title: Дело C-83/16: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 12 февруари 2016 година — „Хета Асет Резолюшън България“ ООД/Началник на Митница Столична

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/19

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 12 февруари 2016 година — „Хета Асет Резолюшън България“ ООД/Началник на Митница Столична
   (Дело C-83/16)
   (2016/C 136/25)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Хета Асет Резолюшън България“ ООД

      Ответник: Началник на Митница Столична

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли чл. 161, § 5 и чл. 210, § 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митническия кодекс на Общността, да се тълкуват в смисъл, че износителят на стоки от митническата територия на Общността е лицето, установено на тази територия, което е страна по договора за продажба на стоките на лице, установено в трета страна, когато този договор е основанието за поставянето на стоките под митнически режим износ, според същия регламент?

               2.

               Следва ли от чл. 161, § 1 и чл. 210, § 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митническия кодекс на Общността, да се тълкуват, че е налице износ и възниква износно митническо задължение при обстоятелства като тези по главното производство, по отношение на плавателно средство (яхта) с държава на флага държава членка, само по силата на договора за продажба на лице, установено в трета страна и дерегистрацията от регистрите за корабите от тази държава членка на същото плавателно средство?

               3.

               Следва ли чл. 795, § 1, ал. 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 2454 (2) на Съвета от 2 юли 1993 година относно определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общноспа, да се тълкува, че при износ на плавателно средство (яхта) с държава на флага държава членка, при обстоятелства като тези по главното производство, представлява достатъчно доказателство по смисъла на същата разпоредба договора за продажба на плавателното средство на лице, установено в трета страна и дерегистрацията от регистрите за корабите от тази държава членка на същото плавателно средство?

               4.

               Следва ли от чл. 795, § 1, ал. 3, буква б) и ал. 4 [във връзка с] чл. 796д, § 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 2454 на Съвета от 2 юли 1993 година относно определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, че преценката за достатъчно доказателства по чл. 796га, § 4 от същия регламент на съответния компетентен митнически орган, при обстоятелствата по главното производство, е задължителна и не подлежи на преразглеждане от митническия орган, компетентен да приеме митническа декларация със задна дата по смисъла на първата разпоредба?

      (1)  OB L 302, стр. 1; Специално българско издание: глава 2, том 5, стр. 58

      (2)  OB L 253, стр. 1; Специално българско издание: глава 2, том 7, стр. 3


title: Дело C-599/11 P: Определение на Съда (пети състав) от 28 юни 2012 г. — TofuTown.com GmbH, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Член 119 от Процедурния правилник — Марка на Общността — Заявка за регистрация на словния знак „TOFUKING“ — Възражение на притежателя на марката „Curry King“ — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) — Вероятност от объркване — Степен на сходство)

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/6

         Определение на Съда (пети състав) от 28 юни 2012 г. — TofuTown.com GmbH, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-599/11 P) (1)

   (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Марка на Общността - Заявка за регистрация на словния знак „TOFUKING“ - Възражение на притежателя на марката „Curry King“ - Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Степен на сходство)
   2012/C 303/12
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: TofuTown.com GmbH (представител: B. Krause)

      Други страни в производството: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (представител: S. Russlies), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 20 септември 2011 г. по дело Meica/СХВП — TofuTown.com (TOFUKING) (T-99/10), с което този съд отменя решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 януари 2010 г. (преписка R 63/2009-4), постановено в производство по възражение със страни Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG и TofuTown.com GmbH — Вероятност от объркване

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда TofuTown.com GmbH да заплати, наред с направените от него съдебни разноски, и разноските на Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG.

               3.

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г.


title: Дело T-763/14: Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Soprema/СХВП — Sopro Bauchemie (SOPRAPUR) (Марка на Общността — Производство по възражение — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „SOPRAPUR“ — По-ранна словна марка на Общността „Sopro“ — Относително основание за отказ — Сходство на знаците и на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №° 207/2009)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/37

         Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Soprema/СХВП — Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)
   (Дело T-763/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „SOPRAPUR“ - По-ранна словна марка на Общността „Sopro“ - Относително основание за отказ - Сходство на знаците и на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) №o 207/2009))
   (2016/C 016/45)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Holding Soprema (Страсбург, Франция) (представител: M.-R. Hirsch, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: E. Scheffer и A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sopro Bauchemie GmbH (Висбаден, Германия)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 14 август 2014 г. (преписка R 1370/2013-2) относно производство по възражение между Sopro Bauchemie GmbH и Holding Soprema

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Holding Soprema да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 73, 2.3.2015 г.


title: Дело C-246/10: Определение на председателя на Съда от 3 януари 2011 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург

text:
               16.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/9

         Определение на председателя на Съда от 3 януари 2011 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-246/10) (1)

   2011/C 120/19
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 195, 17.7.2010 г.


title: Дело F-59/12: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 октомври 2013 г. — BF/Сметна палата на Европейския съюз (Публична служба — Назначаване — Заемане на длъжност директор — Обявление за свободна длъжност — Увреждащ акт — Липса — Недопустимост)

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/28

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 октомври 2013 г. — BF/Сметна палата на Европейския съюз
   (Дело F-59/12) (1)

   (Публична служба - Назначаване - Заемане на длъжност директор - Обявление за свободна длъжност - Увреждащ акт - Липса - Недопустимост)
   2014/C 9/45
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: BF (Люксембург, Люксембург) (представител: L. Levi, адвокат)

      Ответник: Сметна палата на Европейския съюз (представители: T. Kennedy и J. Vermer, подпомагани от D. Waelbroeck, адвокат)

      Предмет

   Искане за отмяна на обявлението за свободно работно място ECA/2011/67 на Сметната палата за поста директор на дирекция „Човешки ресурси“

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда BF да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Сметната палата на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 227, 28.7.2012 г., стр. 38.


title: Дело C-150/17 P: Жалба, подадена на 24 май 2017 г. от Европейския съюз, представляван от Съда на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 1 февруари 2017 г. по дело T-479/14, Kendrion/Европейски съюз

text:
               22.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/14

         Жалба, подадена на 24 май 2017 г. от Европейския съюз, представляван от Съда на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 1 февруари 2017 г. по дело T-479/14, Kendrion/Европейски съюз
   (Дело C-150/17 P)
   (2017/C 161/18)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Европейският съюз, представляван от Съда на Европейския съюз (представители: J. Inghelram и E. Beysen)

      Други страни в производството: Kendrion NV, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да бъде отменена точка 1 от диспозитива на обжалваното решение;

               —

               да бъде отхвърлено предявеното пред първоинстанционния съд от Kendrion искане за обезщетение на вредите, които твърди, че му били причинени, а при условията на евентуалност размерът на това обезщетение за вреди да бъде намален на 175 709,87 EUR;

               —

               да осъди Kendrion да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на подадената жалба жалбоподателят посочва три основания.

               1.

               Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, когато тълкувал понятието „причинно-следствена връзка“, тъй като приел, че непроизнасяне в разумен срок е определящата причина за причиняването на претендираните имуществени вреди, състоящи се в плащането на разходите по банкова гаранция, независимо че съгласно постоянната съдебна практика решението на предприятието да не плаща глобата докато е в ход производството пред Съда на Съюза е определящата причина за плащането на такива разходи.

               2.

               Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, когато тълкувал понятието „вреда“, тъй като по отношение на претендираните имуществени вреди — във връзка с плащането на разходите по банкова гаранция — отказал да приложи същите условия като приложените от него по отношение на плащането на лихви върху размера на глобата, а именно, че жалбоподателят трябвало да докаже в първоинстанционното производство, че финансовата тежест във връзка с плащането на лихвите била по-голяма от ползата, която той можело да извлече вследствие на неплащането на глобата.

               3.

               Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото и грешка в мотивите, тъй като при определянето на периода, в който настъпили твърдените вреди, приел, без да посочва мотиви за това, че периодът, в който имуществените вреди, понесени вследствие на заплащането на разходите по банкова гаранция, можело да бъде различен от определения от Общия съд период, в който е извършено неправомерно поведение, вследствие на което били претърпени посочените вреди.


title: Дело C-479/09 P: Решение на Съда (пети състав) от 30 септември 2010 г. — Evets Corp./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (Обжалване — Марка на Общността — Словна марка DANELECTRO — Фигуративна марка QWIK TUNE — Искане за подновяване на регистрацията на марка — Искане за restitutio in integrum — Неспазване на срока за представяне на искане за подновяване на регистрацията на марката)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/11

         Решение на Съда (пети състав) от 30 септември 2010 г. — Evets Corp./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
   (Дело C-479/09 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Словна марка „DANELECTRO“ - Фигуративна марка „QWIK TUNE“ - Искане за подновяване на регистрацията на марка - Искане за restitutio in integrum - Неспазване на срока за представяне на искане за подновяване на регистрацията на марката)
   2010/C 317/20
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evets Corp. (представител: S. Ryan, Solicitor)

      Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 23 септември 2009 г. по дело Evets/СХВП (съединени дела T-20/08 и T-21/08) за отхвърляне на жалбата за отмяна на Решение R 603/2007-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 5 ноември 2007 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела за администрирането на марките и по правните въпроси и се приема, че поради просрочие не е било направено искането на жалбоподателя за „restitutio in integrum“ с оглед на възстановяване на правата му във връзка с подновяването на словната марка „DANELECTRO“ — Неспазване на срока за представяне на искане за подновяване на регистрацията на марките

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evets Corp. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело T-806/14: Жалба, подадена на 3 декември 2014 г.  — August Storck/СХВП (Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/59

         Жалба, подадена на 3 декември 2014 г. — August Storck/СХВП (Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо)
   (Дело T-806/14)
   (2015/C 046/76)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: August Storck KG (Берлин, Германия) (представители: P. Goldenbaum, I. Rohr, T. Melchert и A. Richter, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Марка на Общността, предмет на спора: Посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка (Изображение на опаковка с квадратна форма) — Международна регистрация № 1 1 69  244, посочваща Европейския съюз

      Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на СХВП от 8 септември 2014 г. по преписка R 644/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди СХВП да заплати както направените от нея съдебни разноски, така и разноските на жалбоподателя.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-381/06: Решение на Съда (осми състав) от 13 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гръция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2002/14/ЕО — Информиране и консултиране на работниците и служителите — Нетранспониране в предписания срок)

text:
               10.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/15

         Решение на Съда (осми състав) от 13 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гръция
   (Дело C-381/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/14/ЕО - Информиране и консултиране на работниците и служителите - Нетранспониране в предписания срок)
   (2007/C 269/29)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и J. Enegren)

      Ответник: Република Гръция (представител: N. Dafniou)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност — Съвместна декларация на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията относно представителството на работниците и служителите (ОВ L 80, стр. 29)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предписания срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи за нея по силата на тази директива.

               2)

               Република Гърция се осъжда да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 28.10.2006 г.


title: Дело T-123/15: Решение на Общия съд от 28 октомври 2016 г. — Unicorn/EUIPO — Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „UNICORN-čerpací stanice“ — По-ранни национални словни и фигуративна марки „UNICORN“ — Относително основание за отказ — Репутация — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               12.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 462/15

         Решение на Общия съд от 28 октомври 2016 г. — Unicorn/EUIPO — Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice)
   (Дело T-123/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „UNICORN-čerpací stanice“ - По-ранни национални словни и фигуративна марки „UNICORN“ - Относително основание за отказ - Репутация - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 462/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Unicorn a.s. (Прага, Чешка република) (представител: L. Lorenc, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Лимасол, Кипър)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 13 януари 2015 г. (преписка R 153/2014-5), постановено в производство по възражение между Unicorn и Mercilink Equipment Leasing.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Unicorn a.s. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2015 г.


title: Дело C-401/09 P: Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска централна банка (Жалба — Допустимост — Пълномощно — Консорциум — Обществени поръчки — Процедура на договаряне — Консултантски и компютърни услуги — Отхвърляне на офертата — Процедурен правилник на Общия съд — Правен интерес — Основание за изключване — Разрешение, предписано от националното право — Задължение за мотивиране)

text:
               30.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 226/4

         Решение на Съда (трети състав) от 9 юни 2011 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска централна банка
   (Дело C-401/09 P) (1)

   (Жалба - Допустимост - Пълномощно - Консорциум - Обществени поръчки - Процедура на договаряне - Консултантски и компютърни услуги - Отхвърляне на офертата - Процедурен правилник на Общия съд - Правен интерес - Основание за изключване - Разрешение, предписано от националното право - Задължение за мотивиране)
   2011/C 226/05
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Друга страна в производството: Европейска централна банка (представители: F. von Lindeiner и G. Gruber)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 2 юли 2009 г. по дело T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска централна банка (ЕЦБ), с което се отхвърля искане за отмяна на решението на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 31 юли 2006 г., с което се отхвърля офертата, представена от жалбоподателя в рамките на процедура на договаряне за предоставянето на консултантски и компютърни услуги за ЕЦБ (ОВ 2005, S 137-135345), както и на решението поръчката да бъде възложена на друг оферент.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 11, 16.01.2010 г.


title: Дело T-461/13: Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — Испания/Комисия

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/23

         Жалба, подадена на 30 август 2013 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-461/13)
   2013/C 304/41
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение;

               —

               да осъди институцията ответник да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решение на Комисията от 19 юни 2013 г. относно държавна помощ SA.28599 (C 23/2010 (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), предоставена от Кралство Испания за разширяване на обхвата на цифровата наземна телевизия в отдалечени и слабо заселени райони (с изключение на Кастилия — Ла Манча). В посоченото решение се приема, че въпросната помощ е отчасти несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното връщане.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като в настоящия случай не е налице икономическо предимство в полза на предприятия, извършващи стопанска дейност, нито селективност на мярката, нито пък нарушаване на конкуренцията.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 106, параграф 2 и член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, тъй като не е доказано, че принципът на технологичната неутралност не е бил спазен.

               3.

               Третото правно основание е изведено от процесуално нарушение в хода на производството в областта на държавните помощи по-специално предвид прекомерното му забавяне, невземането предвид на представените доказателства, както и липсата на последователност и обективност при изясняването на фактите и обстоятелствата.

               4.

               Четвъртото правно основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на принципите на правна сигурност, равенство, пропорционалност и субсидиарност, поради което не е налице задължение за връщане на помощта, доколкото по член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41) не се предвижда задължение за такова връщане, когато са нарушени основни принципи на правото на Съюза.

               5.

               Петото правно основание, изтъкнато също при условията на евентуалност, е изведено от нарушаването на правото на информация, заложено в Хартата на основните на права на Европейския съюз, поради което не е налице задължение за връщане.


title: Дело C-121/13: Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Wedding (Германия) на 14 март 2013 г. — Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft/Xceed Holding Ltd.

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/10

         Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Wedding (Германия) на 14 март 2013 г. — Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft/Xceed Holding Ltd.
   (Дело C-121/13)
   2013/C 164/16
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Wedding

      Страни в главното производство

      Молител: Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft

      Длъжник: Xceed Holding Ltd.

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли Регламент (ЕО) № 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане (1) да се тълкува в смисъл, че длъжникът може да поиска преглед по съдебен ред на европейската заповед за плащане и в случаите, в които заповедта за плащане не му е връчена или не е валидно връчена? Може ли по-специално в тези случаи да се прилага съответно член 20, параграф 1 или член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1896/2006?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Какви са процесуалноправните последици, в случай че молбата за преглед бъде уважена; може ли при това по-специално да се прилага съответно член 20, параграф 3 или член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1896/2006?

      (1)  ОВ L 399, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 9, стр. 108.


title: Дело C-449/14 P: Решение на Съда (първи състав) от 10 ноември 2016 г. — DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA/Европейска комисия, Telefónica de España, SA, Telefónica Móviles España, SA, Кралство Испания, Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Обжалване — Държавни помощи — Схема за помощи в полза на националния обществен оператор за радио- и телевизионно разпространение — Задължения за обществена услуга — Компенсация — Член 106, параграф 2 ДФЕС — Решение, с което схемата за помощи е обявена за съвместима с вътрешния пазар — Изменение на начина на финансиране — Данъчни мерки — Данък, наложен на операторите на платена телевизия — Решение, с което изменената схема за помощи е обявена за съвместима с вътрешния пазар — Вземане предвид на начина на финансиране — Наличие на задължителна връзка по предназначение между данъка и схемата за помощи — Пряко въздействие на приходите от данъка върху размера на помощта — Покриване на нетните разходи за осъществяването на задачата за обществена услуга — Конкуренция между задълженото по данъка лице и получателя на помощта — Изопачаване на националното право)

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/2

         Решение на Съда (първи състав) от 10 ноември 2016 г. — DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA/Европейска комисия, Telefónica de España, SA, Telefónica Móviles España, SA, Кралство Испания, Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE)
   (Дело C-449/14 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Схема за помощи в полза на националния обществен оператор за радио- и телевизионно разпространение - Задължения за обществена услуга - Компенсация - Член 106, параграф 2 ДФЕС - Решение, с което схемата за помощи е обявена за съвместима с вътрешния пазар - Изменение на начина на финансиране - Данъчни мерки - Данък, наложен на операторите на платена телевизия - Решение, с което изменената схема за помощи е обявена за съвместима с вътрешния пазар - Вземане предвид на начина на финансиране - Наличие на задължителна връзка по предназначение между данъка и схемата за помощи - Пряко въздействие на приходите от данъка върху размера на помощта - Покриване на нетните разходи за осъществяването на задачата за обществена услуга - Конкуренция между задълженото по данъка лице и получателя на помощта - Изопачаване на националното право))
   (2017/C 014/02)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (представители: H. Brokelmann и M. Ganino, abogados)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: C. Urraca Caviedes, B. Stromsky и G. Valero Jordana), Telefónica de España SA, Telefónica Móviles España SA (представители: F. González Díaz, F. Salerno и V. Romero Algarra, abogados), Кралство Испания (представител: A. Sampol Pucurull), Corporación de Radio y Televisión Española SA (RTVE) (представители: A. Martínez Sánchez и J. Rodríguez Ordóñez, abogados)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда DTS Distribuidora de Televisión Digital SA да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия във връзка с главната жалба.

               3)

               Осъжда Telefónica de España SA и Telefónica Móviles España SA да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия във връзка с насрещната жалба.

               4)

               Corporación de Radio y Televisión Española SA (RTVE) и Кралство Испания понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 395, 10.11.2014 г.


title: Дело T-10/09 RENV: Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г.  — Formula One Licensing/СХВП — ESPN Sports Media (F1-LIVE) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „F1-LIVE“  — По-ранна фигуративна марка на Общността „F1“ и национални и международни словни марки „F1 Formula 1“  — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/41

         Решение на Общия съд от 11 декември 2014 г. — Formula One Licensing/СХВП — ESPN Sports Media (F1-LIVE)
   (Дело T-10/09 RENV) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „F1-LIVE“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „F1“ и национални и международни словни марки „F1 Formula 1“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 046/49)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Formula One Licensing BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: B. Klingberg и K. Sandberg, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: ESPN Sports Media Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: T. de Haan, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 октомври 2008 г. (преписка R 7/2008-1) относно производство по възражение между Racing-Live и Formula One Licensing BV.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 октомври 2008 г. (преписка R 7/2008-1).

               2)

               Осъжда СХВП и ESPN Sports Media Ltd да заплатят съдебните разноски, направени от Formula One Licensing BV в производствата пред Общия съд и Съда, както и разходите, които последното е направило във връзка с производството пред апелативния състав на СХВП.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Дело T-144/05: Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г.  — Muñiz/Комисия (Достъп до документи — Регламент (EО) № 1049/2001 — Документи, свързани със среща на работна група на секция Тарифна и статистическа номенклатура (механика/разни) на Комитета по Митническия кодекс — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения)

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/41

         Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — Muñiz/Комисия
   (Дело T-144/05) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (EО) № 1049/2001 - Документи, свързани със среща на работна група на секция „Тарифна и статистическа номенклатура (механика/разни)“ на Комитета по Митническия кодекс - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решения)
   (2009/C 44/70)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Pablo Muñiz (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално B. Dehandschutter, впоследствие L Defalque, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira и I. Chatzigiannis)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение на Комисията от 3 февруари 2005 година, с което се отказва достъп до някои документи, свързани със срещата на работна група на секция „Тарифна и статистическа номенклатура (механика/разни)“ на Комитета по Митническия кодекс от септември 2004 година.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Комисията от 3 февруари 2005 година, доколкото с него се отказва достъп до документите „TAXUD/1369/2003“, свързан с домашните кина, „TAXUD/974/2004“, свързан със смесените превозни средства, „TAXUD/1342/2003“, „TAXUD/2465/2004“ и„TAXUD/2495/2004“, свързан с единиците стабилизирано захранване, „XXI/770/1998“, свързан с автоматичните машини за обработка на непълна информация и с резюмето от среща на работна група на секция „Тарифна и статистическа номенклатура (механика/разни)“ Комитета по Митническия кодекс (документ „TAXUD/3010/2004 приложение V“).

               2)

               Не се налага разглеждане на жалбата в останалата й част.

               3)

               Осъжда Комисията да заплати разноските, направени от г-н Pablo Muñiz.

      (1)  ОВ C 132, 28.5.2005 г.


title: Дело T-460/09: Решение на Общия съд от 5 май 2011 г. — CheapFlights International/СХВП — Cheapflights (Cheapflights) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Cheapflights“ — По-ранна национална фигуративна марка „CheapFlights“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/22

         Решение на Общия съд от 5 май 2011 г. — CheapFlights International/СХВП — Cheapflights (Cheapflights)
   (Дело T-460/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Cheapflights“ - По-ранна национална фигуративна марка „CheapFlights“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 186/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Ирландия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Cheapflights Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представител: M. Edenborough, QC)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 31 август 2009 г. (преписка R 1356/2007-4), постановено в производство по възражение между CheapFlights International Ltd и Cheapflights Ltd

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 31 август 2009 г. (преписка R 1356/2007-4).

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата част.

               3.

               Осъжда СХВП и Cheapflights Ltd да заплатят съдебните разноски, включително направените от CheapFlights International Ltd в хода на производството пред апелативния състав.

      (1)  ОВ C 24, 30.1.2010 г.


title: Дело C-259/17: Преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 16 май 2017 г. — Zoltán Rózsavölgyi и Zoltánné Rózsavölgyi/Unicredit Leasing Hungary Zrt. и Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/8

         Преюдициално запитване от Budai Központi Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 16 май 2017 г. — Zoltán Rózsavölgyi и Zoltánné Rózsavölgyi/Unicredit Leasing Hungary Zrt. и Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.
   (Дело C-259/17)
   (2017/C 256/07)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Zoltán Rózsavölgyi и Zoltánné Rózsavölgyi

      Ответници: Unicredit Leasing Hungary Zrt. и Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

      Преюдициални въпроси

               1)

               С оглед на обстоятелството по-специално, че когато клаузата, с която се определя основният предмет на договора е неравноправна, договорът се счита за изцяло (а не частично) недействителен, може ли обявяването на дадена клауза, определяща основния предмет на договора, за неравноправна (вследствие на което тази клауза престава да поражда правни последици по отношение на потребителя) да породи като последица (например чрез прилагане на съдебно решение, на специална правна последица, предвидена в национална правна уредба, подзаконов акт или по силата на тълкувателно съдебно решение за уеднаквяване на съдебната практика) изменение — фактическо или с оглед на резултата — на правната квалификация на договора, при което договор за заем, сключен в чуждестранна валута (при което вземанията, възникнали от договора за заем, се определят и записват в чуждестранна валута, наричана по-нататък „валута на кредита“, а задължението за погасяване на тези вземания се изпълнява в национална валута, наричана по-нататък „валута на изпълнението“), се счита за договор за заем, сключен в унгарски форинти?

                           1.1

                           В хипотезата, при която обявяването на клауза, определяща основния предмет на договора, за недействителна поради неравноправност може да има за последица изменение — фактическо или с оглед на резултата — на правната квалификация на договора, може ли това изменение на правната квалификация да има за последица (например чрез прилагане на съдебно решение, на специална правна последица, предвидена в национална правна уредба, подзаконов акт или по силата на тълкувателно съдебно решение за уеднаквяване на съдебната практика) промяната на определени параметри от правоотношението с икономическо значение, включително във вреда на потребителя (например, прилагане с обратна сила на основен лихвен процент на централната банка или пазарен лихвен процент, прилаган спрямо заемите, сключени в унгарски форинти вместо на по-ниския лихвен процент, определен в договора?

               2)

               Има ли правната последица от неравноправния характер на клауза абсолютна стойност и представлява ли строго правен въпрос или при определянето на правните последици от неравноправния характер следва да се отдаде значение на следното:

                           (1)

                           Практиката на договаряне, следвана при други видове договори, различни от засегнатите от неравноправна клауза;

                           (2)

                           Предполагаемата уязвимост на определени оператори, пряко засегнати в икономическо отношение (например, в случай на договори, установени във валута, социалната групата на длъжниците във валута и банковата система); или

                           (3)

                           Интересите на определени трети лица или групи, които не са пряко засегнати от икономическа гледна точка, например, факта, че като последица от недействителността членовете на социалната група на длъжниците във валута могат в крайна сметка да се окажат в мнозинството си от гледна точка на математическото изчисляване на сметките си в по-благоприятно положение в сравнение с членовете на социалната група на длъжниците в унгарски форинти?

               3)

               Може ли съгласно член 3, параграф 1, член 4, параграф 2, член 5 и член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) (т.е. от преценката на неравноправния характер и правните му последици) клаузата, по силата на която на потребителя се възлага рискът от валутния курс (т.е. уговорката в договора или съвкупността от договорености, уреждащи поемането на риска) да бъде разпределена в няколко клаузи?

               4)

               Може ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (съгласно който неравноправните клаузи не са обвързващи за потребителя) да се тълкува в смисъл, че определена клауза (не конкретна част от клаузата, а клаузата в нейната цялост) може да бъде неравноправна в нейната цялост или отчасти неравноправна и отчасти не неравноправна, като се окаже частично приложима, т.е. посочената клауза (например с оглед на правната преценка за конкретния случай) може да бъде задължителна до определена степен за потребителя (или с оглед на последиците ѝ и в двата случая клаузата е неравноправна само до определена степен), например, чрез прилагане на съдебно решение, на специална правна последица, предвидена в национална правна уредба, подзаконов акт или по силата на тълкувателно съдебно решение за уеднаквяване на съдебната практика?

                           4.1

                           В хипотезата, при която член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че определена клауза може да бъде неравноправна в нейната цялост или отчасти неравноправна и отчасти не неравноправна, като се окаже частично приложима, т.е. посочената клауза може да бъде задължителна до определена степен за потребителя (или с оглед на последиците ѝ и в двата случая клаузата е неравноправна само до определена степен), може ли обявяването на недействителност на договора за заем в неговата цялост поради неравноправност на разглежданата клауза, определяща основния предмет на договора, да има за последица потребителят в крайна сметка като цяло да се окаже от гледна точка на математическото изчисляване на сметките си в по-неблагоприятно положение, а продавачът или доставчикът да е в по-благоприятно положение в сравнение със ситуацията, при която договорът за заем на същото основание би бил обявен за частично неравноправен (като в този случай останалите договорни клаузи ще продължат да са задължителни за страните без промяна в съдържанието)?

               5)

                           5.1

                           Може ли да се приеме, че не е неравноправна, т.е. съставена е на ясен и разбираем език, като се вземат предвид икономическите последици, договорна клауза, която е съставена (като общи условия на договаряне, използвани от договарящия продавач или доставчик, а не договорена индивидуално) въз основа на предвиденото в закона задължение за информиране, което по необходимост е от общ характер и, което възлага на потребителя риска от обменните курсове, без изрично да се посочва, че размерът на вноските, които се дължат съгласно договора за заем, може да надвишава доходите на потребителя, установени при проверката на платежоспособността, извършена от договарящия продавач или доставчик, като се има предвид и, че релевантната национална уредба предвижда подробно писмено посочване на риска, а не простото посочване на съществуването на риск и неговото възлагане, както и това, че Съдът на ЕС е постановил в точка 74 от решението си по дело C-26/13, че договарящият продавач или доставчик е длъжен не само да информира потребителя за риска, но е необходимо, благодарение на информацията потребителят да може да прецени потенциално значимите икономически последици за него от прилагането на обменния курс и следователно общата себестойност на сключения заем?

                           5.2

                           Може ли да се приеме, че не е неравноправна, т.е. съставена е на ясен и разбираем език, като се вземат предвид икономическите последици, договорна клауза, която е съставена (като общи условия на договаряне, използвани от договарящия продавач или доставчик, а не договорена индивидуално) въз основа на предвиденото в закона задължение за информиране, което по необходимост е от общ характер и, което възлага на потребителя риска от обменните курсове, без да посочва изрично, че съгласно договора за заем размерът на остатъка от главницата във всеки момент може да надвиши стойността на предоставеното за обезпечение имущество, с което разполага потребителят, установено при проверката на платежоспособността, извършена от договарящия продавач или доставчик, като се има предвид и, че релевантната национална уредба предвижда подробно писмено посочване на риска, а не простото посочване на съществуването на риск и неговото възлагане, както и това, че Съдът на ЕС е постановил в точка 74 от решението си по дело C-26/13, че договарящият продавач или доставчик е длъжен не само да информира потребителя за риска, но е необходимо, благодарение на информацията потребителят да може да прецени потенциално значимите икономически последици за него от прилагането на обменния курс и следователно общата себестойност на сключения заем?

                           5.3

                           Може ли да се приеме, че не е неравноправна, т.е. съставена е на ясен и разбираем език, като се вземат предвид икономическите последици, договорна клауза, която е съставена (като общи условия на договаряне, използвани от договарящия продавач или доставчик, а не договорена индивидуално) въз основа на предвиденото в закона задължение за информиране, което по необходимост е от общ характер и, което възлага на потребителя риска от обменните курсове, без да посочва изрично, че 1) промените в обменните курсове нямат максимален предел; 2) възможността за промяна в обменния курс е реална, т.е. може да възникне при действието на договора за заем; 3) по тази причина размерът на погасителните вноски може да нарасне без ограничение; 4) вследствие промяната във валутните курсове не само размерът на погасителните вноски, но и остатъкът от главницата може да нарасне без ограничение; 5) възможните загуби са безгранични; 6) ефектът от необходимите предпазни мерки е ограничен и изисква постоянно наблюдение; 7) договарящият продавач или доставчик не се ангажира да осъществява такова наблюдение; като се има предвид и, че релевантната национална уредба предвижда подробно писмено посочване на риска, а не простото посочване на съществуването на риск и неговото възлагане, както и това, че Съдът на ЕС е постановил в точка 74 от решението си по дело C-26/13, че договарящият продавач или доставчик е длъжен не само да информира потребителя за риска, но е необходимо, благодарение на информацията потребителят да може да прецени потенциално значимите икономически последици за него от прилагането на обменния курс и следователно общата себестойност на сключения заем?

                           5.4

                           Като се има предвид по-специално, че е възможно или дори е имало такива случаи в националната съдебна практика или законодателството да се достигне до извод, че при заемите, сключени във валута, потребителят е сключил заема в чуждестранна валута, тъй като приложимият към този момент лихвен процент е бил по-благоприятен в сравнение със заемите, сключени в унгарски форинти, а в замяна на това е поел изцяло последиците от промените в обменните курсове. Също така е възможно или дори е имало такива случаи в националната съдебна практика или законодателството да се достигне до извод, че изместването на договорната тежест към една от страните след сключването на договора за заем — непредвидима a priori — не може да се преценява с оглед на критериите за неравноправния характер, като се има предвид, че основанията за недействителност трябва да съществуват към момента на сключване на договора; като се има предвид и, че релевантната национална уредба предвижда подробно писмено посочване на риска, а не простото посочване на съществуването на риск и неговото възлагане, както и това, че Съдът на ЕС е постановил в точка 74 от решението си по дело C-26/13, че договарящият продавач или доставчик е длъжен не само да информира потребителя за риска, но и да му даде възможност да оцени риска, може ли да се приеме, че не е неравноправна, т.е. съставена е на ясен и разбираем език, като се вземат предвид икономическите последици, договорна клауза, която е съставена и използвана (като общи условия на договаряне, използвани от договарящия продавач или доставчик, а не договорена индивидуално) въз основа на предвиденото в закона задължение за информиране, което по необходимост е от общ характер и, което възлага на потребителя риска от обменните курсове, без да посочва изрично предвидимата посока на промените в обменните курсове при действието на договора (най-малкото в началния период на това действие), нито минималните и/или максималните им стойности (например, въз основа на метода на изчисляване на обменния курс forward и/или на принципа на паритет на лихвените проценти, съгласно който по отношение на заемите, сключени в чуждестранна валута, може да се предвиди с голяма степен на сигурност, че предимството по отношение на лихвите, а именно това, че лихвите LIBOR [London Interbank Offered Rate] или EURIBOR [Euro Interbank Offered Rate] ще бъдат по-ниски от лихвата BUBOR [Budapest Interbank Offered Rate], ще доведе до загуба по отношение на обменния курс за потребителя, т.е. че обменният курс на валутата на изпълнение ще бъде по-неизгоден в сравнение с обменния курс на валутата на кредита)?

                           5.5

                           Може ли да се приеме, че не е неравноправна, т.е. съставена е на ясен и разбираем език, като се вземат предвид икономическите последици, договорна клауза, която е съставена (като общи условия на договаряне, използвани от договарящия продавач или доставчик, а не договорена индивидуално) въз основа на предвиденото в закона задължение за информиране, което по необходимост е от общ характер и, което възлага на потребителя риска от обменните курсове, без да посочва точно (например, като се посочи количествено чрез поредица от данни или графика на развитието в миналото на съотношението между обменния курс на валутата на изпълнение и валутата на кредита за период от време най-малкото равностоен на периода на действие, поет от потребителя) реалния риск за длъжника, който предвидимо би възникнал поради възлагането на риска от обменния курс върху потребителя, като се има предвид и, че релевантната национална уредба предвижда подробно писмено посочване на риска, а не простото посочване на съществуването на риск и неговото възлагане, както и това, че Съдът на ЕС е постановил в точка 74 от решението си по дело C-26/13, че договарящият продавач или доставчик е длъжен не само да информира потребителя за риска, но е необходимо, благодарение на информацията потребителят да може да прецени потенциално значимите икономически последици за него от прилагането на обменния курс и следователно общата себестойност на сключения заем?

                           5.6

                           Като се има предвид по-специално, че е възможно или дори е имало такива случаи в националната съдебна практика или законодателството да се достигне до извод, че при заемите, сключени във валута, потребителят е сключил заема в чуждестранна валута, тъй като приложимият към този момент лихвен процент е бил по-благоприятен в сравнение със заемите в унгарски форинти, а в замяна на това е поел изцяло последиците от промените в обменните курсове; и като се има предвид и, че релевантната национална уредба предвижда подробно писмено посочване на риска, а не простото посочване на съществуването на риск и неговото възлагане, както и това, че Съдът на ЕС е постановил в точка 74 от решението си по дело C-26/13, че договарящият продавач или доставчик е длъжен не само да информира потребителя за риска, но и да му даде възможност да оцени риска, може ли да се приеме, че не е неравноправна, т.е. съставена е на ясен и разбираем език, като се вземат предвид икономическите последици, договорна клауза, която е съставена (като общи условия на договаряне, използвани от договарящия продавач или доставчик, а не договорена индивидуално) въз основа на предвиденото в закона задължение за информиране, което по необходимост е от общ характер и, което възлага на потребителя риска от обменните курсове, без да посочва точно (например по изричен начин и чрез количествено показване въз основа на минали данни за период от време, който най-малкото е равностоен на поетия от потребителя период на действие) размера на ползите, които се предполага, че ще бъдат извлечени от лихвите, като с приложи BUBOR в случай на заеми, сключени в унгарски форинти и LIBOR или EURIBOR в случай на заеми, сключени в чуждестранна валута?

               6)

               Що се отнася до преценката на неравноправния характер на договорна клауза, която е съставена (като общи условия на договаряне, използвани от договарящия продавач или доставчик, а не договорена индивидуално) въз основа на предвиденото в закона задължение за информиране, което по необходимост е от общ характер и, което възлага на потребителя риска от обменните курсове, как следва да се разпредели доказателствената тежест между потребителя и договарящия продавач или доставчик, за да се прецени дали потребителят е имал възможност преди сключването на договора за заем реално да се запознае със спорната клауза, с която се обвързва неотменимо — член 3, параграф 3 от Директива 93/13/ЕИО и точка 1, буква з) от приложението към нея?

               7)

               Може ли да се приеме, че за целите на договорите за заем, сключени в чуждестранна валута, т.е. за целите на сделките, свързани с услуги, чиято цена е обвързана с колебанията на обменния курс на финансовия пазар, кредитните институции, които договарят с потребител, използвайки своя обменен курс на валутите, са продавачи или доставчици, които не контролират развитието на цената — точка 2, буква в) от приложението към Директива 93/13/ЕИО?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело T-99/06: Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — Phildar/СХВП — Comercial Jacinto Parera (FILDOR) (Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за словна марка на Общността FILDOR — По-ранна национална полу-фигуративна марка PHILDAR — По-ранни международни словна и полу-фигуративна марки PHILDAR — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б), член 62 и член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем, след изменение член 8, параграф 1, буква б), член 64 и член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/54

         Решение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. — Phildar/СХВП — Comercial Jacinto Parera (FILDOR)
   (Дело T-99/06) (1)

   (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността FILDOR - По-ранна национална полу-фигуративна марка PHILDAR - По-ранни международни словна и полу-фигуративна марки PHILDAR - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б), член 62 и член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем, след изменение член 8, параграф 1, буква б), член 64 и член 75 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2009/C 267/91
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Phildar SA (Roubaix, Франция) (представител: E. Baud, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Comercial Jacinto Parera SA (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 януари 2006 г. (преписка R 245/2004-2) относно процедура по възражение между Phildar SA и Comercial Jacinto Parera, SA.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 януари 2006 г. (преписка R 245/2004-2.

               2)

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 121, 20.5.2006 г.


title: Дело F-28/11: Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 юли 2011 г. — BC/Съвет

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/58

         Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 юли 2011 г. — BC/Съвет
   (Дело F-28/11) (1)

   2011/C 252/135
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 173, 11.6.2011 г., стр. 16.


title: Дело T-89/16 P: Решение на Общия съд от 27 юни 2017 г. — Clarke и др./EUIPO (Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Договор за определен срок, в който е предвидена клауза за прекратяването на договора, ако името на служителя не е включено в списъка с одобрените кандидати от следващия общ конкурс — Прилагане на прекратителната клауза — Повторна квалификация на договор за определен срок в договор за неопределен срок — Задължение за полагане на грижа — Обосновани правни очаквания)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/22

         Решение на Общия съд от 27 юни 2017 г. — Clarke и др./EUIPO
   (Дело T-89/16 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Договор за определен срок, в който е предвидена клауза за прекратяването на договора, ако името на служителя не е включено в списъка с одобрените кандидати от следващия общ конкурс - Прилагане на прекратителната клауза - Повторна квалификация на договор за определен срок в договор за неопределен срок - Задължение за полагане на грижа - Обосновани правни очаквания))
   (2017/C 256/24)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Nicole Clarke (Аликанте, Испания), Sigrid Dickmanns (Гран Алакант, Испания) и Elisavet Papathanasiou (Аликанте) (представител: H. Tettenborn, avocat)

      Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Lukošiūtė, подпомагана от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 15 декември 2015 г., Clarke и др./ДХВП (F-101/14—F-103/14, EU:F:2015:151), с която се иска отмяната на това съдебно решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns и Elisavet Papathanasiou да понесат собствените си съдебни разноски, както и да заплатят съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) в рамките на производството пред настоящата съдебна инстанция.

      (1)  ОВ C 145, 25.4.2016 г.


title: Дело T-202/15: Определение на Общия съд от 20 ноември 2015 г. — Zitro IP/СХВП (WORLD OF BINGO) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността „WORLD OF BINGO“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Явно неоснователна жалба)

text:
               1.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/59

         Определение на Общия съд от 20 ноември 2015 г. — Zitro IP/СХВП (WORLD OF BINGO)
   (Дело T-202/15) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „WORLD OF BINGO“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Явно неоснователна жалба))
   (2016/C 038/79)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Zitro IP Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представител: A. Canela Giménez, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: V. Melgar и J. Crespo Carrillo)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 февруари 2015 г. (преписка R 1899/2014-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „WORLD OF BINGO“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Zitro IP Sàrl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 198, 15.6.2015 г.


title: Дело C-360/11: Иск, предявен на 8 юли 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/8

         Иск, предявен на 8 юли 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-360/11)
   2011/C 282/15
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представител: L. Lozano Palacios)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания

               —

               да се обяви, че с прилагането на намалена ставка на ДДС към:

                           —

                           медицинските вещества, които могат да се използват по обичаен и подходящ начин за получаването на лекарствени продукти съгласно член 91, алинея първа, параграф 1, точка 5 от испанския Закон за ДДС,

                           —

                           санитарните продукти, материали, оборудване или инструменти, които, разглеждани обективно, могат да се използват само за предпазване, диагностика, терапия, облекчаване или лечение на болести или заболявания при човека или животните, но които не са „използвани обикновено за облекчаване или терапия на увреждания, за лично и изключително използване от лица с увреждания“, съгласно член 91, алинея първа, параграф 1, точка 6, алинея втора от испанския Закон за ДДС,

                           —

                           апаратите и принадлежностите към тях, които могат да бъдат предназначени основно или главно за компенсиране на физически увреждания при животни, съгласно член 91, алинея първа, параграф 1, точка 6, алинея първа от испанския Закон за ДДС,

                           —

                           апаратите и принадлежностите към тях, използвани основно и главно за компенсиране на физически увреждания при човека, но които не са предназначени за лично и изключително използване от „лицата с увреждания“, като този термин се използва в обичайното му значение, т.е. в различен и по-тесен смисъл от този на термина „лице, страдащо от заболяване“, съгласно член 91, алинея първа, параграф 1, точка 6, алинея първа от испанския Закон за ДДС,

                     Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 98, тълкуван във връзка с приложение III към Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.

               —

               Да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията счита, че системата на намалени ставки на ДДС, предвидена в член 91, алинея първа, параграф 1, точки 5 и 6, и алинея втора, параграф 1, точка 3 от испанския Закон за ДДС, излиза извън приложното поле на допустимото съгласно Директивата за ДДС, тъй като надхвърля възможностите, които предоставят на държавите членки категории 3 и 4 от приложение III към посочената директива. Тълкуването от страна на испанските власти е в противоречие с текста и структурата на директивата, и противоречи на съдебната практика, съгласно която изключенията от основните правила на общата система на ДДС трябва да се тълкуват стриктно.

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-389/09: Иск, предявен на 22 юни 2009 г. — Labate/Комисия

text:
               19.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/30

         Иск, предявен на 22 юни 2009 г. — Labate/Комисия
   (Дело T-389/09)
   2009/C 312/51
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Kay Labate (Tarquinia, Италия) (представител: I. Forrester, QC)

      Ответник: Комисия на Европейските общности

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че е налице неправомерно бездействие от страна на Комисията съгласно член 232 ЕО;

               —

               да се осъди Комисията да предприеме необходимите мерки за съобразяване с определението на Общия съд;

               —

               да се даде необходимия приоритет на настоящия иск, за да се избегне утежняване на делото с отделно искане за бързо разглеждане и да се постанови решение в рамките на шест седмици;

               —

               да се разпоредят всякакви други мерки, които справедливостта може да изисква;

               —

               да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски по настоящия иск.

      Правни основания и основни доводи

   На 20 февруари 2009 г. ищецът подава официално заявление на основание член 232 ЕО, с което приканва Комисията да приеме решение за признаване професионалния характер на напредналия рак на белите дробове на съпруга ѝ на основание член 73 от Правилника за длъжностните лица и Общите правила за застраховане на длъжностните лица на Европейските общности срещу риск от злополука и професионално заболяване.
   При липсата на такова решение или приемането на становище в рамките на изискуемия срок ищецът иска от Съда да установи, че Комисията като не е приела решение в разумен срок във връзка със заявлението за признаване на професионалното заболяване на нейния съпруг, не е изпълнила задълженията си по член 90 от Правилника за длъжностните лица и член 23 от Общите правила за застраховане на длъжностните лица на Европейските общности срещу риск от злополука и професионално заболяване, поради което отговаря за неправомерно бездействие по смисъла на член 232 ЕО.


title: Дело C-449/09: Определение на Съда (пети състав) от 28 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Софийски градски съд (България) — Канон Кабушики Кайша/Ай Пи Ен България ООД (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Марки — Директива 89/104/ЕИО — Право на притежателя на марка да се противопостави на първото пускане на пазара в ЕИП, без негово съгласие, на стоки, носещи тази марка)

text:
               19.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/2

         Определение на Съда (пети състав) от 28 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Софийски градски съд (България) — Канон Кабушики Кайша/Ай Пи Ен България ООД
   (Дело C-449/09) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Марки - Директива 89/104/ЕИО - Право на притежателя на марка да се противопостави на първото пускане на пазара в ЕИП, без негово съгласие, на стоки, носещи тази марка)
   2011/C 89/02
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Софийски градски съд

      Страни в главното производство

      Ищец: Канон Кабушики Кайша

      Ответник: Ай Пи Ен България ООД

      Предмет

   Преюдициално запитване — Софийски градски съд — Тълкуване на член 5 във връзка с член 7 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92) — Паралелен внос на оригинални стоки без съгласието на притежателя на предоставеното от марката право — Възможност този притежател да се противопостави на използването в търговската дейност, без негово съгласие, на идентичен на марката знак — Неизчерпване на правото на притежателя

      Диспозитив

   Член 5 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките трябва да се тълкува в смисъл, че притежателят на марка може да се противопостави на първото пускане на пазара в Европейското икономическо пространство, без негово съгласие, на оригинални стоки, носещи тази марка.

      (1)  ОВ C 100, 17.4.2010 г.


title: Дело T-783/14: Жалба, подадена на 25 ноември 2014 г. — SolarWorld/Комисия

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/40

      Жалба, подадена на 25 ноември 2014 г. — SolarWorld/Комисия
      (Дело T-783/14)
      (2015/C 073/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: SolarWorld AG (Бон, Германия) (представители: L. Ruessmann, lawyer и J. Beck, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да приеме жалбата за допустима и основателна,

                  —

                  да отмени обжалвания акт и

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      С жалбата си жалбоподателят иска да се отмени решението на Комисията за промяна на минималната вносна цена на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход или изпратени от Китайската народна република.
      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква само едно основание, изведено от твърдението, че Комисията е нарушила член 8, параграф 1 от Регламент № 1225/2009 (1) и член 13, параграф 1 от Регламент № 597/2009 (2), тъй като е променила минималната вносна цена, без да извърши анализ дали промяната ѝ е уместна с оглед отстраняване на вредоносното действие на дъмпинга и субсидирането.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).

         (2)  Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 188, стр. 93).


title: Дело T-250/16 P: Жалба, подадена на 23 май 2016 г. от Sergio Spadafora срещу определението, постановено на 7 април 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-44/15, Spadafora/Комисия

text:
               11.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 251/41

         Жалба, подадена на 23 май 2016 г. от Sergio Spadafora срещу определението, постановено на 7 април 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-44/15, Spadafora/Комисия
   (Дело T-250/16 P)
   (2016/C 251/47)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Sergio Spadafora (Брюксел, Белгия) (представител: G. Belotti, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното определение,

               —

               да се произнесе по съществото на жалбата в първоинстанционното производство, като уважи всички посочени в нея искания на жалбоподателя, включително искането за обезщетение за вреди в размер, който Общият съд следва да определи по справедливост,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в настоящото и в първоинстанционното производство.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу определението на Съда на публичната служба от 7 април 2016 г., с което се отхвърля като частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба с предмет, по същество, от една страна, отмяната на решението на Генералния директор на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) да не приеме кандидатурата на жалбоподателя за длъжността началник на отдел „Правни съвети“, и, от друга страна, осъждането на ответника да заплати обезщетение за имуществените вреди, които според жалбоподателя произтичат от загубата на възможност да бъде избран да заеме тази длъжност.
   Жалбоподателят излага пет основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               По първото основание се твърди нарушение на процесуални правила в производството пред Съда на публичната служба, което накърнява интересите на жалбоподателя.

                           —

                           В това отношение се изтъква по-специално пълната липса на каквито и да е мотиви в обжалваното определение по отношение на твърдения очевиден характер на неоснователността на жалбата.

               2.

               По второто основание се твърди неточност на фактическите констатации в сравнение с начина, по който следват от доказателствата по съдебната преписка.

                           —

                           В това отношение се изтъква по-специално липсата на опит на кандидата, избран на въпросната длъжност, и неправилната оценка на изискването за географско равновесие и за равенство на заслугите.

               3.

               По третото основание се твърди нарушение на правото на Съюза, настъпило вследствие на неприлагането във фазата на предварителния подбор на кандидатите на принципа на недопускане на дискриминация въз основа на националност и на принципа на недопускане на дискриминация на основание на езика.

               4.

               По четвъртото основание се твърди неправилна правна квалификация на фактите.

               5.

               По петото основание се твърди неправилна „правна квалификация“ на искането на жалбоподателя, с което Съдът на публичната служба е помолен последиците от отмяната на обжалваното решение да се разпрострат до обявяването на недействителността на въпросната процедура за подбор, считано от момента, в който е констатирана „установената незаконосъобразност“.


title: Дело C-115/09: Преюдициално запитване, отправено от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия) на 27 март 2009 г. — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V./Bezirksregierung Arnsberg

text:
               20.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/26

         Преюдициално запитване, отправено от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Германия) на 27 март 2009 г. — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V./Bezirksregierung Arnsberg
   (Дело C-115/09)
   2009/C 141/46
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Страни в главното производство

      Ищец: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V.

      Ответник: Bezirksregierung Arnsberg

      Участници в производството: Trianel Kohlekraftwerk Lünen GmbH & Co. KG

      Преюдициални въпроси

               1)

               Изисква ли член 10 a от Директива 85/337/ЕИО (1), изменена съответно с Директива 2003/35/ЕО (2), неправителствените организации, които възнамеряват да сезират съд на дадена държава-членка, чието административнопроцесуално право изисква да се търси защита на нарушено право, да могат да се позовават на нарушение на всички, свързани с одобряването на проекта разпоредби, отнасящи се до защита на околната среда, и на такива, които са предназначени изключително да служат на обществения интерес и поне не са предназначени да служат и за закрила на правни блага на частноправни субекти ?

               2)

               Ако на първия въпрос не трябва да се даде безусловен утвърдителен отговор:
               Изисква ли член 10 a от Директива 85/337/ЕИО, изменена съответно с Директива 2003/35/ЕО, неправителствените организации, които възнамеряват да сезират съд на дадена държава-членка, чието административнопроцесуалното право изисква да се търси защита на нарушено право, да могат да се позовават на нарушение на разпоредбите, които се основават пряко на общностното право и с които се транспонират общностните разпоредби относно опазване на околната среда във вътрешното право, и на такива, които са предназначени изключително да служат на обществения интерес и поне не са предназначени да служат и за закрила на правни блага на частноправни субекти ?

                           а)

                           Ако на втория въпрос по принцип трябва да се отговори утвърдително:
                           Трябва ли общностните разпоредби относно опазване на околната среда да отговарят на определени изисквания относно съдържанието, за да могат да бъдат оспорени?

                           б)

                           Ако на втория въпрос трябва да се отговори утвърдително:
                           За какви изисквания относно съдържанието (например непосредствено действие, цел на закрила, цели) става въпрос?

               3)

               Ако на първия и на втория въпрос трябва да се отговори утвърдително:
               Предоставя ли Директивата пряко на неправителствените организации такова право да сезират съд на дадена държава-членка, което излиза извън рамките на вътрешното право?

      (1)  Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда; ОВ L 175, 5.7.1985 г., стр. 40–48 (Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том, стр.174)

      (2)  Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета — Декларация на Комисията; ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 17–25. (Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр.8)


title: Дело T-253/13: Решение на Общия съд от 12 ноември 2015 г. — Orthogen/СХВП — Arthrex (IRAP) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „IRA“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009№ — Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/18

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2015 г. — Orthogen/СХВП — Arthrex (IRAP)
   (Дело T-253/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „IRA“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009№ - Член 52, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 007/24)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Orthogen AG (Дюселдорф, Германия) (представители: M. Finger и S. Krüger, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално D. Walicka и A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Arthrex GmbH (Гархинг, Германия) (представители: R. Greiffenberg и O. Stöckel, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 февруари 2013 г., (преписка R 382/2012-1) във връзка с производство за обявяване на недействителност, между GmbH и Orthogen AG

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Orthogen AG да понесе собствените си разноски и да заплати разноските, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Arthrex GmbH.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-118/07: Решение на Общия съд от 18 февруари 2011 г. — P.P.TV/СХВП — Rentrak (PPT) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „PPT“ — По-ранна национална фигуративна марка „PPTV“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/19

         Решение на Общия съд от 18 февруари 2011 г. — P.P.TV/СХВП — Rentrak (PPT)
   (Дело T-118/07) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PPT“ - По-ранна национална фигуративна марка „PPTV“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б), от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 103/32
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA (Лисабон, Португалия) (представители: I. de Carvalho Simões и J.M. Conceição Pimenta, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Laitinen, впоследствие D. Botis)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Rentrak Corp. (Портланд, Орегон, САЩ)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 януари 2007 г. (преписка R 1040/2005-1) относно производство по възражение между P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA и Rentrak Corp.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 155, 7.7.2007 г.


title: Дело T-449/13: Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — CEDC International/СХВП — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/22

         Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — CEDC International/СХВП — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)
   (Дело T-449/13)
   2013/C 304/39
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Полша) (представител: M. Siciarek, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fabryka Wódek Polmos Łańcut S.A. (Łańcut, Полша)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение от 10 юни 2013 г. на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), постановено по дело R 33/2012-4;

               —

               да осъди ответника и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят разноските по делото.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка в зелен, червен и златист цвят, представляваща изображение на вол и съдържаща словния елемент „WISENT“ за стоки от класове 32 и 33 — регистрация на марка на Общността № 5 142 039

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят

      Основание на искането за обявяване на недействителност: основанията са тези, изложени в член 53, параграф 1, буква a) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент на Съвета (ЕО) № 207/2009 от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (Регламент относно марката на Общността) (1).

      Решение на отдела по отмяна: обявява оспорената марка на Общността за недействителна.

      Решение на апелативния състав: отменя оспореното решение.

      Изложени правни основания: нарушение на член 53, параграф 1, буква a), член 8, параграф 1, буква б), член 8, параграф 5, във връзка с член 76, параграф 1, член 75, член 76, параграфи 1 и 2 от Регламента относно марката на Общността.

      (1)  ОВ L 78, стр. 1


title: Дело T-260/04: Решение на Първоинстанционния съд от 17 април 2008 г. — Cestas/Комисия ( Жалба за отмяна — Европейски фонд за развитие — Възстановяване на авансово внесени суми — Дебитно известие — Необжалваем акт — Подготвителен акт — Недопустимост )

text:
               24.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 128/30

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 април 2008 г. — Cestas/Комисия
   (Дело T-260/04) (1)

   („Жалба за отмяна - Европейски фонд за развитие - Възстановяване на авансово внесени суми - Дебитно известие - Необжалваем акт - Подготвителен акт - Недопустимост“)
   (2008/C 128/65)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) (Болоня, Италия) (представители: първоначално адв. N. Amadei и адв. C. Turk, впоследствие адв. N. Amadei и адв. P. Manzini, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските ощности (представители: E. Montaguti и F. Dintilhac)
   Предмет
   Искане за отмяна на решение на Комисията (делегация в Република Гвинея) от 21 април 2004 г., което е изпратено на жалбоподателя с препоръчано писмо и с което му се нарeжда да заплати сумата от 959 543 835 гвинейски франка (397 126,02 EUR)
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) понася 3/5 от направените от нея съдебни разноски. Тя понася и 3/5 от съдебните разноски, направени от Комисията.

               3)

               Комисията понася 2/5 от направените от нея съдебни разноски. Тя понася и 2/5 от съдебните разноски, направени от Cestas.

      (1)  ОВ C 217, 28.8.2004 г.


title: Дело F-62/07: Жалба, предявена на 20 юни 2007 г. — De Fays/Комисия

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/53

         Жалба, предявена на 20 юни 2007 г. — De Fays/Комисия
   (Дело F-62/07)
   (2007/C 199/102)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Chantal De Fays (Брюксел, Белгия) (представители: P.-P. Gehuchten и Ph. Reyniers, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 16 март 2007 г., което отхвърля жалбата относно определеното обезщетение на жалбоподателя,

               —

               да се осъди Комисията да заплати сумата в размер на 25 000 EUR [еуро],

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят е подал жалба срещу решението на органа по назначаване (ОН) от 15 септември 2006 г., което му предоставя обезщетение, в ограничен размер от 500 EUR [еуро] във връзка с възстановяване на претърпените неимуществени вреди от изготвянето на неговите доклади относно развитието на кариерата (ДРК), които се отнасят до процедурите по оценяване за 2003 г., 2004 г. и 2005 г. С обжалваното решение ОН е отхвърлил тази жалба.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че процедурите за изготвяне на разглежданите ДРК са закъснели и създават състояние на несигурност относно развитието на кариерата му. Освен това повтарянето във всеки от тези ДРК на текст, за който се твърди, че е обиден и неуместен, предизвиквало неимуществени вреди. Комисията не била спазила задълженията, които ѝ налагали принципите на запазване на достойнството на човешката личност, на доброто управление, на задължението за полагане на грижа и по аналогия общностните разпоредби, приложими за тормоз на работното място (1).

      (1)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23); Директива 2004/113/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставянето на стоки и услуги (ОВ L 373, стр. 37); Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд (ОВ L 269, стр. 15).


title: Дело C-407/10: Иск, предявен на 16 август 2010 г. — Европейска Комисия/Република Естония

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/20

         Иск, предявен на 16 август 2010 г. — Европейска Комисия/Република Естония
   (Дело C-407/10)
   ()
   2010/C 274/31
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска Комисия (представители: A. Sipos и E. Randvere)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Република Естония е пропуснала да уведоми за мерките, необходими за транспонирането на Директива 2007/47/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година (за изменение на Директива 90/385/ЕИО на Съвета относно сближаването на законодателството на държавите членки, свързано с активните имплантируеми медицински изделия, Директива 93/42/ЕИО на Съвета относно медицинските изделия и Директива 98/8/ЕО относно пускането на пазара на биоциди);

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспонирането на директивата във вътрешния правен ред е изтекъл на 21 декември 2008 г.

      (1)  ОВ L 247, стр. 21.


title: Дело T-296/08: Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия (Помощ, платена в рамките на програма INTI — Определяне на сумата, която следва да се плати на бенефициера — Грешки в преценката)

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/14

         Решение на Общия съд от 28 март 2012 г. — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Комисия
   (Дело T-296/08) (1)

   (Помощ, платена в рамките на програма INTI - Определяне на сумата, която следва да се плати на бенефициера - Грешки в преценката)
   2012/C 138/24
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Берлин, Германия) (представители: първоначално адв. U. Claus, впоследствие адв. S. Reichmann и адв. L.-J. Schmidt)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Simon, впоследствие S. Grünheid, подпомагани от адв. R. Van der Hout)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решението на Комисията от 23 май 2008 г. за непризнаване на част от разходите, направени от жалбоподателя в рамките на споразумението за финансиране JLS/2004/INTI/077

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решението на Комисията от 23 май 2008 г. за непризнаване на част от разходите, направени от Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV в рамките на споразумението за финансиране JLS/2004/INTI/077, що се отнася до разходите, свързани с позиции B 9, B 10, B 37, B 38 et G 5.

               2.

               Осъжда Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung да понесе две трети от направените от него съдебни разноски, както и да заплати две трети от направените от Комисията разноски. Комисията следва да понесе една трета от направените от нея съдебни разноски, както и да заплати една трета от съдебните разноски, направени от Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Съединени дела T-530/93, T-531/93, T-87/94, T-91/94, T-106/94, T-120/94 и T-124/94: Определение на Първоинстанционния съд от 23 юли 2009 г. — Kat и др./Съвет и Комисия

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/21

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 юли 2009 г. — Kat и др./Съвет и Комисия
   (Съединени дела T-530/93, T-531/93, T-87/94, T-91/94, T-106/94, T-120/94 и T-124/94) (1)

   2009/C 233/38

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на осми състав разпореди съединените дела да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 334, 9. 12. 1993 г.


title: Дело T-498/15: Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (Viewty) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/17

         Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (Viewty)
   (Дело T-498/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 178/21)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия) (представители: A. Wulff и U. Hildebrandt, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 15 юни 2015 г. (свързани преписки R 1935/2014-2 и R 1563/2014 2) относно производство по възражение между Cyrus Wellness Consulting GmbH и LG Electronics, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда LG Electronics, Inc. да понесе направените от него съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски, понесени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.