на 2 май 2013 г. от Manutencoop Soc. coop., понастоящем Manutencoop Soc. coop. arl и Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. rl срещу определението, постановено Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/25

         Жалба, подадена на 2 май 2013 г. от Manutencoop Soc. coop., понастоящем Manutencoop Soc. coop. arl и Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. rl срещу определението, постановено Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия
   (Дело C-246/13 P)
   2013/C 207/39
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Manutencoop Soc. coop., понастоящем Manutencoop Soc. coop. r.l. и Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. r.l. (представители: A. Vianello, A. Bortoluzzi и A. Veronese, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени и/или измени Определение на Общия съд (четвърти състав), постановено по дела T-280/00 и T-285/00 на 20 февруари 2013 г. и нотифицирано на 25 февруари 2013 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата се изтъкат две основания.
   На първо място, определението на Общия съд било опорочено от грешка при прилагане на правото във връзка с принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“ относно задължението за мотивиране на решенията на Комисията в областта на държавните помощи. По-специално Общият съд не се съобразил с мотивите на Съда, съгласно които решението на Комисията „трябва да съдържа всички съществени данни, за да бъде приведено в действие от националните органи“. Макар обаче в решението да липсвали основните елементи за неговото привеждане в действие от националните органи, Общият съд не установил никакви недостатъци в метода, възприет от Комисията в оспорваното решение, в резултат от което била налице грешка при прилагане на правото.
   На второ място, определението на Общия съд било опорочено от грешка при прилагане на правото във връзка с принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“ относно разпределянето на тежестта на доказване в съответствие с предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС. Въз основа на установените от Съда принципи, при възстановяването държавата членка, а не следователно отделният получател, трябва във всеки случай поотделно да докаже наличието на предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС. В настоящия случай обаче в оспорваното решение Комисията пропуснала да изясни „подробните правила“ за извършване на такава проверка. Следователно, тъй като не разполага с основните елементи, за да докаже при възстановяването дали предоставените предимства представляват държавни помощи за получателите, Италианската република прехвърлила тежестта на доказване, изисквайки от отделните предприятия — получатели на предоставените под формата на облекчения помощи, да докажат, че въпросните предимства не нарушават конкуренцията, нито пък засягат търговията между държавите членки; в противен случай се презумира, че предоставеното предимство е годно да наруши конкуренцията и да засегне общностната търговия.


title: Дело T-300/15: Определение на Общия съд от 11 януари 2016 г. — Oase/СХВП — Compo France (AlGo) (Марка на Общността — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/45

         Определение на Общия съд от 11 януари 2016 г. — Oase/СХВП — Compo France (AlGo)
   (Дело T-300/15) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 098/59)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Oase GmbH (Hörstel, Германия) (представител: T. Weeg, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: H. Kunz)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Compo France SAS (Roche-Lez-Beaupré, Франция) (представител: J. Meyer, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2015 г. (преписка R 1409/2013-1) относно производство по възражение между Compo France SAS и Oase GmbH

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Oase GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП). Compo France SAS понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г.


title: Дело C-593/10 P: Жалба, подадена на 16 декември 2010 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 30 септември 2010 г. по дело T-85/09: Yassin Abdullah Kadi/Европейска комисия

text:
               5.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 72/9

         Жалба, подадена на 16 декември 2010 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 30 септември 2010 г. по дело T-85/09: Yassin Abdullah Kadi/Европейска комисия
   (Дело C-593/10 P)
   2011/C 72/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop, E. Finnegan и R. Szostak)

      Други страни в производството: Yassin Abdullah Kadi, Европейска комисия, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени решението на Общия съд по дело T-85/09,

               —

               да отхвърли като неоснователно искането на ответника за отмяна на Регламент № 1190/2008 на Комисията (1) в частта, която се отнася до него,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството пред Общия съд и пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба Съветът има за цел да оспори няколко извода на Общия съд. Съветът твърди, че:

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че обжалваният регламент не се ползва от съдебен имунитет,

         При условията на евентуалност Съветът твърди, че:

               —

               Общият съд погрешно е тълкувал и приложил практиката на Съда като е приел, че контролът, който следва да бъде извършен, трябва да бъде „пълен и строг“ и като изисква изпращането на доказателствата в подкрепа на решението на посоченото в списъка лице или образувание, както и на съдилищата на Съюза, за да гарантира спазването на правото на защита на това лице или образувание, и

               —

               Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е взел предвид надлежно създаването на службата на омбудсмана с Резолюция 1904(2009) на Съвета за сигурност на ООН.

      (1)  ОВ L 322, стр. 25


title: Дело C-381/07: Решение на Съда (втори състав) от 6 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables (Замърсяване на акваторията — Директива 2006/11/ЕО — Член 6 — Опасни вещества — Изпускания — Предварително разрешение — Определяне на емисионните норми — Режим на деклариране — Рибовъдни стопанства)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/5

         Решение на Съда (втори състав) от 6 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   (Дело C-381/07) (1)

   (Замърсяване на акваторията - Директива 2006/11/ЕО - Член 6 - Опасни вещества - Изпускания - Предварително разрешение - Определяне на емисионните норми - Режим на деклариране - Рибовъдни стопанства)
   (2008/C 327/07)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS

      Ответник: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   Предмет
   Преюдициално запитване — Conseil d'État — Тълкуване на член 6 от Директива 2006/11/EО на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 година относно замърсяване, причинено от определени опасни вещества, изпуснати във водната околна среда на Общността (ОВ L 64, стр. 52; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 15, стр. 244) — Необходимост от предварително разрешение, определящо емисионните норми, за всяко изпускане във водите, което може да съдържа опасно вещество — Съответствие на национални норми, заменящи предварителното разрешение с обикновен режим на деклариране за рибовъдните стопанства, съчетан обаче с напомняне на приложимите стандарти за качество на околната среда и с право на компетентния административен орган да се противопостави на създаването на стопанството или да наложи специфични за съответното стопанство гранични стойности на изпускане
   Диспозитив
   Член 6 от Директива 2006/11/EО на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 година относно замърсяване, причинено от определени опасни вещества, изпуснати във водната околна среда на Общността, не може да се тълкува в смисъл, че позволява на държавите-членки, след като съгласно този член са приели програми за намаляване на замърсяването на водите, включващи стандарти за качество на околната среда, да въведат по отношение на някои инсталации, които се считат за слабо замърсяващи, режим на деклариране, съчетан с напомняне на тези стандарти и с право на административния орган да се противопостави на създаването на стопанството или да наложи специфични за съответната инсталация гранични стойности за изпускане.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело T-272/09: Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Pineapple Trademarks/СХВП — Dalmau Salmons (KUSTOM)

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/37

         Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Pineapple Trademarks/СХВП — Dalmau Salmons (KUSTOM)
   (Дело T-272/09)
   2009/C 220/79
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Trademarks Pty Ltd (Burleigh Heads, Австралия) (представител: N. Saunders, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Angel Custodio Dalmau Salmons (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 март 2009 г. по преписка R 383/2008-1 и да се върне заявката за марка на Общността на СХВП, за да може последната да продължи процедурата, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KUSTOM“ за стоки от класове 18, 25 и 28

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „CUSTO“ за стоки от класове 18 и 25, регистрирана в Общността

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички оспорени стоки

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка като е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки; нарушение на правото на защита на жалбоподателя, тъй като апелативният състав е направил изводи относно фонетичната и концептуална прилика между разглежданите марки, по които не е дадена възможност на жалбоподателя да представи своите съображения и които не са подкрепени с относими доказателства.


title: Дело C-157/09: Решение на Съда (шести състав) от 1 декември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Член 43 ЕО — Свобода на установяване — Нотариуси — Изискване за гражданство — Член 45 ЕО — Участие в упражняването на публична власт)

text:
               4.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/3

         Решение на Съда (шести състав) от 1 декември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
   (Дело C-157/09) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 43 ЕО - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 45 ЕО - Участие в упражняването на публична власт)
   2012/C 32/04
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и W. Roels)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: D.J.M. de Grave и M.A.M. de Ree)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Словения (представител: T. Mihelič)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 45 ЕО — Достъп до и упражняване на професията на нотариус — Изискване за националност — Участие в упражняването на публична власт

      Диспозитив

               1.

               Като е наложило изискване за гражданство за достъп до професията нотариус, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 43 ЕО.

               2.

               Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Република Словения понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 180, 1.8.2009 г.


title: Дело T-116/14: Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г.  — Bunge Argentina/Съвет

text:
               28.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/33

         Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г. — Bunge Argentina/Съвет
   (Дело T-116/14)
   2014/C 129/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bunge Argentina SA (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: J. Bellis и R. Luff, lawyers)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото засяга жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че институциите са допуснали явна грешка в преценката на фактите, като са заключили, че е имало нарушаване на цените на соята и соевото масло, оправдаващо приложението на член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент (1).

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент, съгласно тълкуването на институциите в настоящия случай, може да не се прилага за внос от член на СТО, тъй като противоречи на Антидъмпинговото споразумение на СТО.

               3.

               Третото правно основание е изведено от твърдението, че при оценката на вредата не са взети предвид фактори, които нарушават причинно-следствената връзка между твърдяната вреда и твърдения дъмпингов внос в нарушение на член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51).


title: Дело T-695/14: Жалба, подадена на 26 септември 2014 г.  — Omega/СХВП (Изображение на картина в черно и бяло)

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/57

         Жалба, подадена на 26 септември 2014 г. — Omega/СХВП (Изображение на картина в черно и бяло)
   (Дело T-695/14)
   2014/C 409/78
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Omega International GmbH (Бад Олдесло, Германия) (представител: J. Becker, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 юли 2014 г. по преписка R 1037/2014-5 и марката, за която е подадена заявка № 1 2 1 74  215, да бъде регистрирана като марка,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, която представлява картина в бяло и черно, за стоки и услуги от класове 3, 5, 32 и 33 — заявка за марка на Общността № 1 2 1 74  215

      Решение на проверителя: отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Знакът може да обозначи стоката за средно заинтересования потребител.


title: Дело T-702/14: Определение на Общия съд от 27 януари 2015 г . — Hamas/Съвет

text:
               16.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/44

         Определение на Общия съд от 27 януари 2015 г. — Hamas/Съвет
   (Дело T-702/14) (1)

   (2015/C 089/53)
   Език на производството: френски
   Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 395, 10.11.2014 г.