title: Дело T-613/17: Иск, предявен на 4 август 2017 г. — La Guirigaña и др./ЕЦБ и ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/40

         Иск, предявен на 4 август 2017 г. — La Guirigaña и др./ЕЦБ и ЕСП
   (Дело T-613/17)
   (2017/C 424/58)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищци: La Guirigaña, S.L. (Мадрид, Испания) и други 7 ищци (представител: J. Díaz-Patón Porras, адвокат)

      Ответници: Европейска централна банка и Единен съвет за преструктуриране

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд да приеме за предявен искът за отговорност на Европейския съюз за действията и бездействията, вменими на Европейската централна банка, и за едновременно подадена жалбата срещу решението на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г., и след извършване на необходимите процесуални действия да постанови решение, с което:

               —

               да обяви имуществената отговорност на Европейския съюз по отношение на ищците;

               —

               да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г., като заличи правните му последици;

               —

               при условията на евентуалност, в случай, че не уважи предходните искания, да присъди на ищците обезщетение в тежест на Единния фонд за преструктуриране.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-705/17: Жалба, подадена на 5 октомври 2017 г. — Temes Rial и др./ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/54

         Жалба, подадена на 5 октомври 2017 г. — Temes Rial и др./ЕСП
   (Дело T-705/17)
   (2017/C 424/78)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Enrique Manuel Temes Rial (Vilagarcía de Arousa, Испания), Jon Nuñes Baracaldo (Erandio Astraburua, Испания), Maria Luisa Muniente Pallas (Мадрид, Испания), Alfonso Velasco Nieto (Мадрид) и Gloria María Zarco Martínez (Guarnizo el Astillero, Испания) (представител: P. Rúa Sobrino, адвокат)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Единния съвет за преструктуриране (SRB/EES/2017/08) и оценката на независимия експерт, на която то се основава в съответствие с член 20, параграф 15 от Регламент 806/2014.

               —

               да обяви незаконосъобразността и неприложимостта на членове 18 и 29 от Регламент (ЕС) № 806/2014.

               —

               за осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-707/17: Иск, предявен на 11 октомври 2017 г. — Euroways/ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/55

         Иск, предявен на 11 октомври 2017 г. — Euroways/ЕСП
   (Дело T-707/17)
   (2017/C 424/79)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Euroways, SL (Hospitalet de Llobregat, Испания) (представители: R. Vallina Hoset и C. Iglesias Megías, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви извъндоговорната отговорност на Единния съвет за преструктуриране и да го осъди да поправи претърпените от Euroways, SL вреди, произтичащи от съвкупността от неговите действия и бездействия, които са лишили ищеца от облигациите и акциите, на които е бил собственик в BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A.;

               —

               да осъди ЕСП да изплати на ищеца обезщетение за претърпените вреди („дължимата сума“);

                           —

                           главно искане за възстановяване на направените инвестиции в размер 543 242,11 EUR в акции на Banco Popular; или

                           —

                           при условията на субсидиарност спрямо предходното, искане за плащането на 44 055,19 EUR;

               —

               да увеличи дължимата сума с компенсаторната лихва, считано от 7 юни 2017 г. до произнасянето на решението по настоящия иск;

               —

               да увеличи дължимата сума със съответните лихви за забава, считано от датата на произнасяне на настоящото решение до пълното изплащане на дължимата сума по определения от ЕЦБ процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта;

               —

               да осъди ЕСП да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дело T-659/17, Vallina Fonseca/ЕСП.


title: Дело T-601/16: Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — Paraskevaidis/Cedefop (Публична служба — Длъжностни лица — Cedefop — Повишаване — Процедура за повишаване за 2015 г. — Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 12 — Членове 44 и 45 от Правилника — Съпоставяне на заслугите — Задължение за мотивиране — Мълчаливо отхвърляне на жалбата по административен ред — Отговорност)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/33

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — Paraskevaidis/Cedefop
   (Дело T-601/16) (1)

   ((Публична служба - Длъжностни лица - Cedefop - Повишаване - Процедура за повишаване за 2015 г. - Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 12 - Членове 44 и 45 от Правилника - Съпоставяне на заслугите - Задължение за мотивиране - Мълчаливо отхвърляне на жалбата по административен ред - Отговорност))
   (2017/C 424/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Georges Paraskevaidis (Одергем, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение (Cedefop) (представители: M. Fuchs, подпомаган от A. Duron, avocat)

      Предмет

   Жалба на основание член 270 ДФЕС, с която се иска от една страна, отмяна на решението на директора на Cedefop от 4 ноември 2015 г. жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 12 в рамките на процедурата за повишаване за 2015 г. и, от друга страна, обезщетение за вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат от това решение.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на директора на Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop) от 4 ноември 2015 г., с което г-н Georges Paraskevaidis не е повишен в степен AD 12 в рамките на процедурата по повишаване за 2015 г.

               2)

               Осъжда Cedefop да изплати на г-н Georges Paraskevaidis сумата от 2 000 EUR като обезщетение за претърпените от него вреди.

               3)

               Отхъврля жалбата в останалата ѝ част.

               4)

               Осъжда Cedefop да понесе съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 296, 16.8.2016 г. (дело, което е образувано първоначално под номер F-31/16 пред Съда на публичната служба на Европейския съюз, а впоследствие, е прехвърлено на 1.9.2016 г. на Общия съд на Европейския съюз).


title: Дело C-537/17: Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 12 септември 2017 г. — Claudia Wegener/Royal Air Maroc SA

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/21

         Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 12 септември 2017 г. — Claudia Wegener/Royal Air Maroc SA
   (Дело C-537/17)
   (2017/C 424/31)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Въззивник: Claudia Wegener

      Въззиваем: Royal Air Maroc SA

      Преюдициален въпрос

   Налице ли е полет по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, когато изпълняваният от въздушния превозвач етап от превоза включва по разписание прекъсвания (междинни кацания) извън територията на Европейската общност, при което се сменя летателното средство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-383/16: Решение на Съда (трети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Vion Livestock BV/Staatssecretaris van Economische Zaken (Преюдициално запитване — Обща организация на пазарите — Защита на животните по време на транспортиране — Възстановявания при износ — Регламент (ЕС) № 817/2010 — Регламент (ЕО) № 1/2005 — Задължение да се поддържа в актуализиран вид копие от дневника за пътуването до пристигането на животните в мястото на първия пункт за разтоварване в третата страна на крайното местоназначение — Връщане на недължимо платени суми)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/9

         Решение на Съда (трети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Vion Livestock BV/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Дело C-383/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща организация на пазарите - Защита на животните по време на транспортиране - Възстановявания при износ - Регламент (ЕС) № 817/2010 - Регламент (ЕО) № 1/2005 - Задължение да се поддържа в актуализиран вид копие от дневника за пътуването до пристигането на животните в мястото на първия пункт за разтоварване в третата страна на крайното местоназначение - Връщане на недължимо платени суми))
   (2017/C 424/12)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vion Livestock BV

      Ответник: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Диспозитив

   Член 7 от Регламент (ЕС) № 817/2010 на Комисията от 16 септември 2010 година относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт, във връзка с член 3, параграфи 1 и 2 и член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 817/2010, както и с точки 3, 7 и 8 от приложение II към Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 година относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 трябва да се тълкува в смисъл, че възстановяванията при износ подлежат на връщане на основание Регламент № 817/2010, когато превозвачът на животни от рода на едрия рогат добитък не е поддържал в актуализиран вид копие от дневника за пътуването, предвиден в приложение II към Регламент № 1/2005, до мястото на първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение.

      (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г.


title: Дело C-563/17: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 25 септември 2017 г. — Associação Peço a Palavra и др./Conselho de Ministros

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/22

         Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 25 септември 2017 г. — Associação Peço a Palavra и др./Conselho de Ministros
   (Дело C-563/17)
   (2017/C 424/32)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Supremo Tribunal Administrativo

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Associação Peço a Palavra, João Carlos Constantino Pereira Osório, Maria Clara Marques Pires Sarmento Franco, Sofia da Silva Santos Arauz и Maria João Galhardas Fitas

      Ответник: Conselho de Ministros

      Други страни: PARPÚBLICA — Participações Públicas, SGPS, SA и TAP, SGPS, SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли правото на Съюза, по-специално членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС и съдържащите се в тях принципи, положение, при което в рамките на процедура по непряка повторна приватизация на дружество с публичен капитал, с предмет на дейност въздушен транспорт, в документите, свързани с тази процедура, е включено изискване за запазване на седалището и действителното управление на това дружество в държавата членка, в което е учредено, като критерий за подбор на намеренията за придобиване от потенциални инвеститори и за избор на оферти за възлагане?

               2)

               Допуска ли правото на Съюза, по-специално членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС и съдържащите се в тях принципи, и по-конкретно принципите за недопускане на дискриминация, пропорционалност и необходимост, положение, при което в рамките на процедура по непряка повторна приватизация на капитала на дружество, в документите, свързани с тази процедура, е включено изискване за изпълнение на задължение за публична услуга от страна на образуванието купувач като критерий за подбор на намеренията за придобиване от потенциални инвеститори и за избор на оферти за възлагане?

               3)

               Допуска ли правото на Съюза, по-специално членове 56 ДФЕС и 57 ДФЕС и съдържащите се в тях принципи положение, при което в рамките на процедура по непряка повторна приватизация на капитала на дружеството в документите, свързани с тази процедура, е включено изискване за запазване и разработване на съществуващия национален хъб от страна на образуванието купувач като критерий за подбор на намеренията за придобиване от потенциални инвеститори и за избор на оферти за възлагане?

               4)

               Следва ли осъществяваната дейност от дружеството, чийто капитал е предмет на процедура по повторна приватизация, да се разглежда като услуга, предоставяна на вътрешния пазар, регулирана от разпоредбите на Директива 2006/123/ЕО (1), доколкото е налице изключението по член 2, параграф 2, буква г) от посочената директива във връзка с услугите в областта на транспорта и вследствие на това подчинена ли е посочената процедура на Директивата?

               5)

               При отрицателен отговор на въпрос 4), допуска ли разпоредбата на членове 16 и 17 от посочената директива положение, при което в рамките на процедура по непряка повторна приватизация на капитала на дружеството в документите, свързани с тази процедура, е включено изискване за изпълнение на задължение за публична услуга от страна на образуванието купувач като критерий за подбор на намеренията за придобиване от потенциални инвеститори и за избор на оферти за възлагане?

               6)

               При положителен отговор на въпрос 4), допуска ли разпоредбата на членове 16 и 17 от посочената директива положение, при което в рамките на процедура по непряка повторна приватизация на капитала на дружеството в документите, свързани с тази процедура, е включено изискване за запазване и развитие на съществуващия национален хъб от страна на образуванието купувач като критерий за подбор на намеренията за придобиване от потенциални инвеститори и за избор на оферти за възлагане?

      (1)  Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар, ОВ 2006, L 376, стр. 36


title: Дело T-718/17: Жалба, подадена на 19 октомври 2017 г. — Италия/Комисия

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/55

         Жалба, подадена на 19 октомври 2017 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-718/17)
   (2017/C 424/80)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени обявление за общи конкурси — Администратори и асистенти в сградния сектор — EPSO/AD/342/17 (AD 6) — Инженери в областта на управлението на сгради (включително инженери — специалисти по екологичните характеристики на сградите, и сервизни инженери) — EPSO/AST/141/17 (AST 3) — Профил 1: Координатори/техници при строежа на сгради — Профил 2: Координатори/техници по климатизационни системи, електромеханика и електроинженерство — Профил 3: Асистенти в областта на безопасността на работната среда/безопасността на сградите, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз от 27 юли 2017 г., брой C 242 A;

               —

               Да осъди Комисията да понесе съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи съвпадат с изтъкнатите по дело T-695/17, Италианска република/Комисия.


title: Дело T-640/17: Жалба, подадена на 20 септември 2017 г. — Escriba Serra и др./Комисия и ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/40

         Жалба, подадена на 20 септември 2017 г. — Escriba Serra и др./Комисия и ЕСП
   (Дело T-640/17)
   (2017/C 424/59)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Juan Escriba Serra (Girona, Испания) и други 7 жалбоподатели (представители: R. Vallina Hoset и C. Iglesias Megías, адвокати)

      Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

               —

               Жалбоподателите искат от Общия съд:

                           —

                           да отмени (обезсили) частично Решение SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г., с което е одобрена процедурата за преструктуриране по отношение на институцията Banco Popular Español, S.A., доколкото с него се разпорежда конвертирането и обезценяването на подчинените облигации на Banco Popular; и

                           —

                           да отмени частично Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A., доколкото с него се разпорежда конвертирането на подчинените облигации на Banco Popular.

               —

               При условията на евентуалност:

                           —

                           да отмени изцяло Решение SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г., с което е одобрена процедурата за преструктуриране по отношение на институцията Banco Popular Español, S.A.; и

                           —

                           да отмени изцяло Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A.

               —

               Ако е необходимо, в съответствие с член 277 ДФЕС да обяви за неприложими членове 15, 18, 20, 21, 22 и/или член 24 от Регламент 806/2014; и

               —

               да осъди Комисията и ЕСП да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело C-425/16: Решение на Съда (девети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Hansruedi Raimund/Michaela Aigner (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Марка на Европейския съюз — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 96, буква a) — Иск за нарушение на права — Член 99, параграф 1 — Презумпция за действителност — Член 100 — Насрещен иск за обявяване на недействителност — Връзка между иск за нарушение и насрещен иск за обявяване на недействителност — Процесуална автономия)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/10

         Решение на Съда (девети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Hansruedi Raimund/Michaela Aigner
   (Дело C-425/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 96, буква a) - Иск за нарушение на права - Член 99, параграф 1 - Презумпция за действителност - Член 100 - Насрещен иск за обявяване на недействителност - Връзка между иск за нарушение и насрещен иск за обявяване на недействителност - Процесуална автономия))
   (2017/C 424/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberster Gerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Hansruedi Raimund

      Ответник: Michaela Aigner

      Диспозитив

               1)

               Член 99, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че искът за установяване на нарушение на права, предявен пред съд за марките на Европейския съюз съгласно член 96, буква а) от този регламент, не може да бъде отхвърлен поради абсолютно основание за недействителност като предвиденото в член 52, параграф 1, буква б) от посочения регламент, без този съд да е уважил насрещния иск за обявяване на недействителност, който ответникът по иска за установяване на нарушение на права е предявил въз основа на член 100, параграф 1 от посочения регламент, позовавайки се на същото основание за недействителност.

               2)

               Разпоредбите на Регламент № 207/2009 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат съд за марките на Европейския съюз да може да отхвърли иск за установяване на нарушение на права по смисъла на член 96, буква а) от този регламент поради абсолютно основание за недействителност като предвиденото в член 52, параграф 1, буква б) от посочения регламент, въпреки че решението по насрещния иск за обявяване на недействителност, предявен съгласно член 100, параграф 1 от същия регламент въз основа на същото основание за недействителност, не е станало окончателно.

      (1)  ОВ C 402, 31.10.2016 г.


title: Дело T-643/17: Жалба, подадена на 21 септември 2017 г. — Euroways/Комисия и ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/41

         Жалба, подадена на 21 септември 2017 г. — Euroways/Комисия и ЕСП
   (Дело T-643/17)
   (2017/C 424/60)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Euroways, SL (Hospitalet de Llobregat, Испания) (представители: R. Vallina Hoset и C. Iglesias Megías, адвокати)

      Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г., с което е одобрена процедурата за преструктуриране по отношение на институцията Banco Popular Español, S.A.;

               —

               да отмени Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A.;

               —

               да обяви за неприложими членове 15, 18, 20, 21, 22 и/или член 24 от Регламент 806/2014, в съответствие с член 277 ДФЕС; и

               —

               да осъди ЕСП и Комисията да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-706/16 P: Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — HB/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2014 г. — Съпоставяне на заслугите — Дискриминация, основана на пола — Грешка при прилагане на правото)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/33

         Решение на Общия съд от 26 октомври 2017 г. — HB/Комисия
   (Дело T-706/16 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2014 г. - Съпоставяне на заслугите - Дискриминация, основана на пола - Грешка при прилагане на правото))
   (2017/C 424/48)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: HB (представители: S. Orlandi и T. Martin, адвокати)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 21 юли 2016 г., HB/Комисия (F-125/15, EU:F:2016:164)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               HB понася освен собствените си съдебни разноски и тези, направени от Европейската комисия в настоящото производство.

               3)

               Съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство, остават разпределени в съответствие с точки 2 и 3 от диспозитива на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 21 юли 2016 г., HB/Комисия (F-125/15).

      (1)  ОВ C 454, 5.12.2016 г.


title: Дело C-522/16: Решение на Съда (трети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — А/Staatssecretaris van Financiën (Преюдициално запитване — Митнически съюз и Обща митническа тарифа — Регламент (ЕИО) № 2913/92 — Член 201, параграф 3, втора алинея и член 221, параграфи 3 и 4 — Регламент (ЕИО) № 2777/75 — Регламент (ЕО) № 1484/95 — Допълнителни мита при внос — Изкуствена структура, целяща избягване на дължимите допълнителни мита — Невярна информация въз основа на митническа декларация — Лица, които могат да носят отговорност за митническото задължение — Давностен срок)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/11

         Решение на Съда (трети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — А/Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-522/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Регламент (ЕИО) № 2913/92 - Член 201, параграф 3, втора алинея и член 221, параграфи 3 и 4 - Регламент (ЕИО) № 2777/75 - Регламент (ЕО) № 1484/95 - Допълнителни мита при внос - Изкуствена структура, целяща избягване на дължимите допълнителни мита - Невярна информация въз основа на митническа декларация - Лица, които могат да носят отговорност за митническото задължение - Давностен срок))
   (2017/C 424/15)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: А

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Диспозитив

               1)

               При обстоятелства като разглежданите в главното производство член 201, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 г., трябва да се тълкува в смисъл, че документите, чието представяне се изисква по член 3, параграф 2 от Регламент (EО) № 1484/95 на Комисията от 28 юни 1995 година относно определяне на подробни правила за прилагане на системата на допълнителни вносни мита и относно фиксиране на допълнителни вносни мита в секторите птиче месо и яйца и за яйчен албумин, и за отмяна на Регламент № 163/67/EИО, изменен с Регламент (ЕО) № 684/1999 на Комисията от 29 март 1999 г., представляват информация, необходима за попълване на митническата декларация по смисъла на тази разпоредба.

               2)

               Член 201, параграф 3, втора алинея от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 2700/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „длъжник“ по митническо задължение по смисъла на тази разпоредба включва физическо лице, което активно и съзнателно е участвало в планирането и изкуственото изграждане на структура от търговски сделки като разглежданата в главното производство, която води до намаляване на размера на дължимите по закон вносни мита, макар то самото да не е представило невярната информация, въз основа на която е попълнена митническата декларация, когато от обстоятелствата е видно, че това лице е знаело или според обстоятелствата е трябвало да знае, че сделките, до които се отнася тази структура, са извършени не в рамките на обичайните търговски сделки, а единствено с цел злоупотреба с предимствата, предвидени в правото на Съюза. Обстоятелството, че посоченото лице планира и изкуствено изгражда тази структура, след като специалисти в областта на митническото право са потвърдили нейната законност, е без значение в това отношение.

               3)

               Член 221, параграф 4 от Регламент № 2913/92, изменен с Регламент № 2700/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство фактът, че вносното митническо задължение възниква съгласно член 201, параграф 1 от него при допускане за свободно обращение на стоките, подлежащи на облагане с вносни сборове, не може сам по себе си да изключи възможността длъжникът да бъде уведомен за размера на дължимите за тези стоки вносни мита след изтичането на срока, предвиден в член 221, параграф 3 от този регламент, изменен.

      (1)  ОВ C 86, 20.3.2017 г.


title: Дело T-659/17: Иск, предявен на 28 септември 2017 г. — Vallina Fonseca/ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/42

         Иск, предявен на 28 септември 2017 г. — Vallina Fonseca/ЕСП
   (Дело T-659/17)
   (2017/C 424/61)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: José Antonio Vallina Fonseca (Мадрид, Испания) (представители: R. Vallina Hoset и A. Sellés Marco, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви извъндоговорната отговорност на Единния съвет за преструктуриране и да го осъди да поправи претърпените от г-н D. José Antonio Vallina Fonseca вреди, произтичащи от съвкупността от неговите действия и бездействия, които са лишили ищецът от облигациите и акциите, на които същият е бил собственик в BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A.;

               —

               да осъди ЕСП да заплати сумата от 50 000 EUR на ищеца за поправяне на претърпените вреди („дължимата сума“);

               —

               да увеличи дължимата сума с компенсаторната лихва, считано от 7 юни 2017 г. до произнасянето на решението по настоящия иск;

               —

               да увеличи дължимата сума със съответните лихви за забава, считано от датата на произнасяне на настоящото решение до пълното изплащане на дължимата сума по определения от ЕЦБ процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага четири основания.

               1.

               Първо основание, изведено от това, че Решение SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г. във връзка с приемането на процедура за преструктуриране относно институцията Banco Popular Español, S.A., нарушава принципа nemo auditur turpitudinem opropiam allegans, както и член 88 от Регламент 806/2014, доколкото представлява увреждащ акт за Banco Popular и нейните акционери, приет в отговор на криза, която самият ЕСП е предизвикал.

               2.

               Второ основание, изведено от това, че с приемането на решението за преструктуриране ЕСП е нарушил задължението за полагане на грижа, принципа на добра администрация, член 296 ДФЕС, принципа на недопускане на произвол и принципа nemo auditur turpitudinem suam allegans.

               3.

               Трето основание, изведено от нарушението на членове 17 и 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото ищецът е бил принуден да се откаже от собствеността си, без да е бил изслушан нито предварително, нито впоследствие.

               4.

               Четвърто основание, изведено от това, че ЕСП е нарушил член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 54 от Договора за Европейския съюз, доколкото ищецът е бил лишен от собствеността си, въпреки че са съществували други по-малко ограничителни мерки.


title: Дело T-721/17: Жалба, подадена на 17 октомври 2017 г. — Topor-Gilka /Съвет

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/56

         Жалба, подадена на 17 октомври 2017 г. — Topor-Gilka /Съвет
   (Дело T-721/17)
   (2017/C 424/81)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Topor-Gilka (Москва, Русия) (представител: N. Meyer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Съвета (ОВППС) 2017/1418 (1) от 4 август 2017 г.;

               —

               при условията на евентуалност да отмени Решение на Съвета (ОВППС) 2017/1418 в частта му, с която жалбоподателят е включен в списъка на лицата и организациите по член 1 от Решението, както и

               —

               на основание на член 68, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд да съедини за общо разглеждане производството по това дело с производството по паралелното дело на OOO „VO Technopromexport“.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: допускане на редица явни грешки в преценката

                           —

                           Позоваване на Регламент (EС) № 1351/2014 (2) на Съвета.
                           Този регламент се прилагал към различен кръг от лица, в който не попадал жалбоподателят, поради което не бил подходящ да послужи като обосноваване на включването на жалбоподателя в оспорвания списък.

                           —

                           Твърдение за нарушение на договора
                           Съветът обосновава решението си да включи жалбоподателя в оспорвания списък по-специално с мотива, че той провел преговорите за сключването на договор със „Siemens Gas Turbine Technology“ OOO, що се отнася до първоначалния договор за доставка, чиито разпоредби впоследствие са нарушени. Въз основа на руското право следва да се прецени дали в действителност е нарушен договорът. Страните по договора за доставка следвало да сезират Московския арбитражен съд. Преди този арбитражен съд да се е произнесъл по делото, твърдението за нарушение на договора не представлявало достатъчно сигурна фактическа основа и не било подходящо, за да може с него да се обоснове на Решение 2017/1418 (ОВППС).

                           —

                           Превоз на газови турбини до Кримския полуостров
                           Жалбоподателят е упрекван, че е отговорен за по-нататъшния превоз на газови турбини до Кримския полуостров. Публикуваните репортажи в пресата не били еднозначни и се основавали на анонимни източници. Компетентните органи на Съюза имали задължението да проверят убедителността на изложените основания, а засегнатите предприятия нямали задължение да представят отрицателни доказателства относно неубедителността на тези основания.

                           —

                           Нарушение на основните принципи на международното хуманитарно право
                           От гледна точка на разпоредбите на международното публично право Русия била длъжна да възстанови и поддържа обществения ред на Кримския полуостров, част от който обществен ред понастоящем е и сигурността и непрекъснатостта на енергийните доставки. В мотивите на Решение 2017/1418 (ОВППС) е взета предвид хуманитарната необходимост от подобни енергийни доставки също в толкова минимална степен, както и правилата на международното хуманитарно право.

               2.

               Второ основание: нарушение на задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС
               С Решение 2017/1418 се нарушавало задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС. Изложените мотиви в точка 160 и сл. от приложението към Решението били неясни и недостатъчно подробни. В тях не се посочвали конкретните причини, поради които Съветът в хода на своята преценка приел, че следвало да приложи ограничителните мерки спрямо жалбоподателя и по този начин като цяло не се удовлетворявали изискванията на задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС.

               3.

               Трето основание: нарушаване на правото на защита и на ефективна съдебна защита
               Тъй като Съветът не се съобразил със задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС, той нарушил и правото на жалбоподателя на защита, както и неговото право на ефективна съдебна защита, тъй като жалбоподателят нямал възможност да формулира възможно най-добрата защитна теза, без да е уведомен за съществените причини, поради които бил включен в оспорвания списък.

      (1)  Решение (ОВППС) 2017/1418 на Съвета от 4 август 2017 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 203I, 2017 г., стр. 5).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1351/2014 на Съвета от 18 декември 2014 година за изменение на Регламент (ЕС) № 692/2014 относно ограничителни мерки в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол (ОВ L 365, 2014 г., стр. 46).


title: Дело C-556/16: Решение на Съда (девети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Lutz GmbH/Hauptzollamt Hannover (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) № 2658/87 — Митнически съюз — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Тарифни позиции — Подпозиция 6212 20 00 (Колан-гащи) — Обяснителни бележки към Комбинираната номенклатура — Обяснителни бележки към Хармонизираната система)

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/12

         Решение на Съда (девети състав) от 19 октомври 2017 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Lutz GmbH/Hauptzollamt Hannover
   (Дело C-556/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) № 2658/87 - Митнически съюз - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Тарифни позиции - Подпозиция 6212 20 00 (Колан-гащи) - Обяснителни бележки към Комбинираната номенклатура - Обяснителни бележки към Хармонизираната система))
   (2017/C 424/16)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lutz GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Hannover

      Диспозитив

   Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент за изпълнение (ЕС) № 927/2012 на Комисията от 9 октомври 2012 г., трябва да се тълкува в смисъл, че гащи, които се характеризират с намалена хоризонтална еластичност, но не съдържат добавени в хоризонтална посока нееластични компоненти, може да бъдат класирани в подпозиция 6212 20 00 от Комбинираната номенклатура, ако чрез проверка се установи, че имат силно намалена хоризонтална еластичност, за да поддържат човешкото тяло с цел постигане на ефект на изтъняване на фигурата.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело T-660/17: Жалба, подадена на 28 септември 2017 г. — Miralla Inversiones/Комисия и ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/42

         Жалба, подадена на 28 септември 2017 г. — Miralla Inversiones/Комисия и ЕСП
   (Дело T-660/17)
   (2017/C 424/62)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Miralla Inversiones, S.L. (Мадрид, Испания) (представители: R. Vallina Hoset и A. Lois Perreau de Pinninck, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г., с което се одобрява план за преструктуриране на Banco Popular Español, S.A.;

               —

               да отмени Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 година за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español S.A;

               —

               да обяви за неприложими членове 15, 18, 20, 21, 22 и/или член 24 от Регламент 806/2014, в съответствие с член 277 ДФЕС; и

               —

               да осъди ЕСП и Комисията да заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-722/17: Жалба, подадена на 17 октомври 2017 г. — WO Technopromexport/Съвет

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/57

         Жалба, подадена на 17 октомври 2017 г. — WO Technopromexport/Съвет
   (Дело T-722/17)
   (2017/C 424/82)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: OOO WO Technopromexport (Москва, Русия) (представител: N. Meyer, Rechtsanwalt)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени обжалваното Решение (ОВППС) 2017/1418 (1) на Съвета от 4 август 2017 г.,

               —

               При условията на евентуалност, във всеки случай да отмени обжалваното Решение (ОВППС) 2017/1418 на Съвета, в частта му, в която жалбоподателят е включен под № 39 в списъка с лицата и организациите по член 1 от това решение, както и

               —

               Да обедини настоящото производство с паралелното производство на г-н Topor-Gilka съгласно член 68, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: Няколко очевидни грешки в преценката

                           —

                           Позоваване на Регламент № 1351/2014 (2) на Съвета.
                           Този регламент засягал друг кръг от лица, различен от този на жалбоподателя, и поради това не можел да служи като основание за включване на жалбоподателя в спорния списък.

                           —

                           Твърдение за неизпълнение на договорни задължения
                           Съветът обосновавал решението да добави жалбоподателя в спорния списък по-специално с обстоятелството, че в Крим са били доставени газови турбини, при което са били нарушени разпоредбите на първоначалния договор за доставка със Siemens Gas Turbine Technology OOO. Преценката дали действително е налице неизпълнение на договорни задължения следвало да се извърши съгласно руското право. Страните по договора за доставка е трябвало да сезират Московския арбитражен съд. Преди този арбитражен съд да се произнесе, твърдението, че е налице неизпълнение на договорни задължения представлявало недостатъчно сигурно фактическо обстоятелство и поради това не можело да служи за основание на Решение (ОВППС) 2017/1418.

                           —

                           Транспортиране на газови турбини в Крим
                           Жалбоподателят се упреква в това, че е доставил газови турбини в Крим. Публикуваните прессъобщения не били еднозначни и се позовавали на анонимни източници. Компетентният орган на Съюза трябвало да докаже убедителността на посочените основания, а не засегнатото предприятие да доказва отрицателния факт, че тези основания не са убедителни.

                           —

                           Нарушение на принципите на международното хуманитарно право
                           Русия била длъжна да възстанови и запази обществения ред в Крим, към който понастоящем спадало и сигурното и непрекъснато енергоснабдяване. Нито хуманитарната нужда от подобно енергоснабдяване, нито правилата на международното хуманитарно право, били взети предвид в мотивите на Решение (ОВППС) 2017/1418.

               2.

               Второ основание: Нарушение на изискването за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС
               Решение 2017/1418 нарушавало изискването за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС. Посочените в началото на решението в точка 39 мотиви като цяло били неопределени и недостатъчно подробни. Те не отразявали конкретните основания, поради които в рамките на своята свобода на преценка Съветът е решил да приложи ограничителните мерки спрямо жалбоподателя, и следователно като цяло не отговаряли на изискванията, свързани със задължението за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС.

               3.

               Трето основание: Нарушение на правото на защита и на ефективна правна защита
               Като не е спазил изискването за мотивиране по член 296, параграф 2 ДФЕС, Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на защита и на ефективна правна защита, тъй като поради непознаване на съществените основания за включването му в спорния списък, жалбоподателят не можел да формулира защитата си по най-добрия възможен начин.

      (1)  Решение (ОВППС) 2017/1418 на Съвета от 4 август 2017 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 203I, 2017 г., стр. 5).

      (2)  Регламент (ЕС) № 1351/2014 на Съвета от 18 декември 2014 година за изменение на Регламент (ЕС) № 692/2014 относно ограничителни мерки в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол (ОВ L 365, 2014 г., стр. 46).


title: Дело T-661/17: Иск, предявен на 29 септември 2017 г. — Fundación Agustín de Betancourt/ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/43

         Иск, предявен на 29 септември 2017 г. — Fundación Agustín de Betancourt/ЕСП
   (Дело T-661/17)
   (2017/C 424/63)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Fundación Agustín de Betancourt (Мадрид, Испания) (представител: I. Salama Salama, адвокат)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да обяви за нищожно Решение JUR/EES/2017/08 от 7 юни 2017 г. на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП), с което той е решил да приеме схема за преструктуриране относно Banco Popular Español, S.A.;

               —

               в съответствие с член 340, параграф 2 ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз да осъди Единния съвет за преструктуриране да обезщети ищеца за претърпените вреди, чийто конкретен размер ще бъде определен след представяне на цялата поискана информация и по-специално на междинния доклад на Deloitte и докладите на независимите експерти в съответствие с Регламент (ЕС) 806/2014, до които молим за достъп;

               —

               в съответствие с членове 133 и 134 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-243/17: Определение на Общия съд от 18 октомври 2017 г. — Ecolab Deutschland и Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/59

         Определение на Общия съд от 18 октомври 2017 г. — Ecolab Deutschland и Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA
   (Дело T-243/17) (1)

   (2017/C 424/83)
   Език на производството: английски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 221, 10.7.2017 г.


title: Дело T-662/17: Иск, предявен на 28 септември 2017 г. — Link Flexible и др./ЕСП

text:
               11.12.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 424/44

         Иск, предявен на 28 септември 2017 г. — Link Flexible и др./ЕСП
   (Дело T-662/17)
   (2017/C 424/64)
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищци: Link Flexible Sicav, SA (Мадрид, Испания) и други 20 ищци (представители: M. Romero Rey и I. Salama Salama, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да обяви за нищожно Решение JUR/EES/2017/08 от 7 юни 2017 г. на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП), с което той е решил да приеме схема за преструктуриране относно Banco Popular Español, S.A.;

               —

               в съответствие с член 340, параграф 2 ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз да осъди Единния съвет за преструктуриране да обезщети ищците за претърпените вреди, чийто конкретен размер ще бъде определен след представяне на цялата поискана информация и по-специално на междинния доклад на Deloitte и докладите на независимите експерти в съответствие с Регламент (ЕС) 806/2014, до които молим за достъп;

               —

               в съответствие с членове 133 и 134 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Решение на Съда от 27 ноември 2017 година по дело E-12/16 — Marine Harvest ASA с подкрепата на Федерацията на норвежките индустрии (Norsk Industri) срещу Надзорния орган на ЕАСТ с подкрепата на Кралство Норвегия (Иск за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Държавна помощ — Риба и други морски продукти — Материално приложно поле на Споразумението за ЕИП — Протокол 9 — Правомощия за наблюдение)

text:
               5.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 119/9

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 27 ноември 2017 година
   по дело E-12/16
   Marine Harvest ASA с подкрепата на Федерацията на норвежките индустрии (Norsk Industri) срещу Надзорния орган на ЕАСТ с подкрепата на Кралство Норвегия

      (Иск за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ — Държавна помощ — Риба и други морски продукти — Материално приложно поле на Споразумението за ЕИП — Протокол 9 — Правомощия за наблюдение)

   (2018/C 119/10)
   По дело E-12/16, Marine Harvest ASA с подкрепата на Федерацията на норвежките индустрии (Norsk Industri) срещу Надзорния орган на ЕАСТ с подкрепата на Кралство Норвегия — ИСК за отмяна на Решение на Надзорния орган на ЕАСТ от 27 юли 2016 г. по дело на Европейския надзорен орган № 79116, както и за обявяване, че Надзорният орган на ЕАСТ има правомощията и задължението да извършва наблюдение на държавната помощ в сектора на рибарството, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови решение на 27 ноември 2017 г., чийто диспозитив е, както следва:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Отхвърля иска като неоснователен.

               2.

               Осъжда Marine Harvest ASA да понесе собствените си разноски и разноските на Надзорния орган на ЕАСТ.

               3.

               Осъжда встъпилите страни да понесат направените от тях съдебни разноски.


title: Решение на Съда от 27 ноември 2017 година по дело E-19/16 — Thorbjørn Selstad Thue с подкрепата на Федерацията на норвежката полиция (Politiets Fellesforbund) срещу Правителството на Норвегия (Директива 2003/88/ЕО — Защита на безопасността и здравето на работниците — Работно време — Пътуване до и/или от място, различно от постоянното или обичайното място на работника)

text:
               5.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 119/10

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 27 ноември 2017 година
   по дело E-19/16
   Thorbjørn Selstad Thue с подкрепата на Федерацията на норвежката полиция (Politiets Fellesforbund) срещу Правителството на Норвегия

      (Директива 2003/88/ЕО — Защита на безопасността и здравето на работниците — Работно време — Пътуване до и/или от място, различно от постоянното или обичайното място на работника)

   (2018/C 119/11)
   По дело E-19/16, Thorbjørn Selstad Thue с подкрепата на Федерацията на норвежката полиция (Politiets Fellesforbund) срещу Правителството на Норвегия — МОЛБА до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, подадена от Върховния съд на Норвегия (Norges Høyesterett), относно тълкуването на член 2 от Директива № 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно някои аспекти на организацията на работното време, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Ása Ólafsdóttir (ad hoc), съдии, постанови решение на 27 ноември 2017 г., чийто диспозитив е, както следва:

               1.

               Необходимото време, прекарано в пътуване, извън нормалното работно време, от работник, какъвто е жалбоподателят, до и/или от място, различно от постоянното или обичайното място на работника, за да изпълни професионалната си дейност или задължения на това друго място, както се изисква от работодателя му, представлява „работно време“ по смисъла на член 2 от Директива 2003/88/ЕО.

               2.

               Интензитет не се изисква оценка на количеството работа, извършена по време на пътуване.

               3.

               Честотата на такива пътувания е без значение, освен ако става въпрос за прехвърляне на мястото на работа на работника на ново постоянно или обичайно място.


               5.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 119/11

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Borgarting lagmannsrett, с дата 23 ноември 2017 г. по делото на Nye Kystlink AS срещу Color Group AS и Color Line AS
   (Дело E-10/17)
   (2018/C 119/12)
   С писмо от 23 ноември 2017 г. към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Borgarting lagmannsrett (Апелативния съд на Borgarting), която бе получена в деловодството на Съда на 24 ноември 2017 г., за консултативно становище по делото на Nye Kystlink AS срещу Color Group AS и Color Line AS по следните въпроси:

               1.

               Произтича ли от заложения в правото на ЕИП принцип на еквивалентност, че национална правна норма относно давността, която определя отделен едногодишен давностен срок за предявяване на иск за обезщетение за вреди, произтичащи от престъпление, което е установено с влязла в сила присъда, трябва да се прилага по съответен начин във връзка с иск за обезщетение за вреди за нарушение на членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП, което е установено с окончателно решение на Надзорния орган за налагане на глоба?

               2.

               Заложеният в правото на ЕИП принцип на ефективност ограничава ли правото на държавите от ЕИП да прилагат тригодишен давностен срок за предявяване на иск за обезщетение за вреди за нарушение на членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП, когато този давностен срок е съчетан със задължение за разследване от страна на пострадалото лице, което би могло да доведе изтичане на давностния срок, преди Надзорният орган да е взел решение по дело за нарушение на членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП въз основа на жалба, подадена от пострадалото лице?

               3.

               На кои елементи следва да се придаде тежест, когато се преценява дали прилагането на националния давностен срок, посочен във въпрос 2, е съвместимо със заложения в правото на ЕИП принцип на ефективност при дела в областта на конкуренцията от подобно естество и обхват като настоящото дело?


title: Дело C-304/16: Решение на Съда (първи състав) от 7 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) 2015/751 — Обменни такси за платежни операции, свързани с карти — Член 1, параграф 5 — Приравняване на тристранна платежна картова схема на четиристранна платежна картова схема — Условия — Издаване от тристранна платежна картова схема на платежни инструменти, свързани с карта „с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки или чрез посредник“ — Член 2, точка 18 — Понятие за „тристранна платежна картова схема“ — Валидност)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/2

         Решение на Съда (първи състав) от 7 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (Дело C-304/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕС) 2015/751 - Обменни такси за платежни операции, свързани с карти - Член 1, параграф 5 - Приравняване на тристранна платежна картова схема на четиристранна платежна картова схема - Условия - Издаване от тристранна платежна картова схема на платежни инструменти, свързани с карта „с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки или чрез посредник“ - Член 2, точка 18 - Понятие за „тристранна платежна картова схема“ - Валидност))
   (2018/C 123/02)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Queen, по искане на: American Express Co.

      Ответник: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

      в присъствието на: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

      Диспозитив

               1)

               Член 1, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2015/751 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2015 година относно обменните такси за платежни операции, свързани с карти, трябва да се тълкува в смисъл, че в рамките на споразумение между партньор в рамките на сътрудничество на различни марки или посредник, от една страна, и тристранна платежна картова схема, от друга страна, не е необходимо партньорът в рамките на сътрудничеството на различни марки или посредникът да действа в качеството на издател по смисъла на член 2, точка 2 от посочения регламент, за да се разглежда посочената схема като издател на платежни инструменти, свързани с карти, с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки или посредством посредник, и следователно да се счита за четиристранна платежна картова схема по смисъла на първата от посочените разпоредби.

               2)

               При анализа на втория преюдициален въпрос не се установяват обстоятелства, които са от естество да засегнат валидността на член 1, параграф 5 и на член 2, точка 18 от Регламент 2015/751.

      (1)  ОВ C 270, 25.7.2016 г.


title: Дело C-17/18: Преюдициално запитване от Tribunalul Mureş (Румъния), постъпило на 9 януари 2018 г. — Наказателно производство срещу Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/11

         Преюдициално запитване от Tribunalul Mureş (Румъния), постъпило на 9 януари 2018 г. — Наказателно производство срещу Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA
   (Дело C-17/18)
   (2018/C 123/16)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Mureş

      Страни в главното производство

   Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли прехвърляне по смисъла на член 19 и на член 29 от Директива 2006/112/ЕО (1) сключването на договор, с който едно дружество отдава под наем на друго дружество недвижим имот, в който преди това е извършвана дейност по обществено хранене в ресторант, заедно с дълготрайните активи и инвентара, като дружеството наемател продължава същата дейност по обществено хранене в ресторант с използваното дотогава наименование?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, представлява ли описаната сделка услуга, която се квалифицира като отдаване под наем на недвижим имот по смисъла на член 136, първа алинея, буква л) от Директивата за ДДС, или комплексна услуга, която не се квалифицира като отдаване под наем на недвижим имот и която по силата на закона е облагаема?

      (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в OB L 74, 2011 г., стр. 3, OB L 249, 2012 г., стр. 15 и ОВ L 323, 2015 г., стр. 31.


title: Дело T-118/16: Решение на Общия съд от 20 февруари 2018 г. — Deutsche Post/EUIPO — bpost (BEPOST) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „BEPOST“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „ePost“ и по-ранна словна национална марка „POST“ — Нерегистрирана марка или знак, използван в процеса на търговия „POST“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] — Член 8, параграф 4 от Регламент 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент 2017/1001) — Липса на увреждане на репутацията и липса на размиване — Член 8, параграф 5 от Регламент №° 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001) — Доказателства, представени за първи път пред Общия съд)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/16

         Решение на Общия съд от 20 февруари 2018 г. — Deutsche Post/EUIPO — bpost (BEPOST)
   (Дело T-118/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „BEPOST“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „ePost“ и по-ранна словна национална марка „POST“ - Нерегистрирана марка или знак, използван в процеса на търговия „POST“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001] - Член 8, параграф 4 от Регламент 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент 2017/1001) - Липса на увреждане на репутацията и липса на размиване - Член 8, параграф 5 от Регламент №o 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001) - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд))
   (2018/C 123/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: K. Hamacher и G. Müllejans, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral, G. Sakalaite-Orlovskiene и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: bpost NV (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално L. Hubert и K. Ongena, впоследствие H. Dhondt и J. Cassiman, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 18 януари 2016 г. (преписка R 3107/2014-1), постановено в производство по възражение със страни Deutsche Post и bpost

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Deutsche Post AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 165, 10.5.2016 г.


title: Дело T-919/16: Определение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Collins/Парламент (Привилегии и имунитети — Член на Европейския парламент — Решение да не се защитават привилегиите и имунитетите — Явно недопустима жалба — Явна липса на компетентност — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/21

         Определение на Общия съд от 1 февруари 2018 г. — Collins/Парламент
   (Дело T-919/16) (1)

   ((Привилегии и имунитети - Член на Европейския парламент - Решение да не се защитават привилегиите и имунитетите - Явно недопустима жалба - Явна липса на компетентност - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
   (2018/C 123/29)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jane Maria Collins (Ходъм, Обединено кралство) (представител: I. Anderson, solicitor)

      Ответник: Европейски парламент (представители: S. Alonso de León и M. Dean)

      Предмет

   Първо, жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Европейския парламент от 25 октомври 2016 г. да не се защитават имунитетът и привилегиите на жалбоподателя, второ, искане на основание на член 268 ДФЕС за обезщетение на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял, и, трето, искане Общият съд да се произнесе по молбата за защита на имунитета и привилегиите на жалбоподателя.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-жа Jane Maria Collins да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейския парламент.

      (1)  ОВ C 70, 6.3.2017 г.


title: Дело T-436/16: Определение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — AEIM и Kazenas/Комисия (Иск за обезщетение — Погасителна давност — Липса на доказателства за претърпени вреди — Иск, явно подлежащ на отхвърляне)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/21

         Определение на Общия съд от 7 февруари 2018 г. — AEIM и Kazenas/Комисия
   (Дело T-436/16) (1)

   ((Иск за обезщетение - Погасителна давност - Липса на доказателства за претърпени вреди - Иск, явно подлежащ на отхвърляне))
   (2018/C 123/28)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищци: Application électronique industrielle moderne (AEIM) (Алгранж, Франция) и Philippe Kazenas (Люксембург, Люксембург) (представител: B. Wizel, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Delaude и S. Lejeune, впоследствие S. Delaude)

      Предмет

   Иск на основание на член 268 ДФЕС за обезщетение за вреди, които се претендира, че ищците претърпели вследствие на корупционни действия, извършени от служител на Комисията.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда Application électronique industrielle moderne (AEIM) и Philippe Kazenas да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г.


title: Дело T-786/16: Жалба, подадена на 12 декември 2017 г. — PV/Комисия

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/22

         Жалба, подадена на 12 декември 2017 г. — PV/Комисия
   (Дело T-786/16)
   (2018/C 123/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: PV (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

         в резултат от това:

               —

               да отмени оспорваните решения от 31 май 2016 г. и 5 юли 2016 г. относно удръжките от заплатата, във връзка с които жалбоподателят подава жалби по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника съответно на 29 юли 2016 г. (R/492/16) и на 30 юли 2016 г. (R/493/16), които са отхвърлени на 28 ноември 2016 г.;

               —

               да отмени оспорваните решения от 15 септември 2016 г. и 11 юли 2016 г. относно удръжките от заплатата и определянето на нулев размер на заплатата от месец юли 2016 г. нататък, във връзка с които на 19 септември 2016 г. жалбоподателят подава жалба по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника (R/496/16), която е отхвърлена на 17 януари 2017 г.;

               —

               да отмени оспорваното решение от 21 септември 2016 г., с което жалбоподателят е уведомен за сумата от общо 42 704,74 EUR, която дължи на Комисията, във връзка с което на 8 ноември 2016 г. той подава жалба по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника (R/556/16), която е отхвърлена на 17 януари 2017 г.;

               —

               да отмени оспорваното дебитно известие №o 32441709991 от 20 юли 2017 г. за сумата 42 704,74 EUR, с което се изисква плащането на оспорвания дълг в размер на 42 704,74 EUR, във връзка с което на 31 юли 2017 г. жалбоподателят подава жалба по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника (R/346/17), която е отхвърлена на 29 ноември 2017 г.;

               —

               да отмени решението от 26 юли 2016 г. на тристранния орган по назначаването за освобождаване от длъжност на жалбоподателя, срещу което на 3 октомври 2016 г. той подава жалба по административен ред на основание член 90, параграф 2 от Правилника (R/510/16), която е отхвърлена на 2 февруари 2017 г., както и да отмени дисциплинарното производство CMS 13/087 във всичките му аспекти;

               —

               да присъди обезщетение за вредите от психическия тормоз, претърпян в ГД „Трудова заетост“, ГД „Бюджет“, ГД „Устен превод“ и съвместно от медицинската служба, PMO и ГД „Човешки ресурси“, като за първи път психически тормоз е претърпян през месец октомври 2008 г.;

               —

               да отмени всички доклади за оценка на жалбоподателя за 2014 г., 2015 г. и 2016 г. поради психически тормоз в рамките на ГД „Обща служба устен превод и конференции“;

         и да присъди следните обезщетения на основание член 340 ДФЕС:

               —

               обезщетение на претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди в размер на 889 000 EUR и имуществени вреди в размер на 132 828,67 EUR, произтичащи от оспорваните решения, или общо обезщетение в размер на 1 021 828,67 EUR заедно с лихвите за забава до окончателното му изплащане, като жалбоподателят си запазва правото да преизчисли размера на посоченото обезщетение;

         при условията на евентуалност, с оглед на претърпения психически тормоз и на използваните „подправени документи“, в резултат от което подобни нередности не могат да бъдат толерирани от правовия ред на Съюза:

               —

               да отмени всички други удръжки върху заплатата на жалбоподателя в периода от месец март 2015 г. до месец юли 2016 г., а именно дванадесет решения: от 9.2.2015 г., 30.3.2015 г., 5.5.2015 г., 24.6.2015 г., 1.10.2015 г., 12.11.2015 г., 15.1.2016 г., 22.4.2016 г., 31.5.2016 г., 5.7.2016 г., 15.9.2016 г. и 11.7.2016 г., както и всички решения за отказ, постановени по неговите молби за отмяна, а именно решение R/1110/14 от 11 март 2015 г., решение R/225/15 от 3 юли 2015 г., решение R/292/15 от 23 юли 2015 г., решение R/376/15 от 18 август 2015 г., решение R/419/15 от 25 септември 2015 г., решение R/496/15 от 23 октомври 2015 г., решения R/787/15, R/788/16 и R/71/16 от 21 март 2016 г. и решение R/282/16 от 12 септември 2016 г.;

               —

               да отхвърли всички решения за отказ, постановени по подадените по административен ред жалби относно процедурите за оценяване, а именно решение R/ll00/14 от 12 март 2015 г., решение R/313/15 от 11 август 2015 г., решение R/676/15 от 13 октомври 2015 г., решения R/127/16 и R/128/16 от 7 юни 2016 г. и решение R/342/16 от 21 септември 2016 г.;

               —

               да отмени всички откази, постановени по молбите за съдействие съгласно член 24 от Правилника, съответно от 23 октомври 2014 г., от 20 януари 2015 г., от 20 март 2015 г., от 30 юли 2015 г. (молба D/322/15), от 15 март 2016 г. (молба D/776/15) и от 18 май 2016 г.

               —

               да отмени всички „медицински становища“ на д-р [X] от 16 и 18 юли 2014 г., 8 август 2014 г., 4 септември 2014 г., 4 декември 2014 г., 4 февруари 2015 г., 13 април 2015 г., 4 юни 2015 г., 11 август 2015 г., 14 октомври 2015 г., 4 декември 2015 г., 5 февруари 2016 г., 22 март 2016 г., 18 април 2016 г., 3 юни 2016 г., 30 юни 2016 г. и 25 юли 2016 г. във връзка с необосновани отсъствия;

               —

               да отмени „медицинските становища“ от 27 юни 2014 г. на д-р [X] и от 10 октомври 2014 г. на д-р [Y], които са препратили жалбоподателя пред лицата, които осъществяват психически тормоз спрямо него;

               —

               да отмени отказа, постановен по подадената на 22 март 2016 г. жалба по административен ред R/182/16 от 14 юли 2016 във връзка с необосновано отсъствие от вкъщи на 16 и 17 март 2016 г.

               —

               да отмени всички писма относно дължимите от жалбоподателя суми, съответно от 10 март 2015 г., 11 май 2015 г., 10 юни 2015 г., 11 август 2015 г., 13 ноември 2015 г., 9 декември 2015 г., 18 юли 2016 г., както и уведомленията относно дебитното известие от 21 юни 2016 г. и 21 септември 2016 г.;

         и във всички случаи:

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на членове 1, 3, 4 и 31, параграф 1 от Хартата на основните права на ЕС, както и на членове 1д, точка 2 и член 12а от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), в които се съдържа забрана за психически тормоз.

               2.

               Второто основание е нарушение на членове 21а, 22б и 23 от Правилника, свързани със забраната за извършване на неправомерни действия.

               3.

               Третото основание е нарушение на принципа на полагане на грижа и на оказване на съдействие, в разрез с член 24 от Правилника.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение на член 59 от Правилника и неправилно тълкуване на член 60 от същия.

               5.

               Петото основание е нарушение на членове 41 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, първият от които се отнася до безпристрастното третиране и правото на изслушване, а вторият — до правото на защита, както и на член 3 от Приложение IX към Правилника, свързан с правото на изслушване от органа по назначаването („ОН“) преди изпращане пред дисциплинарния съвет и в съответствие със съдебната практика, произтичаща от дело Kerstens/Комисия (решение от 14 февруари 2017 г., Kerstens/Комисия, T-270/16 P, непубликувано, EU:T:2017:74).

         Жалбоподателят претендира и присъждането на обезщетение в размер на 889 000 EUR за претърпените от него неимуществени вреди и на 132 828,67 EUR за претърпените от него имуществени вреди в съответствие с член 340 ДФЕС.


title: Дело C-643/16: Решение на Съда (първи състав) от 7 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury (Преюдициално запитване — Директива (EС) 2015/2366 — Платежни услуги във вътрешния пазар — Член 35, параграф 1 — Изисквания в областта на достъпа на лицензирани или регистрирани доставчици на платежни услуги до платежни системи — Член 35, параграф 2, първа алинея, буква б) — Неприложимост на тези изисквания спрямо платежни системи, съставени изключително от доставчици на платежни услуги, които са част от една група — Приложимост на посочените изисквания спрямо тристранни платежни картови схеми, сключили споразумения за сътрудничество на различни марки или за посредничество — Валидност)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/5

         Решение на Съда (първи състав) от 7 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на: American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (Дело C-643/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива (EС) 2015/2366 - Платежни услуги във вътрешния пазар - Член 35, параграф 1 - Изисквания в областта на достъпа на лицензирани или регистрирани доставчици на платежни услуги до платежни системи - Член 35, параграф 2, първа алинея, буква б) - Неприложимост на тези изисквания спрямо платежни системи, съставени изключително от доставчици на платежни услуги, които са част от една група - Приложимост на посочените изисквания спрямо тристранни платежни картови схеми, сключили споразумения за сътрудничество на различни марки или за посредничество - Валидност))
   (2018/C 123/06)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Queen, по искане на: American Express Co.,

      Ответник: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

      в присъствието на: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

      Диспозитив

               1)

               Член 35, параграф 2, първа алинея, буква б) от Директива (ЕС) 2015/2366 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година за платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 2002/65/ЕО, 2009/110/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 1093/2010 и за отмяна на Директива 2007/64/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че тристранна платежна картова схема, която е сключила споразумение за сътрудничество на различни марки с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки, не е лишена от възможността да се възползва от посоченото в тази разпоредба изключение, и следователно спрямо нея не се прилагат изискванията, установени в член 35, параграф 1 от тази директива, в случай че този партньор в рамките на сътрудничеството на различни марки не е доставчик на платежни услуги и не доставя платежни услуги в тази схема във връзка с продуктите, за които се отнася сътрудничеството на различни марки. За сметка на това тристранна платежна картова схема, която използва представител за целите на предоставянето на платежни услуги, не може да се възползва от това изключение и поради това спрямо нея се прилагат изискванията, установени в посочения член 35, параграф 1.

               2)

               При анализа на втория преюдициален въпрос не се установяват обстоятелства, които са от естество да засегнат валидността на член 35 от Директива 2015/2366.

      (1)  ОВ C 78, 13.3.2017 г.


title: Дело T-47/18: Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — UZ/Парламент

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/24

         Жалба, подадена на 29 януари 2018 г. — UZ/Парламент
   (Дело T-47/18)
   (2018/C 123/31)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: UZ (представител: J.-N. Louis, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 27 февруари 2017 г., с което на жалбоподателя е наложена дисциплинарната санкция понижаване от степен AD13, стъпка 3 в степен AD12, стъпка 3, считано от 1 март 2017 г. и заличаване на неговите точки за заслуги, придобити в рамките на степента AD13;

               —

               да отмени решението за отказ, постановено по неговата молба за съдействие;

               —

               да осъди Европейския парламент да плати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на членове 3 и 22 от Приложение IX към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), тъй като жалбоподателят не бил изслушан от органа по назначаването („ОН“) нито с оглед на това последният да обоснове решението си на основание член 3 от Приложение IX, нито преди същият да отхвърли молбата на жалбоподателя за съдействие на основание на член 24 от Правилника.

               2.

               Второто основание е нарушение на членове 9, 10 и 16 от Приложение IX към Правилника, доколкото оспорваното дисциплинарно решение нарушавало принципа на пропорционалност и налагало на жалбоподателя обща санкция, която не е предвидена в Приложение IX към Правилника, а именно понижаването му в степен, заличаване на точките му за заслуги и отстраняването му от всички задачи, свързани с управлението.

               3.

               Третото основание е нередност при работата на дисциплинарния съвет, тъй като последният не само е бил нередовно сезиран, без жалбоподателят да бъде предварително изслушан, но освен това в рамките на цялото производство този съвет е нарушавал правото на жалбоподателя на защита.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 24 от Правилника, по-специално доколкото ОН не е изслушал жалбоподателя преди да отхвърли неговата молба за съдействие.


title: Дело C-144/17: Решение на Съда (шести състав) от 8 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale Calabria — Италия) — Lloyd's of London/Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria (Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Директива 2004/18/EО — Основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка — Застрахователни услуги — Участие на няколко синдиката на Lloyd’s of London в една и съща обществена поръчка — Оферти, подписани от законния представител на Lloyd’s of London за съответната страна — Принципи на прозрачност, на равно третиране и на недопускане на дискриминация — Пропорционалност)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/6

         Решение на Съда (шести състав) от 8 февруари 2018 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale Calabria — Италия) — Lloyd's of London/Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria
   (Дело C-144/17) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Директива 2004/18/EО - Основания за изключване от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка - Застрахователни услуги - Участие на няколко синдиката на Lloyd’s of London в една и съща обществена поръчка - Оферти, подписани от законния представител на Lloyd’s of London за съответната страна - Принципи на прозрачност, на равно третиране и на недопускане на дискриминация - Пропорционалност))
   (2018/C 123/07)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Lloyd's of London

      Ответник: Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria

      Диспозитив

   Принципите на прозрачност, на равно третиране и на недопускане на дискриминация, които се извеждат от членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС и са посочени в член 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която не позволява изключването на два „syndicates“ на Lloyd’s of London от участие в една и съща обществена поръчка за застрахователни услуги само поради това че всяка от респективните им оферти е била подписана от генералния представител на Lloyd’s of London за тази държава членка, обаче позволява те да бъдат изключени, ако въз основа на неоспорими доказателства се установи, че офертите им не са били изготвени самостоятелно.

      (1)  ОВ C 213, 3.7.2017 г.


title: Дело T-54/18: Жалба, подадена на 31 януари 2018 г. — Fashion Energy/EUIPO — Retail Royalty (1st AMERICAN)

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/25

         Жалба, подадена на 31 януари 2018 г. — Fashion Energy/EUIPO — Retail Royalty (1st AMERICAN)
   (Дело T-54/18)
   (2018/C 123/32)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Fashion Energy Srl (Милано, Италия) (представители: T. Müller, F. Togo, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Retail Royalty Co. (Лас Вегас, Невада, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративната марка на Европейския съюз със словния елемент „1st Amercian“ — Заявка за регистрация № 8 622 078

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 15 ноември 2017 г. по преписка R 693/2017-2

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да спре производството съгласно член 69, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд докато бъде прието окончателно решение по молбата за частична отмяна на марката на Европейския съюз №o 5 066 113, изтъкната в подкрепа на възражението;

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на принципа audi alteram partem;

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело T-62/18: Жалба, подадена на 6 февруари 2018 г. — Aeris Invest/ЕСП

text:
               9.4.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 123/25

         Жалба, подадена на 6 февруари 2018 г. — Aeris Invest/ЕСП
   (Дело T-62/18)
   (2018/C 123/33)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Aeris Invest Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías и A. Lois Perreau de Pinninck, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението от 28 ноември 2017 г. на Апелативната комисия на Единния съвет за преструктуриране по преписка 43/2017, както и потвърдителното решение SRB/CM01/ARES(2017)4898090 от 6 септември 2017 г.; и

               —

               да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

               1.

               Първо основание на жалбата, изведено от това, че Решение SRB/ES/2017/01 относно публичния достъп документите на Единния съвет за преструктуриране (Решението за достъп) нарушава член 90 от Регламент № 806/2014 и член 4 от Регламент № 1049/2001, доколкото, от една страна, урежда ultra vires правото на достъп до документи, и от друга страна, създава изключения от правото на достъп до документите, които не са предвидени в Регламент № 1049/2001. Доколкото неговата правна основа се оказва неприложима в съответствие с член 277 ДФЕС, решението на Апелативната комисия трябва да се отмени.

               2.

               Второ основание на жалбата, изведено от това, че решението на Апелативната комисия нарушава член 296 ДФЕС, доколкото се ограничава с твърдението по неясен и общ начин, че оповестяването на пълния текст на Плана за 2016 г., решението за преструктуриране и доклада за оценка нарушава член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1049/2001.

               3.

               Трето основание на жалбата, изведено от това, че решението на Апелативната комисия нарушава член 15 от Договора за функционирането на Европейския съюз, член 42 от Хартата на основните права и член 4, параграф 1, буква а) от Регламент № 1049/2001, доколкото: (i) политиката за преструктуриране на кредитни институции не е валидно изключение, за да се ограничи основното право на достъп до документи; (ii) не са изпълнени изискванията на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент № 1049/2001; и (iii) оценката на релевантните интереси налага да се даде достъп до поисканите документи.

               4.

               Четвърто основание на жалбата, изведено от това, че решението на Апелативната комисия нарушава член 15 ДФЕС, член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 4, параграф 2 от Регламент 1049/2001, доколкото пълният достъп до решението за преструктуриране, доклада за оценка и Плана за 2016 г.: (i) не засяга търговските интереси на физическите и юридическите лица; и (ii) при всички случаи, от претеглянето на засегнатите интереси се прави извод за необходимостта от даване на достъп до документите

               5.

               Пето основание на жалбата, изведено от това, че решението на Апелативната комисия нарушава член 15 ДФЕС и член 88 от Регламент № 806/2014, като отказва достъпа до информация, която не е обхваната от търговската тайна, при положение че: (i) не съществува презумпция за поверителност по силата на член 88 от Регламент № 806/2014 и член 339 ДФЕС; и (ii) дори и подобна презумпция за поверителност да съществува тя не би била приложима, когато документите са поискани, за да бъдат използвани в рамките на съдебно производство.

               6.

               Шесто основание на жалбата, изведено това, че решението на Апелативната комисия води до злоупотреба с власт, доколкото отказва да даде на жалбоподателя пълния достъп до Плана за 2016 г., посочвайки, че той „е напълно обхванат от изключенията, предвидени в член 4, параграф 1, буква a) (трето тире), член 4, параграф1, буква в) и член 4, параграф 2 [от Решението за достъп]“, докато на практика има рационални улики за това, че целта на този отказ е била да се скрият грешките, празнотите и пропуските на посочения План.


title: Дело T-235/17: Решение на Общия съд от 22 март 2018 г. — Dometic Sweden/EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MOBILE LIVING MADE EASY“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001)

text:
               14.5.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 166/29

         Решение на Общия съд от 22 март 2018 г. — Dometic Sweden/EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY)
   (Дело T-235/17) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MOBILE LIVING MADE EASY“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 94 от Регламент 2017/1001))
   (2018/C 166/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dometic Sweden AB (Солна, Швеция) (представители: R. Furneaux и E. Humphreys, Solicitors)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: G. Sakalaite-Orlovskiene и J. Ivanauskas)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 13 февруари 2017 г. (преписка R 1832/2016-2) относно заявка за регистрация на словния знак „MOBILE LIVING MADE EASY“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Dometic Sweden AB да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 195, 19.6.2017 г.