title: Съединени дела C-455/13 P, C-457/13 P и C-460/13 P: Решение на Съда (осми състав) от 17 септември 2015 г. — Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) (C-455/13 P), Европейска комисия (C-457/13 P), Италиански република (C-460/13 P)/Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) и други (Обжалване — Земеделие — Обща организация на пазарите — Сектор на плодовете и зеленчуците — Регламент (ЕО) № 1580/2007 — Член 52, параграф 2а — Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 — Член 50, параграф 3 и член 60, параграф 7 — Подпомагане на организациите на производители — Преработени плодове и зеленчуци — Фиксирани ставки, покриващи някои дейности по преработка — Допустимост на инвестициите и на дейностите, свързани с преработването — Жалба за отмяна — Допустимост — Пряко засягане)

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/2

         Решение на Съда (осми състав) от 17 септември 2015 г. — Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) (C-455/13 P), Европейска комисия (C-457/13 P), Италиански република (C-460/13 P)/Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) и други
   (Съединени дела C-455/13 P, C-457/13 P и C-460/13 P) (1)

   ((Обжалване - Земеделие - Обща организация на пазарите - Сектор на плодовете и зеленчуците - Регламент (ЕО) № 1580/2007 - Член 52, параграф 2а - Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 - Член 50, параграф 3 и член 60, параграф 7 - Подпомагане на организациите на производители - Преработени плодове и зеленчуци - Фиксирани ставки, покриващи някои дейности по преработка - Допустимост на инвестициите и на дейностите, свързани с преработването - Жалба за отмяна - Допустимост - Пряко засягане))
   (2015/C 381/02)
   Език на производството: английски

      Страни

   (Дело C-455/13 P)

      Жалбоподатели: Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-Alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) (представители: M. Merola и M. C. Santacroce, адвокати)
   (Дело C-457/13 P)

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: K. Skelly, A. Marcoulli и B. Schima)
   Встъпили страни в подкрепа на Комисията: Френска република (представители: D. Colas и C. Candat), Sociedad Cooperativa de Exportación de Frutos Cítricos Anecoop (Anecoop) S. Coop., Cooperativa Agrícola Nuestra Señora del Oreto (CANSO) Coop. V., Cooperativa Agrícola „Sant Bernat“ (Carlet) Coop. V., Cooperativa Agrícola SCJ (COPAL) Coop. V., Grupo AN S. Coop., Acopaex S. Coop., Las Marismas de Lebrija Sociedad Cooperativa Andaluza (Las Marismas), Associació de Cooperatives Agràries de les Terres de Lleida (ACTEL), Unió Corporació Alimentária (UNIO) SCCL, Union Coopérative Agricole France Prune (France Prune), Agrial SCA, Triskalia, Union Fermière Morbihannaise (UFM), VOG Products Soc. agr. coop., Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop., Agricoltori Riuniti Piacentini (ARP) Soc. agr. coop., Orogel Fresco Soc. agr. coop., Conserve Italia Soc. agr. coop., Fruttagel Soc. agr. coop. (представители: M. Merola и C. Santacroce, адвокати), Unione Nazionale tra le Organizzazioni di Produttori Ortofrutticoli, Agrumari e di Frutta in Guscio (Unaproa) (представители: първоначално S. Crisci, впоследствие G. Coppo, адвокати),
   (Дело C-460/13 P)
   Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от S. Varone, avvocato dello Stato)
   Други страни в производството: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo Lda, Evropaïka Trofima AE, FIT — Fomento da Indústria do Tomate SA, Konservopoiia Oporokipeftikon Filippos AE, Panellinia Enosi Konservopoion, Elliniki Etairia Konservon AE, Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikos, Italagro — Indústria de Transformação de Produtos Alimentares SA, Kopaïs AVEE Trofimon & Poton, Serraïki Konservopoiia Oporokipeftikon Serko AE, Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas — Sopragol SA, Sugalidal — Indústrias de Alimentação SA, Sutol — Indústrias Alimentares Lda, ZANAE Zymai Artopoiias Nikoglou AE Viomichania Emporio Trofimon, AIT — Associação dos Industriais de Tomate, (представители: S. Estima Martins и R. Oliveira, адвокати), Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-Alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop), VOG Products Soc. agr. coop., Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop., ARP Agricoltori Riuniti Piacentini Soc. agr. coop., Orogel Fresco Soc. agr. coop., Conserve Italia Soc. agr. coop.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решение на Общия съд Anicav и др./Комисия (T-454/10 и T-482/11, EU:T:2013:282) в частта му, в която са обявени за допустими жалбите, подадени по дела T-454/10 и T-482/11, доколкото с тях е поискана отмяната на член 52, параграф 2а, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 г. за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците, изменен с Регламент (ЕС) № 687/2010 на Комисията от 30 юли 2010 г., както и на член 50, параграф 3 и член 60, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци.

               2)

               Отхвърля като недопустими жалбите за отмяна, подадени по дела T-454/10 и T-482/11.

               3)

               Осъжда Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo Lda, Evropaïka Trofima AE, FIT — Fomento da Indústria do Tomate SA, Konservopoiia Oporokipeftikon Filippos AE, Panellinia Enosi Konservopoion, Elliniki Etairia Konservon AE, Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikos, Italagro — Indústria de Transformação de Produtos Alimentares SA, Kopaïs AVEE Trofimon & Poton, Serraïki Konservopoiia Oporokipeftikon Serko AE, Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas — Sopragol SA, Sugalidal — Indústrias de Alimentação SA, Sutol — Indústrias Alimentares Lda и ZANAE Zymai Artopoiias Nikoglou AE Viomichania Emporio Trofimon да заплатят съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и/или в производството по обжалване от Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-Alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop), Европейската комисия по дело C-457/13 P, Италианската република, Sociedad Cooperativa de Exportación de Frutos Cítricos Anecoop (Anecoop) S. Coop, Cooperativa Agrícola Nuestra Señora del Oreto (CANSO) Coop. V., Cooperativa Agrícola „Sant Bernat“ (Carlet) Coop. V., Cooperativa Agrícola SCJ (COPAL) Coop. V., Grupo AN S. Coop., Acopaex S. Coop., Las Marismas de Lebrija Sociedad Cooperativa Andaluza (Las Marismas), Associació de Cooperatives Agràries de les Terres de Lleida (ACTEL), Unió Corporació Alimentária (UNIO) SCCL, Union Coopérative Agricole France Prune (France Prune), Agrial SCA, Triskalia, Union Fermière Morbihannaise (UFM), VOG Products Soc. agr. coop., Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop., Agricoltori Riuniti Piacentini (ARP) Soc. agr. coop., Orogel Fresco Soc. agr. coop., Conserve Italia Soc. agr. coop., Fruttagel Soc. agr. coop., както и от Unione Nazionale tra le Organizzazioni di Produttori Ortofrutticoli, Agrumari e di Frutta in Guscio (Unaproa).

               4)

               AIT — Associação dos Industriais de Tomate и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.

      ОВ C 344, 23.11.2013 г.

      ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело T-879/16: Жалба, подадена на 14 декември 2016 г. — Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Marpefa („Vieta“)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/34

         Жалба, подадена на 14 декември 2016 г. — Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Marpefa („Vieta“)
   (Дело T-879/16)
   (2017/C 053/43)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, QC)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Marpefa, SL (Барселона, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „VIETA“ — регистрация на марка на Европейския съюз № 1 790 674

      Производство пред EUIPO: производство по отмяна

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 октомври 2016 г. по преписка R 1010/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO и другата страна да заплатят собствените си съдебните разноски, както и тези на жалбоподателя.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 65, параграф 6 от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на принципа за яснота и точност на словните елементи на марката.


title: Дело F-61/06: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 10 юли 2008 г. — Cathy Sapara/Eurojust (Публична служба — Срочно наети служители — Наемане на работа — Срок за изпитване — Удължаване на срока за изпитване — Уволнение в края на срока за изпитване — Задължение за мотивиране — Право на защита — Явна грешка в преценката — Психически тормоз)

text:
               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/19

         Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 10 юли 2008 г. — Cathy Sapara/Eurojust
   (Дело F-61/06) (1)

   (Публична служба - Срочно наети служители - Наемане на работа - Срок за изпитване - Удължаване на срока за изпитване - Уволнение в края на срока за изпитване - Задължение за мотивиране - Право на защита - Явна грешка в преценката - Психически тормоз)
   (2008/C 260/35)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Cathy Sapara (Хага, Нидерландия) (представители: G. Vandersanden и C. Ronzi, avocats)

      Ответник: Eurojust (представител: L. Defalque, avocat)
   Предмет
   От една страна, отмяна на решението на EUROJUST от 6 юли 2005 г. за прекратяване на договора на жалбоподателката като срочно нает служител в края на срока за изпитване и, от друга страна, искане за обезщетение.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Всяка страна понася своите съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 165, 15.7.2006 г., стр. 35.


title: Дело C-164/08: Преюдициално запитване, отправено от Първоинстанционен съд (едноличен състав) в Ретимно (Гърция) на 17 април 2008 г. — Michail Zacharioudakis/Dimos Lampis

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/22

         Преюдициално запитване, отправено от Първоинстанционен съд (едноличен състав) в Ретимно (Гърция) на 17 април 2008 г. — Michail Zacharioudakis/Dimos Lampis
   (Дело C-164/08)
   (2008/C 171/34)
   Език на производството: гръцки
   Препращаща юрисдикция
   Първоинстанционен съд (едноличен състав) в Ретимно
   Страни в главното производство

      Ищец: Michail Zacharioudakis

      Ответник: Dimos Lampis
   Преюдициални въпроси

               1)

               Дали клауза 5 и клаузи 8.1 и 8.3 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между CES [Европейската конфедерация на профсъюзите], UNICE [Съюза на индустриалците в Европейската общност] и CEEP [Европейския център на предприятията с държавно участие], което представлява неразделна част от Директива 1999/70/ЕО на Съвета (ОВ L 175, 10 юли 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129), следва да се тълкуват в смисъл, че общностното право не позволява на държава-членка, като се позовава на изискването за прилагане на това Рамково споразумение, да приема разпоредби, когато:

                           а)

                           в националната правна уредба отпреди влизането в сила на директивата вече съществуват еквивалентни правни мерки по смисъла на клауза 5.1 от рамковото споразумение, и

                           б)

                           когато с приетите за прилагане на Рамковото споразумение разпоредби в националната правна уредба се намалява общото ниво на закрила, предоставена на работниците на срочни трудови договори?

               2)

               При положителен отговор на първия въпрос, в случай че в националната правна уредба при влизането в сила на Директива 1999/70/ЕО вече съществуват еквивалентни правни мерки по смисъла на клауза 5.1 от Рамковото споразумение, като член 8, параграф 3 от Закон № 2112/1920, за който става въпрос в спора по главното производство, дали представлява непозволено намаляване на общото ниво на закрила на работниците на срочни трудови договори в националната правна уредба по смисъла на клаузи 8.1 и 8.3 от Рамковото споразумение приемането на нормативна разпоредба, обоснована с изискването за прилагане на Рамковото споразумение, като член 11 от Президентски указ № 164/2004, за който става въпрос в делото по главното производство:

                           а)

                           когато тази нормативна разпоредба, насочена към прилагането на Рамковото споразумение, е приета след изтичането на срока за транспониране на Директива 1999/70/ЕО, но в нейния обсег на приложение във времето попадат само срочни трудови договори и правоотношения, действащи към момента на нейното влизане в сила или изтекли в рамките на определен период преди влизането й в сила, но след изтичането на срока за транспониране на директивата, докато предшестващите еквивалентни правни мерки нямат ограничен във времето обсег на приложение и обхващат всички срочни трудови договори, които са били сключени, действали са или са изтекли към датата на влизане в сила на Директива 1999/70/ЕО и на изтичане на срока за нейното транспониране;

                           б)

                           когато в приложното поле на тази нормативна разпоредба, насочена към прилагането на Рамковото споразумение, попадат само срочни трудови договори или правоотношения, които — за да се считат за последователни по смисъла на посочената разпоредба — трябва да отговарят едновременно на следните условия: 1) между тях да има период, не по-дълъг от три месеца; 2) те да имат обща продължителност от поне 24 месеца към момента на влизане в сила на тази разпоредба, независимо от броя на подновяванията на договорите, или въз основа на тези подновявания да е имало общ период на работа от поне 18 месеца в рамките на общ период от 24 месеца, считано от първоначалния договор, при условие че има поне три подновявания след първоначалния договор, докато предшестващите еквивалентни правни мерки не поставят такива изисквания, а обхващат всички срочни (последователни) трудови договори, независимо от минимален период на работа и минимален брой подновявания на договори;

                           в)

                           когато разглежданата национална правна мярка, насочена към прилагането на Рамковото споразумение, предвижда като правна последица във връзка със закрилата на работниците на срочни трудови договори и предотвратяването на злоупотреба по смисъла на Рамковото споразумение за срочната работа квалифицирането на срочния трудов договор като договор с неопределена продължителност с действие занапред (ex nunc), докато предшестващите еквивалентни правни мерки предвиждат квалифицирането на срочните трудови договори като договори с неопределена продължителност от момента на първоначалното им сключване (ex tunc)?

               3)

               При положителен отговор на първия въпрос, в случай че в националната правна уредба при влизането в сила на Директива 1999/70/ЕО вече съществуват еквивалентни правни мерки по смисъла на клауза 5.1 от Рамковото споразумение за срочната работа, което представлява неразделна част от тази директива, като член 8, параграф 3 от Закон № 2112/1920, за който става въпрос в разглежданото дело, дали представлява непозволено намаляване на общото ниво на закрила на работниците на срочни трудови договори в националната правна уредба по смисъла на клаузи 8.1 и 8.3 от Рамковото споразумение приемането на нормативна разпоредба, обоснована с изискването за прилагане на Рамковото споразумение, като член 7 от Президентски указ № 164/2004, представляващ предмет на разглеждане в делото по главното производство, когато този член предвижда като единствен способ за закрила на работниците на срочни трудови договори срещу злоупотреба задължението от страна на работодателя за заплащане на възнаграждението и на обезщетението за уволнение, в случай на противозаконно наемане на работници с последователни срочни трудови договори, като се отчита фактът, че:

                           а)

                           задължението за заплащане на възнаграждението и на обезщетението за уволнение е предвидено от националното право във всеки случай на трудово правоотношение и не е специално насочено към предотвратяване на злоупотреба по смисъла на Рамковото споразумение и

                           б)

                           прилагането на предшестващата еквивалентна правна мярка има за правна последица признаването на срочни трудови договори за договори с неопределена продължителност?

               4)

               При положителен отговор на предишните въпроси, дали националният съд при тълкуване на своето национално право в съответствие с Директива 1999/70/ЕО следва да остави без приложение несъответстващите на тази директива разпоредби, съдържащи се в законовата уредба, приета с позоваване на изискването за прилагане на Рамковото споразумение, която обаче предвижда намаляване на общото ниво на закрила на работниците на срочни трудови договори във вътрешната правна уредба, като разпоредбите на член 7 и член 11 от Президентски указ № 164/2004, и да приложи вместо тях разпоредбите, съдържащи се в еквивалентната национална уредба, предшестваща влизането в сила на директивата, като разпоредбите на член 8, параграф 3 от Закон № 2112/1920?

               5)

               В случай, че националният съд възприеме по принцип за приложима по дело, отнасящо се до срочната работа, разпоредба (в конкретния случай член 8, параграф 3 от Закон № 2112/1920), която представлява еквивалентна правна мярка по смисъла на клауза 5.1 от Рамковото споразумение за срочната работа, представляващо неразделна част от Директива 1999/70/ЕО, и — въз основа на тази разпоредба — констатацията, че ако последователни трудови договори са сключени като срочни договори без обективна причина, свързана с естеството, с вида и с всички характеристики на предоставяната дейност, това води след себе си признаването, че тези договори са трудови договори с неопределена продължителност:

                           a)

                           дали е съвместимо с общностното право тълкуване и прилагане на националното право от страна на националния съд, съгласно което във всеки случай представлява обективна причина за сключването на срочни трудови договори обстоятелството, че като правно основание за сключването им е използвана разпоредба относно работата по срочни трудови договори за задоволяването на нужди със сезонен, периодичен, временен или извънреден характер, дори и в действителност задоволяваните нужди да са „устойчиви и дълготрайни“;

                           б)

                           дали е съвместимо с общностното право тълкуване и прилагане на националното право от страна на националния съд, съгласно което разпоредба, забраняваща преобразуването на срочни трудови договори в обществения сектор в трудови договори с неопределена продължителност, следва да се тълкува в смисъл, че в обществения сектор във всички случаи съществува абсолютна забрана за преобразуването на срочен трудов договор или правоотношение в договор или правоотношение с неопределена продължителност, даже в случай, че противозаконно е сключен като срочен договор, доколкото в действителност задоволяваните нужди са „устойчиви и дълготрайни“, и на националния съд не е оставена възможността в такива случаи да прогласи действителния характер на разглежданото трудово правоотношение и неговата правилна квалификация като договор с неопределена продължителност; или тази забрана следва да се ограничи единствено до срочните трудови договори, които действително са сключени за задоволяването на временни, непредвидими, спешни, извънредни или други подобни нужди, а не и в случай, при който всъщност са сключени за задоволяването на „устойчиви и дълготрайни“ нужди?


title: Дело T-54/16: Решение на Общия съд от 17 януари 2017 г. — Netguru/EUIPO (NETGURU) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „NETGURU“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 41 от Хартата на основните права — Член 75 от Регламент № 207/2009 — Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009)

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/27

         Решение на Общия съд от 17 януари 2017 г. — Netguru/EUIPO (NETGURU)
   (Дело T-54/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „NETGURU“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 41 от Хартата на основните права - Член 75 от Регламент № 207/2009 - Член 76, параграф 2 от Регламент № 207/2009))
   (2017/C 063/37)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Netguru sp. z o.o. (Познан, Полша) (представители: първоначално K. Jarosiński, впоследствие T. Grzybkowski, T. Guzek, M. Jackowski, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 18 декември 2015 г. (преписка R 144/2015-5) относно заявка за регистрация на словния знак „NETGURU“ като марка на Европейския съюз.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Netguru sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 111, 29.3.2016 г.


title: Дело F-113/07: Жалба подадена на 18 октомври 2007 г. — Simonis/Комисия

text:
               29.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/36

         Жалба подадена на 18 октомври 2007 г. — Simonis/Комисия
   (Дело F-113/07)
   (2008/C 79/69)
   Език на производството: литовски
   Страни

      Жалбоподател: Irmantas Šimonis (Люксембург) (представител: V. Vilkas, advokato)

      Ответник: Комисия на Европейските Общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменено решението, с което в хода на процедурата за подбор за заемане на длъжността предмет на обявление за свободно място № COM/2007/142, Комисията на Европейските общности е отказала да поиска преместването на жалбоподателя в Комисията и го е отстранила от процедурата за подбор,

               —

               да бъде отменено решението на Комисията на Европейските общности от 8 август 2007 г., с което е отхвърлено възражение № R/273/07, подадено от жалбоподателя на 27 април 2007 г.,

               —

               да бъде осъден ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, първото от които е изведено от засягане на оправданите правни очаквания, вследствие на сключването през 2005 г. на споразумение между ръководителите на администрацията на институциите предвиждащо, че ще бъде наложен срок от три години преди всяко преместване от институция в институция на новонаетите длъжностни лица.
   Второто си правно основание жалбоподателят основава на незаконосъобразността на решението на Комисията поради липса на мотиви, поради това, че не е пропорционално на защитавания интерес, и поради това, че Комисията излиза извън пределите на правото си на преценка. Жалбоподателят поддържа, освен това, че решението е акт на дискриминация, основана на гражданството.
   В третото си правно основание жалбоподателят изтъква нарушаването на принципа на добро администриране и на задължението за полагане на дължимата грижа.


title: Дело C-581/12 P: Жалба, подадена на 11 декември 2012 г. от Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV срещу Решение на Общия съд (шести състав), постановено от 27 септември 2012 г. по дело T-370/06, Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV/Европейска комисия

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 55/4

         Жалба, подадена на 11 декември 2012 г. от Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV срещу Решение на Общия съд (шести състав), постановено от 27 септември 2012 г. по дело T-370/06, Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV/Европейска комисия
   (Дело C-581/12 P)
   2013/C 55/06
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV (представители: D.W. Hull, Solicitor, G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да i) отмени член 2 i) от обжалваното решение (1) в частта, в която се налага глоба на жалбоподателите или ii) да намали размера на наложената на жалбоподателите глоба, или iii) да върне делото за ново разглеждане на Общия съд и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски за производството по настоящата жалба и пред Общия съд.

      Правни основания и основни доводи

   С решение от 27 септември 2012 г. (наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), Общият съд потвърждава решението на Комисията от 13 септември 2006 г., с което налага солидарно на Kuwait Petroleum Corporation (наричано по-нататък „KPC“), Kuwait Petroleum International Limited (наричано по-нататък „KPI“) и на Kuwait Petroleum (Nederland) BV (наричано по-нататък „KPN“) (KPC, KPI, и KPN са наричани по-нататък общо „жалбоподателите“) глоба в размер на 16 632 милиона евро за нарушение на член 81 ЕО, изразяващо се в определяне на цените на нидерландския пазар на битум. Всички посочени по-горе жалбоподатели искат или отмяна на обжалваното съдебно решение в частта, с която се налага глоба, намаляване на глобата или връщане на делото на Общия съд, на следните основания:

               1.

               Обжалваното съдебно решение следва да се отмени в частта, в която се налага глоба или, при условията на евентуалност, да бъде върнато на Общия съд, тъй като е опорочено от грешка при прилагане на правото, поради неправилно тълкуване на Общият съд на последния параграф от точка 23 б) от Известието относно сътрудничеството от 2002 г., в който е предвидено, че когато лицето, което иска да бъде освободено от глоба или нейният размер да бъде намален „предостави доказателства за до този момент неизвестни на Комисията факти, които имат пряко отношение към тежестта или продължителността на евентуалния картел“[неофициален превод], Комисията може да не вземе предвид тези факти при определяне на размера на глобата на предприятието, представило доказателствата. Общият съд приел, че факт е „неизвестен“ на Комисията, само ако Комисията не знае нищо за този факт. По този начин, дори Комисията да има само много обща представа за съществуването на картел, но не и пряко доказателство, което ще позволи да се докажат свързаните с картела факти, лицето, което иска освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер, няма да може да се ползва от предвиденото в последния параграф на точка 23 б) освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер. Жалбоподателите твърдят, че това тълкуване на този параграф е прекалено стеснително и неправилно от правна страна.

               2.

               Обжалваното съдебно решение е опорочено от грешка при прилагане на правото, тъй като Общият съд не оценил правилно представените от жалбоподателите доказателства, преди да заключи, че представените от другите страни доказателства намаляват значението на доказателството, представено на Комисията от KPN с оглед на искането му за освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер. Общият съд не могъл да направи този извод без да разгледа представеното от KPN доказателство и да го сравни с представените от другите страни доказателства, което той дори не се опитал да направи.

      (1)  Решение C(2006) 4090 окончателен на Комисията относно процедура по член 81 [ЕО] (преписка COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия), ОВ L 196, 2007 г., стр. 40.


title: Дело C-651/16: Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 19 декември 2016 г. — DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

text:
               20.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/10

         Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 19 декември 2016 г. — DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra
   (Дело C-651/16)
   (2017/C 086/13)
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākā tiesa

      Страни в главното производство

      Жалбоподателка: DW

      Ответник: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз и член 45, параграфи 1 и 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, в която, при определянето на размера на обезщетението за майчинство, от използвания за изчисляването на средната осигурителна основа период от 12 месеца не се изключват месеците, през които съответното лице е работило в институция на Европейския съюз и е било осигурено по общата осигурителна схема на Европейските общности, а се приема, че в посочения период лицето не се е осигурявало в Латвия и съответно доходите му се приравняват на средната осигурителна основа в държавата, което може значително да намали размера на отпуснатото обезщетение за майчинство в сравнение с евентуалния размер на обезщетението, което лицето би могло да получи, ако в използвания за изчисляването период не бе отишло да работи в институция на Европейския съюз, а бе останало да работи в Латвия?


title: Дело T-618/13: Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г.  — Oracle America/СХВП — Aava Mobile (AAVA CORE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „AAVA CORE“  — По-ранна словна марка на Общността „JAVA“ и всеобщо известна марка по смисъла на член член 6 а от Парижката конвенция „JAVA“  — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на възможност за свързване — Връзка между знаците — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009)

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/38

         Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г. — Oracle America/СХВП — Aava Mobile (AAVA CORE)
   (Дело T-618/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „AAVA CORE“ - По-ранна словна марка на Общността „JAVA“ и всеобщо известна марка по смисъла на член член 6 а от Парижката конвенция „JAVA“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на възможност за свързване - Връзка между знаците - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 034/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Oracle America, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, САЩ) (представител: T. Heydn, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Bullock и N. Bambara)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aava Mobile Oy (Оулу, Финландия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 септември 2013 г. (преписка R 1369/2012-2) относно производство по възражение между Oracle America, Inc. и Aava Mobile Oy.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Oracle America, Inc.да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Съединени дела T-267/08 и T-279/08: Решение на Общия съд от 12 май 2011 г. — Région Nord-Pas-de-Calais и Communauté d’agglomération du Douaisis/Комисия (Държавни помощи — Строителство на железопътни съоръжения — Подлежащи на възстановяване авансови плащания — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се изисква възстановяването ѝ — Изменение на исканията — Право на защита — Задължение за мотивиране — Държавни ресурси — Отговорност на държавата — Критерий за частния инвеститор — Предприятие в затруднено положение)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/19

         Решение на Общия съд от 12 май 2011 г. — Région Nord-Pas-de-Calais и Communauté d’agglomération du Douaisis/Комисия
   (Съединени дела T-267/08 и T-279/08) (1)

   (Държавни помощи - Строителство на железопътни съоръжения - Подлежащи на възстановяване авансови плащания - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се изисква възстановяването ѝ - Изменение на исканията - Право на защита - Задължение за мотивиране - Държавни ресурси - Отговорност на държавата - Критерий за частния инвеститор - Предприятие в затруднено положение)
   2011/C 186/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Région Nord-Pas-de-Calais (Франция) (представители: M. Cliquennois и F. Cavedon, avocats) (дело T-267/08) и Communauté d’agglomération du Douaisis (Франция) (представители: M.Y. Benjamin и D. Rombi, avocats) (дело T-279/08)

      Ответник: Европейска комисия (представители: C. Giolito и B. Stromsky)

      Предмет

   Първоначално отмяна на Решение C(2008) 1089 окончателен на Комисията от 2 април 2008 г. относно държавна помощ C-38/2007 (ex NN 45/2007), приведена в действие от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA, а впоследствие отмяна на Решение C(2010) 4112 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно държавна помощ C-38/2007 (ex NN 45/2007)

      Диспозитив

               1.

               Няма основание за постановяване на решение по исканията за отмяна на Решение C(2008) 1089 окончателен на Комисията от 2 април 2008 г. относно държавна помощ C-38/2007 (ex NN 45/2007), приведена в действие от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA.

               2.

               Отхвърля жалбите.

               3.

               Осъжда да Европейската комисия да заплати съдебните разноски с изключение на разноските на Région Nord-Pas-de-Calais и Communauté d’agglomération du Douaisis, направени след уведомяването им за Решение C(2010) 4112 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно държавна помощ C-38/2007 (ex NN 45/2007), приведена в действие от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA, с което се оттегля Решение C(2008) 1089 окончателен.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело T-750/15: Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft и др./Комисия

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/47

         Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft и др./Комисия
   (Дело T-750/15)
   (2016/C 059/54)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Цайц, Германия), RWE Power AG (Есен, Германия), Vattenfall Europe Mining AG (Котбус, Германия) (представители: U. Karpenstein, K. Dingemann и M. Kottmann, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Решението на Европейската Комисия C(2014) 5081 окончателен от 23 юли 2014 година, постановено в производството относно държавна помощ SA.38632 (2014/N) (ex 2013/NN) — Germany — Закон за енергията от възобновяеми източници (EEG 2014) — Reform of the Renewable Energy Law — доколкото това решение класифицира уредбата на съществуващите инсталации за самостоятелно снабдяване, съдържаща се в член 61, параграфи 3 и 4 EEG 2014, като държавна помощ и я обявява за съвместима с вътрешния пазар само до 31 декември 2017 г. в точка 5, второ тире (стр. 75),

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               Първо основание: Липса на селективно предимство в полза на определени предприятия
               В първото основание жалбоподателите посочват, че в обжалваното решение правната уредба относно съществуващите инсталации за самостоятелно снабдяване с електроенергия (член 61, параграфи 3 и 4 от EEG 2014) неправилно била класифицирана като селективна мярка и оттам като държавна помощ.

               2.

               Второ основание: Липса на държавни финансови средства
               Във второто основание жалбоподателите посочват, че за финансираното посредством таксата по EEG подпомагане на енергията от възобновяеми източници се използват не държавни, а частни средства. Нито събирането, нито използването на таксата по EEG се намирали под постоянния контрол на държавата, както се изисква в съдебната практика. Освен това разглежданата правна уредба изобщо не натоварвала държавния бюджет, тъй като общият размер на таксата по EEG не бил намален в резултат на освобождаването от такса по EEG на самостоятелното снабдяване от съществуващи инсталации.


title: Дело C-184/16: Преюдициално запитване от Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Гърция), постъпило на 1 април 2016 г. — Ovidiu-Mihaita Petrea/Ypourgos Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis

text:
               13.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/33

      Преюдициално запитване от Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Гърция), постъпило на 1 април 2016 г. — Ovidiu-Mihaita Petrea/Ypourgos Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis
      (Дело C-184/16)
      (2016/C 211/43)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ovidiu-Mihaita Petrea

         Ответник: Ypourgos Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли членове 27 и 32 от Директива 2004/38/ЕО (1) във връзка с членове 45 ДФЕС и 49 ДФЕС, както и с оглед на процесуалната автономия на държавите членки и принципите на оправдани правни очаквания и на добра администрация, да се тълкуват в смисъл, че налагат — или допускат — отмяната на удостоверение за регистрация на гражданин на Европейския съюз, което вече е издадено съгласно член 8, параграф 1 от Декрет на президента № 106/2007, на гражданин на друга държава членка и приемането по отношение на същия на решение за връщане от територията на приемащата държава, в случай че гражданинът, макар да е бил вписан в националния списък на нежелани чужденци с решение за забрана на достъп поради съображения, свързани с обществения ред и обществената сигурност, отново е влязъл във въпросната държава членка и е започнал предприемаческа дейност, без да отправи искане за отмяна на забраната за достъп в съответствие с процедурата, предвидена в член 32 от Директива 2004/38, като се има предвид, че последната (забраната на достъп) се счита за самостоятелно, свързано с обществения ред съображение, което обосновава отмяната на удостоверението за регистрация на гражданина на държава членка?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на предходния въпрос, може ли това нарушение да се приравни на незаконен престой на гражданин на Европейския съюз на територията на приемащата държава, така че да позволи приемането на решение за връщане по член 6, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО (2) от органа, компетентен да отмени удостоверението за регистрация на гражданина на Съюза, въпреки че, от една страна, удостоверението за регистрация не представлява разрешение за законно пребиваване в страната, каквото е общоприетото разбиране, а от друга страна, Директива 2008/115 се прилага ratione personae единствено по отношение на граждани на трети страни?

                  3)

                  При отрицателен отговор на същия въпрос, могат ли отмяната поради съображения, свързани с обществения ред и обществената сигурност, на удостоверение за регистрация на гражданин на друга държава членка, удостоверение, което не представлява разрешение за законно пребиваване в страната, и приемането по отношение на този гражданин на решение за връщане — отмяна и приемане, осъществени от компетентния национален орган при упражняване на процесуалната автономия на приемащата държава членка, да се разглеждат при правилно тълкуване на правото като единен административен акт на извеждане съгласно членове 27 и 28 от Директива 2004/38, който подлежи на съдебен контрол при условията съгласно тези членове, в които се предвижда един-единствен вид, в случая административно извеждане на граждани на ЕС от територията на приемащата държава членка?

                  4)

                  При утвърдителен, както и при отрицателен отговор на първия и на втория въпрос, в противоречие с принципа на ефективност ли е национална съдебна практика, с която се забранява на административните органи, а следователно и на компетентния съд, да контролират — във връзка с отмяна на удостоверение за регистрация на гражданин на Европейския съюз или с приемане на решение за извеждане от територията на приемащата държава членка, поради факта че по отношение на гражданина на друга държава членка има решение за забрана на достъп до въпросната (първата) държава членка — дали при приемането на решението за забрана на достъп са спазени процедурните гаранции, предвидени в членове 30 и 31 от Директива 2004/38?

                  5)

                  При утвърдителен отговор на предходния въпрос, произтича ли от член 32 от Директива 2004/38 задължение за административните органи на държавите членки да уведомяват при всички положения заинтересования гражданин на друга държава членка за решението за извеждане на език, който той разбира, за да може ефективно да упражни процесуалните си права, които произтичат от въпросните разпоредби на директивата, дори ако самият той не е отправил искане за това?

         (1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).

         (2)  Директива 2008/115/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стр. 98).


title: Дело C-457/17: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 31 юли 2017 г. — Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/12

         Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 31 юли 2017 г. — Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV
   (Дело C-457/17)
   (2017/C 347/14)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Heiko Jonny Maniero

      Ответник: Studienstiftung des deutschen Volkes eV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Попада ли отпускането от регистрирано сдружение на стипендии за насърчаване на изследователски или учебни проекти в чужбина в обхвата на понятието „образование“ по смисъла на член 3, параграф 1, буква ж) от Директива 2000/43/ЕО (1)?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Представлява ли изискването първият държавен изпит по специалността „Право“ да е положен в Германия — което е условие за отпускане на стипендиите, посочени в първия преюдициален въпрос — непряка дискриминация на кандидат по смисъла на член 2, параграф 2, буква б) от Директива 2000/43/ЕО, когато кандидатът, гражданин на Съюза, наистина е завършил сходна степен на образование в държава, която не е членка на Европейския съюз — без изборът на това място на завършване на образованието да е свързан с етническия му произход — но тъй като живее в Германия и владее отлично немски език, той е имал възможност, също както местните лица, да положи първия държавен изпит по специалността „Право“, след като завърши семестриално тази специалност в Германия?
               Променя ли се нещо в тази връзка от факта, че без да е свързана с дискриминиращи признаци, стипендиантската програма има за цел да даде възможност на абсолвентите по специалност „Право“ в Германия да се запознаят с чуждестранни правни системи и да придобият опит в чужбина и езикови познания чрез насърчаване на изследователски или учебни проекти в чужбина?

      (1)  Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагането на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (ОВ L 180, 2000 г., стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 20, том 1, стр. 19).


title: Дело T-239/09 P: Жалба, подадена на 16 юни 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение от 31 март 2009 г. на Съда на публичната служба по дело F-146/07, Marcuccio/Комисия

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/28

         Жалба, подадена на 16 юни 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение от 31 март 2009 г. на Съда на публичната служба по дело F-146/07, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-239/09 P)
   2009/C 193/45
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

      Искания на жалбоподателя

   При всички положения:

               —

               Да се отмени изцяло и без изключение обжалваното определение.

               —

               Да се обяви, че първоинстанционната жалба, във връзка с която е постановено определението, е допустима изцяло и без изключение.

         Главно искане:

               —

               Да се уважи изцяло и без изключение петитума на първоинстанционната жалба, както и да се осъди ответника да възстанови разходите, направени във връзка с делото de qua във всички производства.

         При условията на евентуалност:

               —

               Да се препрати делото de qua за ново разглеждане на друг състав на Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 31 март 2009 г., постановено по дело F-146/07. С определението се отхвърля като частично недопустима и частично неоснователна жалбата за отмяна на решението на ответника да не предприеме последващи действия във връзка с искането на жалбоподателя за разследване относно пратка, заразена с антракс, от която пострадал в периода, в който бил назначен в делегацията на Комисията в Ангола, както и искането за обезщетение на вредите, претърпени вследствие на това решение.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква грешки в прилагането на правото, произтичащи от различни твърдения на СПС относно недопустимостта и неоснователността на неговите искания, както и от изкривяване и изопачаване на фактите.


title: Дело T-197/10: Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — BVR/СХВП — Austria Leasing ( Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich ) ( Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich — По-ранна национална фигуративна марка Raiffeisenbank — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 )

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/43

         Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — BVR/СХВП — Austria Leasing („Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich“)
   (Дело T-197/10) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich“ - По-ранна национална фигуративна марка „Raiffeisenbank“ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 311/80
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken e.V. (BVR) (Берлин, Германия) (представител: I. Rinke, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Austria Leasing GmbH (Ешборн, Германия) (представител: B. Joachim, avocat)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение на първи апелативен състав на СХВП от 3 февруари 2010 г. (преписка № R 248/2009-1), постановено в производство по възражение между Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken e.V. (BVR) и Austria Leasing GmbH

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken e.V. (BVR) да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело C-121/08: Определение на председателя на Съда от 8 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/32

         Определение на председателя на Съда от 8 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-121/08) (1)

   (2008/C 285/57)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.


title: Дело C-381/12 P: Жалба, подадена на 9 август 2012 г. от I Marchi Italiani Srl срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 28 юни 2012 г. по дело T-133/09, I Marchi Italiani и Basile/СХВП — Osra

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/20

         Жалба, подадена на 9 август 2012 г. от I Marchi Italiani Srl срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 28 юни 2012 г. по дело T-133/09, I Marchi Italiani и Basile/СХВП — Osra
   (Дело C-381/12 P)
   2012/C 303/35
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: I Marchi Italiani Srl (представители: L. Militerni и G. Militerni, avvocati)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Osra SA

      Искания на жалбоподателя

               —

               Отменя частично решението на Общия съд на Европейския съюз, доколкото с него се отхвърля жалбата на дружеството I Marchi Italiani s.r.l. и се присъждат в негова тежест съдебните разноски, с изключение на свързаните с отказа от съдебно производство;

               —

               частично уважава исканията, представени в първоинстанционното производство и вследствие на това отменя Решение на втори апелативен състав от 9 януари 2009 г., нотифицирано на жалбоподателя в настоящото производство на 30 януари 2009 г. по преписка R 502/2008 между дружеството I Marchi Italiani S.r.l. срещу Osra S.A, с което се потвърждава решението на отдела по отмяна, уважавайки искането за отмяна и обявяването на недействителността на марката „B Antonio Basile 1952“ в отговор на жалбата на OSRA S.A.;

               —

               осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбата на дружеството I Marchi Italiani s.r.l. има три правни основания:

               1.

               Нарушение на член 135, параграф 4 от Процедурния правилник на Общия съд, доколкото Общият съд неправилно е приел, че представените от жалбоподателя документи трябва да бъдат отхвърлени без да бъде необходимо обсъждане на доказателствената им сила и че доводите относно репутацията на оспорваната марка и на принципа на добросъвестност трябва да бъдат обявени за недопустими.

               2.

               Нарушение на член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (1) (понастоящем член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (2)), доколкото Общият съд е допуснал грешка, като е обявил, че са изминали по-малко от 5 години от датата на регистрацията на марката и датата на подаването на молбата за обявяване на недействителността й и че вследствие на това датата на искането за регистрация на общностната марка е ирелевантно.

               3.

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94, доколкото Общият съд неправилно е приел, че е налице сходство между конфликтните марки и вследствие на това е приложил неправилно тази разпоредба в извода си за наличието на вероятност от объркване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

      (2)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).


title: Дело T-482/15 R: Определение на председателя на Общия съд (четвърти състав) от 15 октомври 2015 г. — Ahrend Furniture/Комисия (Обезпечително производство — Обществени поръчки — Процедура за възлагане на обществени поръчки — Доставка на мебели — Отхвърляне на офертата на оферент и възлагане на поръчката на друг оферент — Молба за постановяване на временни мерки — Липса на fumus boni juris)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/56

         Определение на председателя на Общия съд (четвърти състав) от 15 октомври 2015 г. — Ahrend Furniture/Комисия
   (Дело T-482/15 R)
   ((Обезпечително производство - Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на мебели - Отхвърляне на офертата на оферент и възлагане на поръчката на друг оферент - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на fumus boni juris))
   (2015/C 398/71)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Ahrend Furniture (Завентем, Белгия) (представители: първоначално A. Lepièce, V. Dor и S. Engelen, впоследствие A. Lepièce, V. Dor, S. Engelen и F. Caillol, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и J. Estrada de Solà)

      Предмет

   Главно искане за спиране на изпълнението на решението на Комисията за възлагане на партида № 1 от обществена поръчка № OIB.DR.2/PO/2014/055/622 — „Доставка на мебели“ на друг оферент и, при условията на евентуалност, искане, целящо да се разпореди представянето на документи относно финансовия анализ на офертите и да се спре същото решение до изтичането на нов срок от десет дни, считано от изпращането на тези документи.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

               2)

               Отменя определението от 26 август 2015 г., постановено по дело T-482/15-R.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-755/15: Жалба, подадена на 30 декември 2015 г. — Люксембург/Комисия

text:
               15.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 59/48

         Жалба, подадена на 30 декември 2015 г. — Люксембург/Комисия
   (Дело T-755/15)
   (2016/C 059/55)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Велико херцогство Люксембург (представители: D. Holderer, и D. Waelbroeck, S. Naudin и A. Steichen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               като главно искане, да отмени решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. относно държавна помощ SA.38375 приведена в действие от Великото херцогство Люксембург в полза на Fiat,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. относно държавна помощ SA.38375 приведена в действие от Великото херцогство Люксембург в полза на Fiat в частта, с която се разпорежда възстановяване на помощта,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на член 107 ДФЕС, тъй като Комисията не била доказала селективния характер на спорното индивидуално решение.

               2.

               Второто основание е нарушение на член 107 ДФЕС и на задължението за мотивиране на Комисията, тъй като последната не била доказала наличието на предимство, нито наличие на нарушение на конкуренцията.

               3.

               Третото основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е нарушение на член 14, параграф 1 от Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, доколкото Комисията е изискала възстановяване на помощта в нарушение на принципа на правната сигурност и на правото на защита.


title: Дело T-187/08: Жалба, подадена на 13 май 2008 г. — Rodd & Gunn Australia/СХВП (Изобразяване на куче)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/47

         Жалба, подадена на 13 май 2008 г. — Rodd & Gunn Australia/СХВП (Изобразяване на куче)
   (Дело T-187/08)
   (2008/C 171/90)
   Език, на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Rodd & Gunn Australia Limited (Wellington, Нова Зеландия) (представители: B. Brandreth, Barrister и N. Jenkins, Solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 12 март 2008 г. по дело № R 1245/2007-4,

               —

               да се разпореди restitutio in integrum по отношение на марка на Общността № 339 218 и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка, състояща се в изобразяване на куче за стоки в класове 16, 18 и 25 — марка на Общността № 339 218

      Решение на отдела „Марки и регистър“: Отхвърля искането за restitutio in integrum

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 47 от Регламент на Съвета № 40/94, тъй като подновяването на марка на Общността е позволено не само на титуляра на такава или на негов професионален представител; Апелативният състав е допуснал грешка при прилагане на правото и при преценката си на фактите, приемайки, че жалбоподателят и неговият упълномощен представител не са проявили дължимата грижа при дадените обстоятелства; Апелативният състав е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че жалбоподателят е проявил небрежност, като е натоварил агенцията за подновяване на марки Computer Patent Annuities Limited да поднови неговите марки.


title: Дело T-265/12: Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — Schenker/Комисия (Конкуренция — Картели — Международни въздушни спедиторски услуги — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС — Определяне на цените — Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена — Доказателства, съдържащи се в искане за освобождаване от глоби — Закрила на поверителността на разговорите и кореспонденцията между адвокати и клиенти — Правила за професионално поведение, свързани със задължение за лоялност и със забрана за двойно представителство — Фидуциарни задължения — Засягане на търговията между държавите членки — Отговорност за неправомерното поведение — Избор на дружествата — Глоби — Пропорционалност — Тежест на нарушението — Смекчаващи обстоятелства — Равно третиране — Сътрудничество — Споразумение — Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г.)

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/27

         Решение на Общия съд от 29 февруари 2016 г. — Schenker/Комисия
   (Дело T-265/12) (1)

   ((Конкуренция - Картели - Международни въздушни спедиторски услуги - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Определяне на цените - Допълнителни такси и тарифни механизми, които се отразяват върху крайната цена - Доказателства, съдържащи се в искане за освобождаване от глоби - Закрила на поверителността на разговорите и кореспонденцията между адвокати и клиенти - Правила за професионално поведение, свързани със задължение за лоялност и със забрана за двойно представителство - Фидуциарни задължения - Засягане на търговията между държавите членки - Отговорност за неправомерното поведение - Избор на дружествата - Глоби - Пропорционалност - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Равно третиране - Сътрудничество - Споразумение - Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г.))
   (2016/C 136/37)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Schenker Ltd (Фелтъм, Обединеното кралство) (представители: F. Montag, B. Kacholdt, F. Hoseinian, адвокати, D. Colgan и T. Morgan, solicitors)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Dawes и N. von Lingen, впоследствие A. Dawes и G. Meessen, в качеството на представители, подпомагани от B. Kennelly и H. Mussa, barristers)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 година относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39462 — Спедиторски услуги) в засягащата жалбоподателя част и искане за изменение на наложената му с това решение глоба.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Schenker Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 11.8.2012 г.


title: Дело C-543/08: Иск, предявен на 4 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/21

         Иск, предявен на 4 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-543/08)
   (2009/C 19/40)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun, P. Guerra e Andrade и M. Teles Romão)

      Ответник: Португалска република
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като запазва особени права на държавата в дружеството EDP — Energias de Portugal, предоставени във връзка с привилегировани акции (golden shares) на държавата, Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 56 ЕО и 43 ЕО.

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Съгласно устава на EDP на всяка акция съответства право на глас, без да се вземат предвид упражняваните от акционерите права на глас, които произтичат от обикновените акции, чиито притежател не е държавата, и които надвишават 5 % от всички права на глас, съответстващи на дружествения капитал.
   В съответствие с португалското законодателство държавата притежава особени права върху EDP независимо от броя на притежаваните от нея акции. Тези особени права се изразяват, в частност, в право на вето върху решенията на общото събрание за изменение на устава (включително решенията за увеличаване на капитала, сливане, разделяне и прекратяване), за сключване на договори за създаване на обединения с координационна или субординационна структура, както и за отнемане или ограничаване на предимствата на акционерите във връзка със записването на акции при увеличаването на капитала.
   Държавата притежава също така особено право да определи член на управителния орган в случай, че е гласувала против одобрения списък на членовете на управителния орган.
   Комисията счита, че както ограничаването на правото на глас, така и особените права ограничават движението на капитали и свободата на установяване. Тези мерки възпрепятстват прякото инвестиране в EDP, инвестирането в ценни книжа и упражняването на свободата на установяване.
   Посочените особени права на държавата са държавни мерки, доколкото привилегированите акции не са резултат от обичайното прилагане на дружественото право.
   Установеното при тези обстоятелства ограничаване на правото на глас също представлява държавна мярка.
   Посочените Golden shares и ограничаването на правото на глас не съответстват на изтъкнатите по-конкретно от португалската държава легитимни цели от обществен интерес като обществената сигурност, сигурността на снабдяването и предоставянето на обществени услуги.
   Във всички случаи португалската държава нарушава принципа на пропорционалност, тъй като разглежданите мерки не са подходящи за да се осигури постигането на преследваните цели и надхвърлят необходимото за тяхното осъществяване.


title: Дело C-518/06: Решение на Съда (голям състав) от 28 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Застраховка Гражданска отговорност за моторни превозни средства — Членове 43 ЕО и 49 ЕО — Директива 92/49/ЕИО — Национално законодателство, налагащо задължение за сключване на договор на застрахователните предприятия — Ограничение на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги — Социална закрила на пострадалите при пътнотранспортни произшествия — Пропорционалност — Свобода на застрахователните предприятия при определяне на ставките на премиите — Принцип на надзор от държавата-членка по произход)

text:
               4.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 153/4

         Решение на Съда (голям състав) от 28 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-518/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства - Членове 43 ЕО и 49 ЕО - Директива 92/49/ЕИО - Национално законодателство, налагащо задължение за сключване на договор на застрахователните предприятия - Ограничение на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги - Социална закрила на пострадалите при пътнотранспортни произшествия - Пропорционалност - Свобода на застрахователните предприятия при определяне на ставките на премиите - Принцип на надзор от държавата-членка по произход)
   2009/C 153/08
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и N. Yerrell)

      Ответник: Италианска република (представител: M. Fiorilli)

      Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Република Финландия (представител: J. Himmanen)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 49 ЕО — Нарушение на членове 6, 9, 29 и 39 от Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53) — Изчисляване на застрахователните премии — Задължения, наложени на застрахователи със седалище в друга държава-членка

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Комисията на Европейските общности, Италианската република и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.


title: Дело C-25/15: Решение на Съда (пети състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Budapest Környéki Törvényszék — Унгария) — производство срещу István Balogh (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Право на устен и на писмен превод — Директива 2010/64/ЕС — Приложно поле — Понятие „наказателно производство“ — Производство, предвидено в държава членка, за признаването на решение по наказателноправни въпроси, постановено от юрисдикция на друга държава членка и за вписването в регистъра за съдимост на произнесена от тази юрисдикция присъда — Разходи, свързани с превода на това решение — Рамково решение 2009/315/ПВР — Решение 2009/316/ПВР)

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/10

         Решение на Съда (пети състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Budapest Környéki Törvényszék — Унгария) — производство срещу István Balogh
   (Дело C-25/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Право на устен и на писмен превод - Директива 2010/64/ЕС - Приложно поле - Понятие „наказателно производство“ - Производство, предвидено в държава членка, за признаването на решение по наказателноправни въпроси, постановено от юрисдикция на друга държава членка и за вписването в регистъра за съдимост на произнесена от тази юрисдикция присъда - Разходи, свързани с превода на това решение - Рамково решение 2009/315/ПВР - Решение 2009/316/ПВР))
   (2016/C 296/14)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Budapest Környéki Törvényszék

      Страна в главното производство

   István Balogh

      Диспозитив

   Член 1, параграф 1 от Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 година относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство, трябва да се тълкува в смисъл, че тази директива не се прилага към специално национално производство за признаване от съда на държава членка на постановено от юрисдикция на друга държава членка окончателно съдебно решение, с което дадено лице се осъжда за извършено престъпление.
   Рамково решение 2009/315/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 година относно организацията и съдържанието на обмена на информация, получена от регистрите за съдимост, между държавите членки, и Решение 2009/316/ПВР на Съвета от 6 април 2009 година за създаване на Европейска информационна система за съдимост (ECRIS) в изпълнение на член 11 от Рамково решение 2009/315/ПВР, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането на национална правна уредба, въвеждаща подобно специално производство.

      (1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.


title: Дело C-687/13: Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München — Германия) — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH/Hauptzollamt Regensburg (Преюдициално запитване — Дъмпинг — Антидъмпингово мито, наложено върху вноса на керамични плочки с произход от Китай — Регламент за изпълнение (ЕС) № 917/2011 — Валидност — Регламент (ЕО) № 1225/2009 — Член 2, параграф 7, буква a) — Нормална стойност — Определяне на основата на цената в трета страна с пазарна икономика — Избор на подходяща трета страна — Задължение за полагането на дължима грижа — Право на защита — Задължение за мотивиране — Изготвяне на извадка)

text:
               3.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 363/5

         Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München — Германия) — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH/Hauptzollamt Regensburg
   (Дело C-687/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Дъмпинг - Антидъмпингово мито, наложено върху вноса на керамични плочки с произход от Китай - Регламент за изпълнение (ЕС) № 917/2011 - Валидност - Регламент (ЕО) № 1225/2009 - Член 2, параграф 7, буква a) - Нормална стойност - Определяне на основата на цената в трета страна с пазарна икономика - Избор на подходяща трета страна - Задължение за полагането на дължима грижа - Право на защита - Задължение за мотивиране - Изготвяне на извадка))
   (2015/C 363/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht München

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Regensburg

      Диспозитив

   Разглеждането на преюдициалния въпрос не установи никакво основание, годно да засегне валидността на Регламент за изпълнение (ЕС) № 917/2011 на Съвета от 12 септември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на керамични плочки с произход от Китайската народна република.

      (1)  ОВ C 78, 15.3.2014 г.


title: Дело C-324/06: Решение на Съда (седми състав) от 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/116/ЕО — Включване на маята Candida guillermondii в приложението към Директива 82/471/ЕИО — Липса на предприемане на необходимите мерки)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/8

         Решение на Съда (седми състав) от 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-324/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/116/ЕО - Включване на маята Candida guillermondii в приложението към Директива 82/471/ЕИО - Липса на предприемане на необходимите мерки)
   (2007/C 82/14)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: A. Szmytkowska и P. Guerra e Andrade]

      Ответник: Португалска република [представители: L. Fernandes и F. Fraústo de Azevedo]
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на приемане в предвидения срок на необходимите разпоредби с оглед изпълнение на Директива 2004/116/ЕО на Комисията от 23 декември 2004 година за изменение на приложението към Директива 82/471/ЕИО на Съвета по отношение на включването на Candida guillermondii (ОВ L 379, стр. 81)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими с оглед изпълнението на Директива 2004/116/ЕО на Комисията от 23 декември 2004 година за изменение на приложението към Директива 82/471/ЕИО на Съвета по отношение на включването на Candida guillermondii, Португалската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от посочената директива.

               2)

               Португалската република се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 224, 16.9.2006 г.


title: Дело C-275/07: Иск, предявен на 8 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/21

         Иск, предявен на 8 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-275/07)
   (2007/C 199/32)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и M. Velardo, agenti)

      Ответник: Италианска република
   Искания на ищеца
   Ищецът моли, Съдът да установи, че:

               —

               като е отказала да изплати на Комисията мораторни лихви на обща сума 847,06 EUR поради забавеното осчетоводяване на митните сборове и като е отказала да адаптира националните разпоредби към общностната правна уредба относно осчетоводяването на неоспорени митнически операции, за които е налице обща гаранция и които са последица от операции по общностен транзит, и

               —

               като е отказала да изплати на Комисията мораторни лихви на обща сума 3 322,00 EUR поради неспазване на сроковете, наложени от общностната правна уредба, относно вписване в счетоводен баланс „A“ на митните сборове в рамките на операции по транзит по смисъла на Митническа конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР от 1975 г.,
               Италианската република е нарушила задълженията си по Регламент (ЕИО, Евратом) № 1552 на Съвета от 29 май 1989 г. за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Eвратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (1) и по-специално на член 6, параграф 2р буква a) от него, заменен, считано от 31 май 2000 г., с Регламент (ЕО, Eвратом) № 1150 на Съвета от 22 май 2000 г. за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Eвратом относно системата на собствени ресурси на Общностите (2) и по-специално на член 6, параграф 31 буква a) от него.

               —

               да се осъди Италианската република да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията оспорва две решения на Италианската република. Първото съдържа отказа й да изплати в полза на Комисията мораторни лихви на обща сума 847,06 EUR поради забавено осчетоводяване на митни сборове както и да адаптира националните разпоредби към общностната правна уредба относно осчетоводяването на неоспорени митнически операции, за които е налице обща гаранция и които са последица от операции по общностен транзит. Второто решение съдържа отказа й да изплати в полза на Комисията мораторни лихви на обща сума 3 322,00 EUR поради неспазването на наложените от общностната правна уредба срокове за вписване в счетоводен баланс „A“ на митни сборове в рамките операции по транзит по смисъла на Митническа конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР от 1975 г.
   В подкрепа на иска си ищецът твърди, че Италианската република освен че е нарушила членове 8 и 11 от Регламента № 1552/89, не е изпълнила задълженията си по силата на член 6, параграф 2, буква a), заменен, считано от 31 май 2000 г. с Регламент № 1150/2000 относно прилагането на Решение 94/728/ЕО, Eвратом относно системата на собствените ресурси на Общностите и по-специално член 6, параграф 3, буква a) от него.

      (1)  OB L 155, 7.6.1989 г., стр. 1.

      (2)  OB L 130, 31.5.2000 г., стр. 1.


title: Дело T-656/16: Жалба, подадена на 12 септември 2016 г. — PM/ECHA

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/58

         Жалба, подадена на 12 септември 2016 г. — PM/ECHA
   (Дело T-656/16)
   (2016/C 402/69)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: PM (представител: C. Zambrano Almero, адвокат)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени решение SME(2016) 3198, като приеме че PM е от категорията на малките и средните предприятия и следователно са платени дължимите такси, и съответно да разпореди да бъде извършено исканото вписване.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно-единствено основание, изведено от определението за малки и средни предприятия, съдържащо се в член 2, параграф 1 от приложението към Препоръка 2003/361/ЕО относно определянето на микро, малки и средни предприятия. В това отношение жалбоподателят, заедно с групата от предприятия, в която участва, твърди, че отговаря на предвидените в този член изисквания.


title: Дела T-118/11, T-123/11 и T-124/11: Определение на Общия съд от 4 юни 2012 г. — Attey и др./Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар — Изваждане на съответните лица от списъка — Жалба за отмяна — Липса на основание за произнасяне)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/20

         Определение на Общия съд от 4 юни 2012 г. — Attey и др./Съвет
   (Дела T-118/11, T-123/11 и T-124/11) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар - Изваждане на съответните лица от списъка - Жалба за отмяна - Липса на основание за произнасяне)
   2012/C 227/33
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Philipp Attey (Абиджан, Кот д’Ивоар) (дело T-118/11); Thierry Legré (Абиджан) (дело T-123/11); и Stéphane Kipré (Абиджан) (дело T-124/11) (представител: адв. J.-C. Tchikaya)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и M. Chavrier)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Република Кот д’Ивоар (представители: адв. J. P. Mignard и адв. J. P. Benoit); и Европейска комисия (представители: A. Bordes и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Искания за отмяна, от една страна, на Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 36), и от друга страна, на Регламент (ЕС) № 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 1), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателите

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-118/11, T-123/11 и T-124/11 за целите на определението.

               2.

               Отпаднало е основанието за произнасяне по жалбите.

               3.

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе наред с направените от него съдебни разноски и разноските на г-н Philipp Attey, г-н Thierry Legré и г-н Stéphane Kipré.

               4.

               Република Кот д'Ивоар и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело C-146/13: Жалба, подадена на 22 март 2013 г. — Кралство Испания/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/15

         Жалба, подадена на 22 март 2013 г. — Кралство Испания/Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-146/13)
   2013/C 171/30
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представители: E. Chamizo Llatas и S. Centeno Huerta)

      Ответник: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се прогласи нищожност на Регламент (ЕС) № 1257/2012 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2012 година за осъществяване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна закрила и, при условията на евентуалност, да бъде отменен изцяло,

               —

               при условията на евентуалност, да бъде обявена недействителността на:

                           —

                           първа алинея от член 9 в нейната цялост, както и на втора алинея от член 9 при условията, посочени в петото основание на жалбата,

                           —

                           втора алинея от член 18 в нейната цялост, както и на всички позовавания, съдържащи в регламента, на Единния патентен съд като режим на съдебен контрол на Европейския патент с единно действие (ЕПЕД) и като източник на правото на ЕПЕД,

               —

               да се осъдят Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Нарушение на ценностите на правовата държава чрез установяването на правна уредба, основана на документ, издаден от Европейското патентно ведомство, чиито актове не подлежат на съдебен контрол.

               2.

               Липса на акт на Съюза и, при условията на евентуалност, липса на правно основание в регламента, поради невъвеждането на мерки, гарантиращи предвидената в член 118 ДФЕС единна защита.

               3.

               Злоупотреба с власт поради използването на засиленото сътрудничество за цели, различни от предвидените в Договорите.

               4.

               Нарушение на член 291, параграф 2 ДФЕС и, при условията на евентуалност, на съдебната практика от Решение по дело Meroni чрез установяването на система за определяне на годишни такси и определяне на квота за тяхното разпределение.

               5.

               Нарушение на съдебната практика от Решение по дело Meroni поради делегирането на определени административни задачи във връзка с европейския патент с единно действие на Европейското патентно ведомство.

               6.

               Нарушение на принципите на автономност и еднообразно прилагане на правото на Съюза поради системата на влизане в сила на регламента.

      (1)  ОВ L 361, стр. 1.


title: Дело T-497/09: Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — LG Electronics/СХВП (KOMPRESSOR PLUS) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „KOMPRESSOR PLUS“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/12

         Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — LG Electronics/СХВП (KOMPRESSOR PLUS)
   (Дело T-497/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „KOMPRESSOR PLUS“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 46/24
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея) (представител: J. Blanchard, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 септември 2009 г. (преписка R 397/2009-1) относно заявка за регистрация на словния знак „KOMPRESSOR PLUS“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда LG Electronics, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 37 от 13.2.2010 г.


title: Дело C-661/15: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 4 декември 2015 г. — X BV, друга страна: Staatssecretaris van Financiën

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/19

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 4 декември 2015 г. — X BV, друга страна: Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-661/15)
   (2016/C 098/25)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X BV

      Ответник: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1)

                           a)

                           Следва ли член 145, параграф 2 от Регламента за прилагане (1) във връзка с член 29, параграфи 1 и 3 от Митническия кодекс (2) да се тълкува в смисъл, че съдържащата се в тези разпоредби правна уредба обхваща и хипотезата, при която се установява, че към момента на приемане на декларацията по отношение на определена стока е съществувал свързан с производството риск от възникване на дефект в компонентна част от стоката по време на употребата ѝ и с оглед на това в изпълнение на съществуващо спрямо купувача договорно гаранционно задължение продавачът му предоставя намаление на цената под формата на компенсация на разходите, които купувачът е претърпял в резултат на това, че е била извършена поправка на стоката по начин, изключващ посочения риск?

                           б)

                           В случай че правната уредба, съдържаща се в член 145, параграф 2 от Регламента за прилагане, не се прилага в посочената по-горе хипотеза, представляват ли разпоредбите на член 28, параграфи 1 и 3 от Митническия кодекс във връзка с член 78 от Митническия кодекс сами по себе си достатъчно основание за намаляване на митническата стойност след предоставяне на посоченото по-горе намаление на цената?

               2)

               Условието, наложено в член 145, параграф 3 от Регламента за прилагане по отношение на посочената в тази разпоредба промяна на митническата стойност, а именно че промяната на действително платената или подлежаща на плащане цена за стоките трябва да бъде извършена в срок от дванадесет месеца от датата на приемане на декларацията за пускане в свободно обращение на стоките, противоречи ли на разпоредбите на членове 78 и 236 от Митническия кодекс във връзка с член 29 от Митническия кодекс?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (OB L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (OB L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


title: Дело T-250/10: Жалба, подадена на 31 май 2010 г. — KNUT IP Management/СХВП — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR)

text:
               31.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/50

         Жалба, подадена на 31 май 2010 г. — KNUT IP Management/СХВП — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR)
   (Дело T-250/10)
   ()
   2010/C 209/75
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: KNUT IP Management Ltd. (Лондон, Обединено кралство) (представител: C. Jaeckel, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Zoologischer Garten Berlin AG (Берлин, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 март 2010 г. по преписка R 650/2009-1,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KNUT — DER EISBÄR“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 25, 28 и 41.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Zoologischer Garten Berlin AG.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна марка „KNUD“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 28; германска словна марка „Knut der Eisbär“ за стоки и услуги от класове 16, 25, 28 и 41; словна германска мрака „KNUT“ за стоки и услуги от класове 3, 4, 5, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 33, 35, 39, 41, 42 и 43; германска словна марка „KNUT“ за стоки и услуги от класове 16, 18, 21, 25, 28, 35, 41 и 42.

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и приема възражението.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


title: Дело T-558/13: Решение на Общия съд от 4 март 2015 г. — FSA/СХВП — Motokit Veículos e Acessórios („FSA K-FORCE“) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „FSA K-FORCE“ — По-ранна словна марка на Общността „FORCE-X“ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 — Задължение за мотивиране — Член 75 от Регламент № 207/2009)

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/25

         Решение на Общия съд от 4 март 2015 г. — FSA/СХВП — Motokit Veículos e Acessórios („FSA K-FORCE“)
   (Дело T-558/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „FSA K-FORCE“ - По-ранна словна марка на Общността „FORCE-X“ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) № 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 127/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: FSA Srl (Бузнаго, Италия) (представители: M. Locatelli и M. Cartella, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Motokit Veículos e Acessórios, SA (Вагуш, Португалия)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 август 2013 г. (преписка R 436/2012-2) относно производство за обявяване на недействителност между Motokit Veículos e Acessórios, SA и FSA Srl.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 5 август 2013 г. (преписка R 436/2012-2).

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.