title: Дело C-414/12 P: Жалба, подадена на 13 септември 2012 г. от Bolloré срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 27 юни 2012 г. по дело T-372/10, Bolloré/Комисия

text:
               17.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 355/10

         Жалба, подадена на 13 септември 2012 г. от Bolloré срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 27 юни 2012 г. по дело T-372/10, Bolloré/Комисия
   (Дело C-414/12 P)
   2012/C 355/17
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bolloré (представители: P. Gassenbach, C. Lemaire и O. de Juvigny, avocats)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания

               —

               Да се отмени обжалваното съдебно решение, тъй като Общият съд е нарушил принципа на равно третиране и изискването за мотивиране, като не е отчел факта, че дружеството Bolloré е било санкционирано като дружество майка, за разлика от Stora, което се е намирало в равностойно положение,

               —

               да се отвени обжалваното съдебно решение, тъй като Общият съд е нарушил член 41 от Хартата на основните права и член 6 от ЕКПЧ, изискванията за мотивиране и неизопачаване, правото на защита на Bolloré, последиците от отмяната на Решение 2004/337/ЕО (1), силата на пресъдено нещо и член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд, като е постановил, че производството срещу Bolloré е било с разумна продължителност и дружеството е имало възможност да се защити във връзка с твърдяните нарушения,

               —

               да се отмени обжалваното съдебно решение, тъй като Общият съд е нарушил принципите на пропорционалност и справедливост, като е отказал да намали размера на наложената глоба предвид фактическия и процесуален контекст на настоящото производство,

               —

               да постанови окончателно решение по дело T-372/10 в съответствие с член 61 от Статута на Съда и във връзка с това да отмени спорното решение в частта му относно Bolloré или, при всички положения, упражнявайки правомощията си за пълен съдебен контрол, да намали глобата, наложена от Комисията на Bolloré и потвърдена от Общия съд,

               —

               в случай че Съдът не постанови окончателно решение по настоящото дело, да не се произнася по съдебните разноски и да изпрати същото пред Общия съд за преразглеждане при съобразяване с решението на Съда,

               —

               накрая, в съответствие с член 69 от Процедурния правилник, Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски както в производството пред Общия съд, така и пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи три основания.
   С първото си основание, състоящо се от две части, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил принципа на равно третиране и изискването за мотивиране, като не е отчел факта, че той е бил санкциониран за действията на своето бивше дъщерно дружество, за разлика от Stora, което се е намирало в равностойно положентие.
   Второто основание, състоящо се от четири части, очертава нарушението от страна на Общия съд на член 41 от Хартата на основните права, на член 6 от ЕКПЧ, на изискванията за мотивиране и неизопачаване, на правото на защита на жалбоподателя, на последиците от отмяната на Решение 2004/337, на силата на пресъдено нещо и на член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд, тъй като последният не санкционирал нарушението на правото на жалбоподателя производството срещу него да бъде с разумна продължителност.
   С третото си основание жалбоподателят твърди нарушение на принципа на пропорционалност и справедливост, тъй като Общият съд не отчел фактическия и правен контекст на настоящото производство, отказвайки да намали размера на наложената глоба.

      (1)  Решение на Комисията от 20 декември 2001 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП — Дело COMP/Е—1/36.212 — Самокопираща хартия (нотифицирано под номер С(2001) 4573) ОВ L 115, стр. 1.


title: Дело C-209/11: Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 4 май 2011 г. — Sportingbet PLC/Ypourgos Politismou, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/11

         Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 4 май 2011 г. — Sportingbet PLC/Ypourgos Politismou, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon
   (Дело C-209/11)
   2011/C 194/15
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sportingbet PLC

      Ответници: Ypourgos Politismou, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместима ли е с разпоредбите на членове 43 и 49 от Договора за ЕО национална нормативна уредба, която с цел да ограничи предлагането на хазартни игри, предоставя изключителното право във връзка с развитието, управлението, организацията и функционирането на хазартните игри на едно единствено предприятие, учредено като акционерно дружество и котирано на борсата, още повече когато това предприятие рекламира организираните от него хазартни игри, като дейността му обхваща и други държави, играчите участват свободно и максималният размер на залога и на печалбата се определя за отделен фиш, а не за отделен играч?

               2.

               В случай на отрицателен отговор на първия въпрос съвместима ли е с членове 43 и 49 от Договора за ЕО национална нормативна уредба, която сама по себе си противодействайки на престъпността чрез упражняването на контрол над предприятията, действащи в разглеждания сектор, за да осигури развитието на тези дейности изключително в рамките на контролирани схеми, предоставя изключителното право във връзка с развитието, управлението, организацията и функционирането на хазартни игри на едно-единствено предприятие, дори когато по този начин едновременно се стига до неограничено развитие на съответно предлагане; или пък се налага във всеки случай, за да се счита това ограничение подходящо за постигането на целта за противодействие на престъпността, развиването на предлагането да бъде все пак контролирано, т.е. да се запази в рамките на необходимото за постигане на тази цел и да не излиза извън тях? В случай, че посоченото развитие трябва все пак да се контролира, може ли то да се счита за контролирано от тази гледна точка, когато в сектора се предоставя изключително право на образувание, притежаващо характеристиките, изброени в първия преюдициален въпрос? Накрая, в случай, че се приеме, че предоставянето на въпросното изключително право води до контролирано развитие на предлагането на хазартни игри, предоставянето на едно-единствено предприятие надвишава ли необходимото в смисъл, че същата цел може надлежно да се постигне и с предоставянето на това право на повече от едно предприятие?

               3.

               Ако във връзка с предходните два преюдициални въпроса се приеме, че предоставянето с въпросните национални разпоредби на изключително право във връзка с развитието, управлението, организацията и функционирането на хазартните игри не е съвместимо с членове 43 и 49 от Договора за ЕО: а) по смисъла на посочените разпоредби на Договора допустимо ли е в рамките на преходен период, необходим за приемането на разпоредби, съвместими с Договора за ЕО, националните органи да не разглеждат заявленията за започване на такива дейности, представени от субекти, установени в други държави членки; б) при утвърдителен отговор въз основа на какви критерии се определя продължителността на този преходен период; в) ако не се допуска преходен период, въз основа на какви критерии националните органи трябва да преценяват съответните заявления?


title: Дело C-336/16: Иск, предявен на 15 юни 2016 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/27

         Иск, предявен на 15 юни 2016 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-336/16)
   (2016/C 343/39)
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и E. Manhaeve)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               Ищецът иска да се установи, че поради:

                           —

                           превишаване от 2007 г. поне до 2013 г. на дневните пределно допустими стойности за прахови частици ПЧ 10 в 35 зони за качество на атмосферния въздух и на годишните пределно допустими стойности за ПЧ 10 в девет зони за качество на атмосферния въздух, както и липса на информация за подобряване тона това положение,

                           —

                           липса на предприети подходящи мерки в програмите за качество на въздуха, насочени към възможно най-кратко превишаване на пределно допустимите стойности за ПЧ 10 в атмосферния въздух,

                           —

                           превишаване на дневните пределно допустими стойности, увеличени с допустимото отклонение, от 1 януари 2010 г. до 10 юни 2011 г. в зони 14.17 (град Radom), 14.18 (Pruszkowsko-żyrardowska зона) и 16.5 (Kędzierzyńsko-kozielska зона), както и от 1 януари 2011 г. до 10 юни 2011 г. в зона 30.3 (Ostrowsko-kępińska зона),

                           —

                           неправилно транспониране на член 23, параграф 1, втора алинея от Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (1),

                     Република Полша не е изпълнила задълженията си, предвидени съответно в член 13, параграф 1 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа, и в член 23, параграф 1, втора алинея, член 22, параграф 3 във връзка със същото приложение XI,

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   От 2007 г. дневните и годишни пределно допустими стойности за ПЧ 10 са превишени съответно в 35 и 9 зони. Въпреки това неизпълнението на член 13, параграф 1 във връзка с приложение XI към Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа, в нарушение на член 23, параграф 1, втора алинея от нея Република Полша не е приела ефективни мерки в плановете за качеството на атмосферния въздух, благодарение на които посочените превишения да са с възможно най-кратка продължителност.
   Неефективността на тези мерки произтича по-специално от продължителността на превишенията на пределно допустимите стойности и от липсата на правни разпоредби, установяващи стойностите на емисиите за горива, използвани в сектора на индивидуалното отопление, както и установяващи емисионни стандарти за уредите за индивидуално отопление.

      (1)  ОВ L 152, стр. 1.


title: Дело C-200/14: Преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu (Румъния), постъпило на 22 април 2014 г.  — Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/5

         Преюдициално запитване от Tribunalul Sibiu (Румъния), постъпило на 22 април 2014 г. — Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Дело C-200/14)
   2014/C 235/06
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Sibiu

      Страни в главното производство

      Ищец: Silvia Georgiana Câmpean

      Ответник: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Преюдициален въпрос

   Може ли член 6 от Договора за Европейския съюз, членове 17 и 20, член 21, параграф 1 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, принципът за възстановяване на забранените от правото на Съюза такси, изведен в практиката на СЕС, Препоръка 16/2003 на Комитета на министрите на Съвета на Европа [и] Резолюция № 1787/2011 на Парламентарната асамблея на Съвета на Европа, да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба като член XV от OUG № 8/2014?


title: Дело C-136/13 P: Жалба, подадена на 18 март 2013 г. от Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl с предишно наименование Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl и от Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl срещу Определение на Общия съд (четвърти състав) от 22 януари 2013 г. по дело Cooperativa Mare Azzurro/Комисия (T-218/00)

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/15

         Жалба, подадена на 18 март 2013 г. от Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl с предишно наименование Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl и от Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl срещу Определение на Общия съд (четвърти състав) от 22 януари 2013 г. по дело Cooperativa Mare Azzurro/Комисия (T-218/00)
   (Дело C-136/13 P)
   2013/C 147/25
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, с предишно наименование Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, и Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl (представители: A. Vianello, A. Bortoluzzi и A. Veronese, avvocati)

      Други страни в производството: Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C., Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени и/или измени Определение на Общия съд (четвърти състав) от 22 януари 2013 г., съобщено на жалбоподателите на 23 януари 2013 г., постановено по дело T-218/00, с което Общият съд отхвърля жалбата на Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl и др./Комисия, с която е поискана отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощ в полза на предприятията на територията на Венеция и Киоджа, предвидени със Закони № 30/1997 и № 206/1995 относно облекчения на осигурителните задължения (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50);

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на твърденията си жалбоподателите се позовават на грешки при прилагане на правото във връзка с принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“, от една страна, относно задължението за мотивиране на решенията на Комисията в областта на държавните помощи, а от друга страна, във връзка с разпределянето на тежестта на доказване по отношение на предпоставките съгласно член 107, параграф 1 ДФЕС.
   С определението, предмет на настоящата жалба, Общият съд не се съобразил с положенията, приети от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole viverе“ от 9 юни 2011 г., с което се утвърждава, че решението на Комисията „трябва да съдържа всички съществени данни, за да бъде приведено в действие от националните органи“. Макар обаче в решението да липсвали основните елементи за неговото привеждане в действие от националните органи, Общият съд не установил никакви недостатъци в метода, възприет от Комисията в оспорваното решение, в резултат от което била налице грешка при прилагане на правото.
   Въз основа на принципите, установени от Съда с Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“, при възстановяването държавата членка, а не следователно отделният получател, трябва във всеки случай поотделно да докаже наличието на предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС. В настоящия случай обаче в оспорваното решение Комисията пропуснала да изясни „подробните правила“ за извършване на такава проверка; следователно, тъй като не разполага с основните елементи, за да докаже при възстановяването дали предоставените предимства представляват държавни помощи за получателите, Италианската република — със Закон № 228 от 24 декември 2012 г. (член 1, параграфи 351 и сл.), решила да прехвърли тежестта на доказване, противно на установеното в общностната съдебна практика. Според италианския законодател не държавата, а отделните предприятия — получатели на предоставените под формата на облекчения помощи, следвало да докажат, че въпросните предимства не нарушават конкуренцията, нито пък засягат търговията между държавите членки; в противен случай се презумира, че предоставеното предимство е годно да наруши конкуренцията и да засегне общностната търговия. Всичко това било в очевиден контраст с принципите, възприети от Съда в Решение по дело Comitato „Venezia vuole vivere“.


title: Дело C-375/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 28 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Harald Kolassa/Barclays Bank plc (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Компетентност по граждански и търговски дела — Потребителски договори — Потребител с местоживеене в една държава членка, закупил емитирани от установена в друга държава членка банка ценни книги чрез посредник, установен в трета държава членка — Компетентност да се разглеждат искове, предявени срещу банката емитент на тези ценни книги)

text:
               30.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 107/4

      Решение на Съда (четвърти състав) от 28 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Harald Kolassa/Barclays Bank plc
      (Дело C-375/13) (1)

      ((Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Компетентност по граждански и търговски дела - Потребителски договори - Потребител с местоживеене в една държава членка, закупил емитирани от установена в друга държава членка банка ценни книги чрез посредник, установен в трета държава членка - Компетентност да се разглеждат искове, предявени срещу банката емитент на тези ценни книги))
      (2015/C 107/04)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Handelsgericht Wien

         Страни в главното производство

         Ищец: Harald Kolassa

         Ответник: Barclays Bank plc

         Диспозитив

                  1)

                  Член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези в случая по главното производство ищецът, който в качеството на потребител е придобил облигация на приносител от трето лице, действащо в рамките на търговската или професионалната си дейност, без между този потребител и емитента на тази облигация да е сключен договор — нещо, което запитващата юрисдикция следва да провери — не може да се позове на предвидената в цитираната разпоредба компетентност за целите на иска, който е предявен срещу посочения емитент и е основан на условията по облигационния заем, на неизпълнението на задълженията за предоставяне на информация и за извършване на проверка, както и на отговорността за проспекта.

                  2)

                  Член 5, точка 1, буква а) от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези в случая по главното производство ищецът, който е придобил облигация на приносител от трето лице, без емитентът ѝ доброволно да е поел задължение към този ищец — нещо, което запитващата юрисдикция следва да провери — не може да се позове на предвидената в цитираната разпоредба компетентност за целите на иска, който е предявен срещу посочения емитент и е основан на условията по облигационния заем, на неизпълнението на задълженията за предоставяне на информация и за извършване на проверка, както и на отговорността за проспекта.

                  3)

                  Член 5, точка 3 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага спрямо иск, с който се търси отговорност от емитента на сертификат за свързания с него проспект и за неизпълнението на други задължения за предоставяне на информация, възложени на емитента, стига тази отговорност да не спада към делата, свързани с договор, по смисъла на член 5, точка 1 от същия регламент. Съгласно член 5, точка 3 от цитирания регламент съдилищата по местоживеенето на ищеца са компетентни, на основание на материализирането на вредата, да разгледат такъв иск по-специално когато твърдяната вреда настъпва директно в банкова сметка на ищеца в банка, която се намира в съдебния им район.

                  4)

                  При проверката на компетентността съгласно Регламент № 44/2001 не е необходимо да се извършват действия по пълно събиране на доказателства във връзка със спорните факти, които са релевантни както за въпроса за компетентността, така и за съществуването на предявеното право. Сезираният съд обаче може да провери международната си компетентност в светлината на цялата информация, с която разполага, включително, ако е необходимо, твърденията на ответника.

         (1)  ОВ C 274, 21.9.2013 г.


title: Дело T-339/15: Жалба, подадена на 27 юни 2015 г. — Polski Koncern Naftowy Orlen/СХВП (форма на бензиностанция)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/46

         Жалба, подадена на 27 юни 2015 г. — Polski Koncern Naftowy Orlen/СХВП (форма на бензиностанция)
   (Дело T-339/15)
   (2015/C 279/57)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: (Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Плоцк, Полша) (представител: M. Siciarek, adwokat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: триизмерна марка на Общността (форма на бензиностанция) — заявка за регистрация № 12 411 071

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 2 април 2015 г. по преписка R 2245/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, в това число разноските на жалбоподателя в производството пред апелативния състав на СХВП и в производството пред Общия съд.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б), член 7, параграф 2 и член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-345/09: Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep (Нидерландия) на 27 август 2009 г. — J.A. van Delft и др./College van zorgverzekeringen

text:
               16.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 11/12

         Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep (Нидерландия) на 27 август 2009 г. — J.A. van Delft и др./College van zorgverzekeringen
   (Дело C-345/09)
   2010/C 11/21
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep

      Страни в главното производство

      Ищец: J.A. van Delft и др.

      Ответник: College van zorgverzekeringen

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли членове 28, 28а и 33 от Регламент № 1408/71 (1), разпоредбите от приложение VI към Регламент № 1408/71, дял R, точка 1 а) и б) и член 29 от Регламент № 574/72 да се тълкуват в смисъл, че противоречат на национална разпоредба като тази на член 69 от Zvw [Zorgverzekeringswet], доколкото пенсионер, който по принцип може да се позове на правото по членове 28 и 28а от Регламент № 1408/71, е длъжен да се регистрира в Cvz [College voor zorgverzekeringen], а от пенсията му трябва да се удържа осигурителна вноска, дори ако не е регистриран по смисъла на член 29 от Регламент № 574/72 (2)?

               2.

               Трябва ли член 39 ЕО или член 18 ЕО да се тълкуват в смисъл, че противоречат на национална уредба като тази на член 69 от Zvw, доколкото гражданин на ЕС, който по принцип може да се позове на членове 28 и 28а от Регламент № 1408/71, е длъжен да се регистрира в Cvz, а от пенсията му трябва да се удържа осигурителна вноска, дори ако не е регистриран по смисъла на член 29 от Регламент № 574/72?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 74, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 74).


title: Дело C-593/11 P: Жалба, подадена на 25 ноември 2011 г. от Alliance One International, Inc. срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2011 г. по дело T-25/06, Alliance One International, Inc./Европейска комисия

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 25/41

      Жалба, подадена на 25 ноември 2011 г. от Alliance One International, Inc. срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 9 септември 2011 г. по дело T-25/06, Alliance One International, Inc./Европейска комисия
      (Дело C-593/11 P)
      (2012/C 25/78)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Alliance One International, Inc. (представители: C. Osti, A. Prastaro, G. Mastrantonio, avvocati)

         Друга страна в производството: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Съда:

                  —

                  да отмени изцяло Решението на Общия съд от 9 септември 2011 г. по дело T-25/06, Alliance One International, Inc./Комисия, и в случай, че състоянието на производството позволява,

                  —

                  да отмени член 1, параграф 1 от обжалваното Решение, в частта му относно SCC, Dimon и Alliance One, и в съответствие с това

                  —

                  да намали глобите, наложени на Transcatab и Dimon Italia (Mindo), така че глобите да не надвишават 10 % от оборота им през последната данъчна година и

                  —

                  да намали глобата, наложена на Transcatab и Dimon Italia (Mindo), защото коефициентът на увеличение вече не е приложим, тъй като е бил основан на размера на групата,

                  —

                  във всички случаи, да разпореди Комисията да заплати всички съдебни разноски, включително направените от Alliance One пред Общия съд.

         Правни основания и основни доводи

      Alliance One иска: (i) отмяната на обжалваното Решение в неговата цялост, и в допълнение (ii) отмяната на член 1, параграф 1 от решението на Комисията от 20 октомври 2005 г. по дело COMP/С.38.281/В.2 — Суров тютюн — Италия, в частта му относно Standard Commercial Corp. („SCC“), Dimon Inc. („Dimon“) и Alliance One, и в съответствие с това (iii) намаление на глобите, наложени на Transcatab S.p.A. („Transcatab“) и Dimon Italia S.r.l. („Dimon Italia“, понастоящем Mindo), така че глобите да не надвишават 10 % от оборота им през последната данъчна година, или при условията на евентуалност, (iv) да намали глобата, наложена на Trancatab и Dimon Italia (понастоящем Mindo), тъй като коефициентът на увеличение не е приложим, (v) във всички случаи, да разпореди Комисията да заплати всички съдебни разноски, включително направените от Alliance One пред Общия съд.
      Alliance One твърди, че обжалваното Решение трябва да бъде отменено на следните основания:

                  —

                  На първо място, Общият съд е нарушил член 296 ДФЕС и членове 48 и 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Като не е извършил конкретен и пълен анализ на относимите доказателства, представени от жалбоподателя с цел оборване на презумпцията за решаващо влияние, и вследствие на това не е обосновал адекватно мотивите си за отхвърляне на тези доказателства, Общият съд е направил невъзможно оборването на презумпцията за упражняване на контрол, което представлява нарушение на принципите на презумпцията за невиновност, законност и индивидуална отговорност.

                  —

                  На второ място, Общият съд, отхвърляйки представените от Alliance One доказателства, е приложил неправилно общите принципи относно доказателствената тежест и процесуалните правила относно доказването и във всички случаи е нарушил правото на защита на жалбоподателя.


title: Дело T-394/10: Жалба, подадена на 13 септември 2010 г. — Grebenshikova/СХВП — Volvo Trademark (SOLVO)

text:
               6.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/50

         Жалба, подадена на 13 септември 2010 г. — Grebenshikova/СХВП — Volvo Trademark (SOLVO)
   (Дело T-394/10)
   ()
   2010/C 301/79
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Elena Grebenshikova (Санкт Петербург, Руска федерация) (представител: M. Björkenfeldt, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Volvo Trademark Holding AB (Гьотеборг, Швеция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 юни 2010 г. по дело R 861/2010-1, и

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „SOLVO“ за стоки от клас 9

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване: фигуративна марка „VOLVO“, регистрирана в Обединеното кралство под № 747361за редица стоки и услуги; словна марка „VOLVO“, регистрирана в Обединеното кралство под № 1552528, № 1102971, № 1552529 и № 747362 за редица стоки и услуги; словна марка на Общността „VOLVO“, регистрирана под № 2361087 и № 2347193 по-конкретно за стоки и услуги от класове 9 и 12

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отказва регистрацията на марката.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приложил разпоредбите на същия член; нарушение от апелативния състав на общия принцип на правото на ЕС за равно третиране, нарушение на член 1 от Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуалната собственост (ТРИПС), както и нарушение на член 2 от Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост.


title: Дело C-71/14: Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Information Rights) — Обединено кралство) — East Sussex County Council/Information Commissioner (Преюдициално запитване — Орхуска конвенция — Директива 2003/4/ЕО — Членове 5 и 6 — Обществен достъп до информация за околната среда — Такса за предоставянето на информация за околната среда — Понятие „разумен размер“ — Разходи за поддържането на база данни и непреки разходи — Достъп до правосъдие — Административен и съдебен контрол върху решението, с което се налага такса)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/6

         Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Information Rights) — Обединено кралство) — East Sussex County Council/Information Commissioner
   (Дело C-71/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Орхуска конвенция - Директива 2003/4/ЕО - Членове 5 и 6 - Обществен достъп до информация за околната среда - Такса за предоставянето на информация за околната среда - Понятие „разумен размер“ - Разходи за поддържането на база данни и непреки разходи - Достъп до правосъдие - Административен и съдебен контрол върху решението, с което се налага такса))
   (2015/C 389/07)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Information Rights)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: East Sussex County Council

      Ответник: Information Commissioner

      В присъствието на: Property Search Group, Local Government Association

      Диспозитив

               1)

               Член 5, параграф 2 от Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че таксата за предоставяне на определен тип информация за околната среда не може да включва никаква част от разходите за поддържане на база данни като разглежданата по главното производство, използвана за тази цел от публичния орган, но може да включва непреките разходи, които могат да се отнесат към отделеното от служителите на този орган време за отговор по отделни заявления за информация, надлежно отчитано при определянето на таксата, стига общият размер на посочената такса да не надхвърля разумния размер.

               2)

               Член 6 от Директива 2003/4 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която разумността на таксата за предоставяне на определен тип информация за околната среда подлежи само на ограничен административен и съдебен контрол, какъвто предвижда английското право, стига този контрол да се извършва въз основа на обективни критерии и да има за предмет, в съответствие с принципите на равностойност и ефективност, въпроса дали публичният орган, който налага тази такса, е изпълнил предвидените в член 5, параграф 2 от споменатата директива условия — нещо, което следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.

      (1)  ОВ C 102, 7.4.2014 г.


title: Дело F-6/16: Жалба, подадена на 29 януари 2016 г. — ZZ и др./ЕСВД

text:
               25.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 145/38

         Жалба, подадена на 29 януари 2016 г. — ZZ и др./ЕСВД
   (Дело F-6/16)
   (2016/C 145/46)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и др. (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, avocats)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)

      Предмет на производството

   Отмяна на фишове за възнаграждение на жалбоподателите за март 2015 г. и издадените след това, доколкото с тях се прилага решение на ЕСВД за намаляване на надбавката за условия на живот от 15 % на 10 %

      Искания на жалбоподателите

               —

               решение на генералния административен директор на ЕСВД от 23 февруари 2015 г. да се обяви за неприложимо спрямо жалбоподателите,

               —

               вследствие на това да се отменят фишовете им за възнаграждение за март 2015 г. и издадените след това, с които се прилага надбавка за условия на живот от 10 % ,

               —

               да се осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-170/16: Жалба, подадена на 19 април 2016 г. — Guardian Glass España, Central Vidriera/Комисия

text:
               4.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/35

         Жалба, подадена на 19 април 2016 г. — Guardian Glass España, Central Vidriera/Комисия
   (Дело T-170/16)
   (2016/C 243/38)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Guardian Glass España, Central Vidriera (Llodio, Испания) (представители: M. Araujo Boyd, D. Armesto Macías, A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви за допустима жалбата и посочените в нея основания за отмяна,

               —

               да уважи посочените в жалбата основания за отмяна и вследствие на това да отмени обжалваното решение,

               —

               да разпореди образуването на формална процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС, в която жалбоподателят да упражни процесуалните си права, а Комисията – да разреши формално, в съответната правна форма, своите съмнения във връзка със съвместимостта на въпросната помощ,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е срещу решението на Европейската комисия, с което се обявяват за несъвместими определени помощи, получени от Guardian, нотифицирано на испанските органи с писмо на Комисията от 15 юли 2015 г., озаглавено „Данъчни дела в страната на баските (Álava) – неформално съобщение относно допълнителни твърдения за съвместимост с DAR от 1998 г.“ и съобщено на жалбоподателя от испанските органи на 19 февруари 2016 г.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание.
               Като главно основание жалбоподателят изтъква това, че Комисията е приела решение, с което е обявила индивидуална помощ за несъвместима с вътрешния пазар в нарушение на член 250 ДФЕС и на принципа на колегиалност, тъй като решението не е било прието от колегиума на комисарите, и в противоречие както с член 108, параграф 2 ДФЕС, така и с членове 4 и 13 от Регламент 659/1999 (1), тъй като не е образувала формалната процедура преди приемането на решението.

               2.

               Второ основание.
               Като второ основание за отмяна, предявено при условията на евентуалност, жалбоподателят изтъква нарушение на член 107, параграф 3 ДФЕС поради това че в решението на Комисията е допусната грешка при преценката на съвместимостта на разглежданата помощ с вътрешния пазар.

      (1)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-66/12: Жалба, подадена на 9 февруари 2012 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/14

         Жалба, подадена на 9 февруари 2012 г. — Съвет на Европейския съюз/Европейска комисия
   (Дело C-66/12)
   2012/C 118/23
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени, като основно искане, на основание член 263 ДФЕС Съобщение на Комисията COM(2011) 829 окончателен от 24 ноември 2011 г., тъй като с него тя отказва окончателно да внесе подходящи предложения в Европейския парламент и в Съвета съгласно член 10 от приложение ХI към Правилника за длъжностните лица, както и да отмени на основание член 263 ДФЕС предложението на Комисията за регламент на Съвета за адаптиране, считано от 1 юли 2011 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тези възнаграждения и пенсии, и

               —

               при условията на евентуалност да се установи на основание член 265 ДФЕС, че представлява нарушение на Договорите бездействието на ответника, който не е внесъл подходящи предложения в Европейския парламент и в Съвета съгласно член 10 от приложение XI към Правилника за длъжностните лица;

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на първото искане от жалбата, с което се цели отмяна на съобщението на Комисията от 24 ноември 2011 г., Съветът посочва само едно правно основание, изведено от нарушението на член 10 от приложение ХI към Правилника за длъжностните лица във връзка с член 13, параграф 2, второ изречение от ДЕС и член 241 ДФЕС. Съветът твърди, че изводът на Комисията, съгласно който не е налице сериозно и внезапно влошаване на икономическото и социално положение в Съюза, е засегнат от множество грешки: Комисията не взела предвид всички обективни данни, които са налице и са относими, като погрешно квалифицирала някои данни, на които основала своя анализ. С оглед на това, че съгласно Решение на Съда от 24 ноември 2010 г. по дело C-40/10 (точка 79) „упражняването на компетентността за внасяне на подходящо предложение, предоставена на Комисията с [член 10 от приложение XI] не представлява просто възможност за тази институция“, тези грешки при правното квалифициране на фактите, които имали характеристиките на явни грешки в преценката, опорочили отказа на Комисията да внесе на това основание подходящи предложения. Също така с този отказ Комисията нарушила своето задължение за лоялно сътрудничество (член 13, параграф 2 ДЕС).
   С второто искане от жалбата се търси отмяна на предложението за регламент за адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, което следва определената в член 3 от приложение ХI към Правилника за длъжностните лица „обикновена методика“. Съветът твърди, че това предложение представлява акт, който поражда правни последици поради това, че съгласно точка 71 от посоченото по-горе Решение по дело C-40/10 „Съветът не може да се позовава в рамките на посочения член 3 на свобода на преценка, надхвърляща определените в този член критерии“. Избирайки да внесе предложение, основано на прилагането на „обикновената методика“ вместо предложение, което се основава на предвидената в член 10 от приложение XI клауза за изключване, Комисията лишила Европейския парламент и Съвета от възможността да упражнят своята свобода на преценка по отношение на изведените в клаузата за изключване критерии. Този избор бил засегнат от същите грешки, които Комисията допуснала в направения от нея извод в Съобщението от 24 ноември 2011 г., според който нямало налице сериозно и внезапно влошаване на икономическото и социално положение в Съюза. Освен това Съветът твърди, че като внесла предложението, целящо адаптиране на възнагражденията съгласно „обикновената методика“, Комисията нарушила и своето задължение за лоялно сътрудничество (член 13, параграф 2 ДЕС).
   Накрая Съветът твърди при условията на евентуалност, че ако Съдът не възприеме Съобщението на Комисията от 24 ноември 2011 г. като произнасяне от нейна страна по смисъла на член 265, параграф 2 от ДФЕС, то тогава Комисията е нарушила своето задължение за представяне на предложение по член 241 ДФЕС във връзка с член 10 от приложение XI към Правилника за длъжностните лица, в съответствие с направеното от Съда тълкуване в Решение по дело C-40/10, посочено по-горе (точка 79).


title: Дело T-558/08: Жалба, подадена на 17 декември 2008 г.  — Eni/Комисия

text:
               21.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 44/61

         Жалба, подадена на 17 декември 2008 г. — Eni/Комисия
   (Дело T-558/08)
   (2009/C 44/104)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: M. Siragusa, avvocato, D. Durante, avvocato, G. C. Rizza, avvocato, S. Valentino, avvocato, L. Bellia, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, изцяло или частично, с всички последици от това върху размера на глобата,

               —

               при условията на евентуалност да се отмени или намали глобата,

               —

               във всички случаи да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, разходи и хонорари.

         Правни основания и основни доводи
   Обжалваното решение по настоящото дело е същото като по дело Т-540/08 Esso и др./Комисия.
   В подкрепа на своите искания жалбоподателят изтъква:

               —

               нарушение и неправилно прилагане на член 81 ЕО, тъй като член 1 от решението констатира участието на Еni в споразумение и/или съгласувана практика с продължителен характер, поради присъствието на г-н Di Serio на техническото събрание, проведено на 30 и 31 октомври в Хамбург. По-специално, Еni изтъква наличието на фактически грешки и произтичащите от тях правни последици, във връзка с това че Комисията: (i) твърди, че Еni не било поддържало в защитата си в хода на административната процедура, че г-н Di Serio „открито се е разграничил“ от съдържанието на въпросната среща и (ii) и предава неправилно изявленията на Еni относно разминаването между увеличенията на цените, посочени в произхождащите от Sasol и от MOL документи. Освен тези грешки, жалбоподателят заключава, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото като е приела, че Еni се е присъединило към споразумение и/или съгласувана практика с продължителен характер, при положение че Еni не се е присъединило към „общ план“ и не са налице конститутивните елементи на двете нарушения.

               —

               нарушение и неправилно прилагане на член 81 ЕО, тъй като член 1 от решението констатира участието на Еni в споразумение и/или съгласувана практика с продължителен характер в периода между 21 февруари 2002 г. и 28 април 2005 г. Еni оспорва по-специално оценката на антиконкурентното естество на своето участие, поради липсата на конститутивни елементи на споразумение и съгласувана практика за определяне на цени и обмен на поверителна информация.

               —

               нарушение и неправилно прилагане на член 81 ЕО, на член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 и на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите. В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията:

                           —

                           е определила основния и допълнителния размер на глобата по неподходящ начин и в нарушение на принципа на равно третиране и на принципа на пропорционалност. Всъщност Комисията е определила основния размер (и допълнителния размер) на глобата в размер на 17 % от стойността на продажбите, като е приела, че Еni е отговорно за определянето на цените и за обмена на информация, а е приложила на практика идентичен коефициент (18 %) към останалите предприятия, участници в картела, които освен това били поделяли пазари и/или клиенти.

                           —

                           е пренебрегнала принципа на правна сигурност като е приела за утежняващо обстоятелство наличието на повторно нарушение, въпреки че нарушенията, извършени през 80-те години от контролирани от Еni дружества не могат да бъдат вменени на Еni и към момента на вземане на съответните решения Еni не е било обвинено за тяхното извършване. Освен това времето, изтекло между предишните нарушения и нарушенията, констатирани с решението, прави неоправдано прилагането на института на повторното нарушение.

                           —

                           не е приела за смекчаващи обстоятелства незначителното участие на жалбоподателя в споразумението и неизпълнението на решенията, взети по време на техническите събрания. Освен това жалбоподателят твърди, че е предоставил доказателство за това, че инж. Monti е бил убеден, че участва в напълно законни събрания, тъй като те са били организирани в рамките на EWF и във всички случай за липсата на умисъл от страна на Еni, което е получавало от своя служител информация, която не му е позволявала да прецени антиконкурентната насоченост на тези събрания.


title: Дело C-438/09: Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 9 ноември 2009 г. — Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/2

         Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 9 ноември 2009 г. — Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Дело C-438/09)
   2010/C 37/02
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Ищец: Bogusław Juliusz Dankowski

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Преюдициални въпроси

               1.

               Допускат ли правните норми от системата на данъка върху добавената стойност, и в частност разпоредбите на член 17, параграф 6 от Шеста директива ДДС (Директива 77/388/ЕИО (1)), законодателство на държава членка, по силата на което данъчнозадължено лице не се ползва от правото на приспадане на данъка, платен за получена доставка, въз основа на ДДС фактура, издадена от нерегистриран в регистъра за данъка върху стоките и услугите оператор?

               2.

               За отговора на първия въпрос има ли значение, че:

                           а)

                           безспорно посочените в ДДС фактурата сделки подлежат на облагане с ДДС и са реално осъществени;

                           б)

                           фактурата съдържа цялата изисквана от общностното право информация;

                           в)

                           ограничението — на което подлежи правото на данъчнозадълженото лице за приспадне данъка, платен за получена доставка, въз основа на ДДС фактура, издадена от нерегистриран оператор — е приложимо в националния правов ред преди датата на присъединяване към Общността на Република Полша?

               3.

               Отговорът на първия въпрос зависи ли от това дали са изпълнени други условия (например да се докаже, че данъчнозадълженото лице е действало добросъвестно)?

      (1)  Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


title: Дело F-101/07: Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 май 2008 г. — Cova/Комисия (Отклонения от обичайното развитие на производството — Възражение за недопустимост)

text:
               19.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/31

         Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 22 май 2008 г. — Cova/Комисия
   (Дело F-101/07) (1)

   (Отклонения от обичайното развитие на производството - Възражение за недопустимост)
   (2008/C 183/61)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Philippe Cova (Брюксел, Белгия) (представител: S. A. Pappas, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и B. Eggers)
   Предмет на делото
   Отмяна на решението за ограничаване до една година на периода, през който жалбоподателят, длъжностно лице поканено да изпълнява по заместване длъжността началник на отдел, може да се ползва от допълнителната надбавка, предвидена в член 7, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея разноски.

      (1)  ОВ C 269 от 10.11.2007 г., стp. 73.


title: Дело T-103/14 R: Определение на Общия съд от 6 май 2014 г.  — Frucona Košice/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Алкохол и спиртни напитки — Опрощаване на парично задължение в рамките на колективно производство по несъстоятелност — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването й — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност — Липса на boni juris)

text:
               30.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 202/23

         Определение на Общия съд от 6 май 2014 г. — Frucona Košice/Комисия
   (Дело T-103/14 R)
   ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Алкохол и спиртни напитки - Опрощаване на парично задължение в рамките на колективно производство по несъстоятелност - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването й - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Липса на boni juris))
   2014/C 202/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Frucona Košice a.s. (Košice, Словакия) (представители: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, и O. Geiss, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: K. Walkerová и L. Armati)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C (2013) 6261 окончателен на Комисията от 16 октомври 2013 г., относно държавна помощ SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), приведено в изпълнение от Словашката република в полза на Frucona Košice a.s., доколкото с него се разпорежда на Словашката република да предприеме действия към възстановяване на помощта

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-532/13: Решение на Съда (втори състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Зоологическа градина София/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség (Преюдициално запитване — Защита на видовете от дивата флора и фауна — Регламент (ЕО) № 338/97 — Член 11 — Разрешително за внос, което е недействително само по отношение на животинските екземпляри, до които се отнася основанието за нищожност)

text:
               10.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 395/20

      Решение на Съда (втори състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Унгария) — Зоологическа градина София/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
      (Дело C-532/13) (1)

      ((Преюдициално запитване - Защита на видовете от дивата флора и фауна - Регламент (ЕО) № 338/97 - Член 11 - Разрешително за внос, което е недействително само по отношение на животинските екземпляри, до които се отнася основанието за нищожност))
      (2014/C 395/25)
      Език на производството: унгарски

         Запитваща юрисдикция

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Зоологическа градина София

         Ответник: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

         Диспозитив

      Член 11, параграф 2, букви a) и б) от Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 година относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях трябва да се тълкува в смисъл, че разрешително за внос, което не отговаря на условията на този регламент, трябва да се счита за недействително единствено по отношение на животинските екземпляри, до които реално се отнася основанието за недействителност на това разрешително за внос, и следователно само тези екземпляри трябва да се изземат и евентуално да се конфискуват от компетентния орган на държавата членка, на чиято територия се намират.

         (1)  ОВ C 15, 18.1.2014 г.


title: Дело T-703/13: Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Liberbank/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/47

         Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Liberbank/Комисия
   (Дело T-703/13)
   2014/C 52/90
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Liberbank, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero и A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Дело T-498/12: Определение на Общия съд от 6 май 2013 г. — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Комисия

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/29

         Определение на Общия съд от 6 май 2013 г. — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Комисия
   (Дело T-498/12) (1)

   2013/C 189/61
   Език на производството: гръцки
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-337/08: Жалба, подадена на 18 август 2008 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Изобра жение на северен елен от шоколад)

text:
               11.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 260/17

         Жалба, подадена на 18 август 2008 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Изобра жение на северен елен от шоколад)
   (Дело T-337/08)
   (2008/C 260/32)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 юни 2008 г. (процедура по обжалване R 780/2005-4),

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща северен елен от шоколад, за стоки от клас 30 (заявка за регистрация № 4 098 489)

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), доколкото заявената за регистрация марка разкрива изисквания отличителен характер и не съществува необходимост от запазване на възможността за свободно ползване.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-511/09 P: Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. от Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 23 септември 2009 г. по дело T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd/Съвет на Европейския съюз

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/24

         Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. от Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 23 септември 2009 г. по дело T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-511/09 P)
   2010/C 37/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (представител: P. Bentley QC)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, IML Industria Meccanica Lombarda Srl

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. по дело T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg., Co., Ltd./Съвет на Европейския съюз, в частта, с която се отменя първата част от първото правно основание на жалбоподателя в първоинстанционното производство;

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 1136/2006 (1) на Съвета, в частта, налагаща антидъмпингово мито на произведените от жалбоподателя продукти като механизми с дъгов лост („МДЛ“), надхвърлящо размера на митото, който би следвало да бъде заплатен, ако не е била направена спорната корекция на експортната цена; и

               —

               да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски в настоящото, включително и в първоинстанционното производство.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не извежда правилно правните последици от понятието за нормална стойност, както е определено в член 2, параграф 7, буква а) от Регламент (ЕИО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу антидъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (2), изменен. Следователно в обжалваното решение Първоинстанционният съд достига до неправилен извод, че определената в съответствие с тази разпоредба аналогова нормална стойност, задължително отговаря на нивото, на което съответните стоки напускат веригата на производство в Китай, въпреки че той установява в самото обжалвано решение, че разходите за продажби, административните и другите общи разходи за вътрешни и експортни продажби се поемат не от дружеството в Китай, а от дружества, свързани с държава с пазарна икономика — Хонг конг. Този неправилен извод е в основата на нарушението на член 2, параграф 10 от Регламент (ЕИО) № 384/96 на Съвета, изменен, тъй като Първоинстанционният съд е потвърдил извършената от институциите корекция на експортната цена, състояща се в намаление на разходите за продажби, административните и другите общи разходи и печалби на дружествата, свързани с Хонг конг.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1136/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година относно налагането на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временно мито, наложено върху вноса на механизми с дъгов лост с произход от Китайската народна република (ОВ L 205, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 47, стр. 89).

      (2)  ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.


title: Дело T-230/07: Жалба, подадена на 2 юли 2007 г. — Laboratorios Del Dr. Esteve/СХВП — Ester C (ESTER-E)

text:
               25.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 199/43

         Жалба, подадена на 2 юли 2007 г. — Laboratorios Del Dr. Esteve/СХВП — Ester C (ESTER-E)
   (Дело T-230/07)
   (2007/C 199/82)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Laboratorios Del Dr. Esteve, SA (Барселона, Испания) (представител: K. Manhaeve, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ester C Company (Prescott, Съединени щати)
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени Решение R 737/2006-2 на втори апелативен състав от 17 април 2007 г.,

               —

               да се осъди ответникът и — евентуално — Ester C Company да заплатят разноските (при условията на солидарност).

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Ester C Company

      Марка на Общността, предмет на спора: общностната марка „ESTER-E“ за стоки и услуги от класове 3 и 5 — заявка № 3 163 946

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Laboratorios Del Dr. Esteve SA

      Марка или знак, на който е направено позоваване: фигуративната марка на Общността „ESTEVE“ за стоки от класове 1, 5 и 42 и националната фигуративна марка „ESTEVE“ и „ESTEVE-LABORATORIO DEL DR. ESTEVE S.A.“ за стоки от клас 5

      Решение на отдела по споровете: приема изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: отхвърля възражението

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета.


title: Дело C-195/11 P: Определение на председателя на Съда от 11 юли 2012 г. — Европейска комисия/Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/27

         Определение на председателя на Съда от 11 юли 2012 г. — Европейска комисия/Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-195/11 P) (1)

   2012/C 366/51
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 179, 18.6.2011 г.


title: Дело T-510/13: Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — Италия/Комисия

text:
               16.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 336/28

         Жалба, подадена на 23 септември 2013 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-510/13)
   2013/C 336/60
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обявление за конкурси на общо основание EPSO/AD/260/13, 262/13, 263/13, 264/13, 265/13, 266/13 за съставяне на списъци на издържалите конкурсите, от които ще се наемат писмени преводачи с датски, английски, френски, италиански, малтийски, нидерландски и словенски език, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 11 юли 2013 г. (ОВ C 199 A)

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основни доводи са същите като изтъкнатите по дело Италия/Комисия (T-275/13).


title: Дело F-52/12: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7.11.2013 г. Cortivo/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Пенсии — Корекционен коефициент — Държава членка на пребиваване — Понятие — Постоянно местопребиваване — Пребиваване, разпределено във времето между две държави членки — Оправдателни документи — Оправдани правни очаквания)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/32

      Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7.11.2013 г. Cortivo/Парламент
      (Дело F-52/12) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Корекционен коефициент - Държава членка на пребиваване - Понятие - Постоянно местопребиваване - Пребиваване, разпределено във времето между две държави членки - Оправдателни документи - Оправдани правни очаквания)
      (2014/C 71/62)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Maria Luisa Cortivo (Сагон, Франция) (представител: A. Salerno, адвокат)

         Ответник: Европейски парламент (представители: M. Ecker и S. Alves)

         Предмет

      Искане за отмяна, от една страна, на решението за определяне на постоянното местопребиваване на жалбоподателката в Люксембург, и от друга, на решението, съдържащо уведомлението за промяна на пенсионните ѝ права, с което се премахва корекционният коефициент за Франция, считано от 1 януари 2010 г.

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата.

                  2.

                  Г-жа Cortivo понася направените от нея и от Европейския парламент съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 200, 7.7.2012 г., стр. 22.


title: Дело T-61/14: Решение на Общия съд от 6 октомври 2015 г. — Monster Energy/СХВП — Balaguer (icexpresso + energy coffee) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „icexpresso + energy coffee“ — По-ранни словни марки на Общността „X-PRESSO MONSTER“, „HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY“ и „MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 398/42

         Решение на Общия съд от 6 октомври 2015 г. — Monster Energy/СХВП — Balaguer (icexpresso + energy coffee)
   (Дело T-61/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „icexpresso + energy coffee“ - По-ранни словни марки на Общността „X-PRESSO MONSTER“, „HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY“ и „MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 398/52)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, Калифорния, САЩ) (представител: P. Brownlow, solicitor)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Rajh)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Luis Yus Balaguer (Мовера, Испания)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 ноември 2013 г. (преписка R 821/2013-2), постановено в образувано по възражение производство със страни Monster Energy Company и г-н Luis Yus Balaguer.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Monster Energy Company да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г.


               15.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 33/6

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Borgarting Lagmannsrett с решение на същия съд от 9 октомври 2006 г. по делото KLM Royal Dutch Airlines срещу Staten v/Finansdepartementet

   (Дело E-4/06)
   (2007/C 33/04)
   Отправена е молба до Съда на ЕАСТ с решение от 9 октомври 2006 г. на Borgarting Lagmannsrett (апелативен съд гр. Бургартинг), получена в съдебната канцелария на 16 октомври 2006 г., за консултативно становище по делото KLM Royal Dutch Airlines срещу Staten v/Finansdepartementet (норвежката държава, представлявана от Министерството на финансите) по следния въпрос:

               1.

               Какво е правното основание и какви са необходимите условия за предявяване на иск за възстановяване на данъци, събрани от държава-членка в противоречие с разпоредбите на Споразумението за ЕИП?


title: Дело C-463/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Германия) — L/M (Директива 2001/42/ЕО — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Член 3, параграфи 4 и 5 — Определяне на вида планове, които е вероятно да имат съществени последици върху околната среда — Застроителни планове „за вътрешно развитие“ , за които е изключено извършването на екологична оценка съгласно националното законодателство — Неправилна преценка във връзка с качественото условие „вътрешно развитие“ — Липса на значение за валидността на застроителния план — Засягане на полезното действие на Директивата)

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/4

         Решение на Съда (четвърти състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Германия) — L/M
   (Дело C-463/11) (1)

   (Директива 2001/42/ЕО - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Член 3, параграфи 4 и 5 - Определяне на вида планове, които е вероятно да имат съществени последици върху околната среда - Застроителни планове „за вътрешно развитие“, за които е изключено извършването на екологична оценка съгласно националното законодателство - Неправилна преценка във връзка с качественото условие „вътрешно развитие“ - Липса на значение за валидността на застроителния план - Засягане на полезното действие на Директивата)
   2013/C 164/06
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Ищец: L

      Ответник: M

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Тълкуване на член 3, параграфи 4 и 5 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135) — Приложно поле — Национални правни норми, които предвиждат провеждане на ускорена процедура, която не включва екологична оценка за приемането на териториалноустройствени планове, които се отнасят до използването на малки площи на местно ниво и отговарят на определени качествени и количествени критерии — Неправилна преценка на качествените критерии

      Диспозитив

   Член 3, параграф 5 от Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда във връзка с член 3, параграф 4 от същата директива трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която нарушаването на качествено условие — което нормата за транспониране на тази директива налага, за да изключи извършването на екологична оценка съгласно посочената директива при приемането на особен вид застроителен план — е без значение за валидността на този план.

      (1)  ОВ C 355, 3.12.2011 г.


title: Дело C-141/10: Иск, предявен на 16 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/19

      Иск, предявен на 16 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
      (Дело C-141/10)
      (2010/C 161/28)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и M. van Beek)

         Ответник: Кралство Нидерландия

         Искания

      Ищецът моли:

                  —

                  да се установи, че като не е взело всички необходими мерки за премахване на правните норми, съгласно които определени социалноосигурителни обезщетения не се изплащат на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) и по членове 45—48 от ДФЕС,

                  —

                  да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

                  1.

                  Неотдавна Европейският парламент отправи до Комисията няколко искания за информация относно португалските граждани с местожителство в Португалия, които работят на плаващи платформи в нидерландския континентален шелф, но не им се осигуряват същите условия на труд и същата социална защита като на работниците с местожителство в Нидерландия.

                  2.

                  В резултат от това на основание член 226 ЕО (понастоящем член 258 от ДФЕС) Комисията изпрати на Нидерландия официално уведомително писмо и мотивирано становище. В тях Комисията посочва, че нидерландските правни разпоредби в областта на социалното осигуряване трябва да се прилагат и към работниците на нидерландски плаващи платформи, които са граждани на други държави — членки на Европейския съюз. Отказът на нидерландските власти да осигурят на тези лица съответните социалноосигурителни обезщетения е несъвместим с глава 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71, и в частност с член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от него, както и с членове 39—42 ЕО (понастоящем членове 45—48 от ДФЕС).

                  3.

                  До този момент Нидерландия не е взела всички мерки за премахване на националните правни норми, съгласно които определени социалноосигурителни обезщетения не се изплащат на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз.

                  4.

                  По тази причина Комисията смята, че Нидерландия не изпълнява задълженията си по член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 и по членове 45—48 от ДФЕС, доколкото отказва да изплаща определени социалноосигурителни обезщетения на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз.

         (1)  Регламент на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


title: Дело T-266/11: Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — El Gazaerly/Съвет

text:
               23.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/20

         Жалба, подадена на 19 май 2011 г. — El Gazaerly/Съвет
   (Дело T-266/11)
   2011/C 219/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Naglaa Abdallah El Gazaerly (Лондон, Обединено кралство) (представители: D. Pannick, QC (Queen's Counsel), R. Lööf, Barrister, и M. O'Kane, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да се отмени Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63), в частта му, отнасяща се до жалбоподателя;

               —

               Да се отмени Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 4), с който се прилага Решение 2011/172/ОВППС на Съвета, в частта му, отнасяща се до жалбоподателя;

               —

               Да се осъди ответникът да заплати обезщетение за вреди в размер на 10 000 EUR; и

               —

               Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               В първото правно основание се твърди, че член 29 ДЕС бил неправилно и/или недостатъчно правно основание за Решение 2011/172/ОВППС на Съвета, тъй като:

                           —

                           въпросното решение не преследвало външнополитическа цел;

                           —

                           приемането на такова решение (и на Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета) представлявало злоупотреба с власт; и

                           —

                           включването на жалбоподателя в приложението към Решение 2011/172/ОВППС на Съвета (и в съответния Регламент) било ирационално.

               2.

               Във второто правно основание се твърди, че включването на жалбоподателя в Решение 2011/172/ОВППС на Съвета и в Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета нарушавало неговото право на ефективна съдебна защита.

               3.

               В третото правно основание се твърди, че включването на жалбоподателя в Решение 2011/172/ОВППС на Съвета и в Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета нарушавало принципа на пропорционалност.

               4.

               В четвъртото правно основание се твърди, че жалбоподателят претърпял вреда, която била пряк резултат от приемането на Решение 2011/172/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕС) № 270/2011 на Съвета, и която Съветът трябвало да поправи.


title: Дело C-47/05: Определение на председателя на Съда от 18 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/26

         Определение на председателя на Съда от 18 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-47/05) (1)

   (2007/C 82/50)

      Език на производството: испански

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 82, 2.4.2005 г.


title: Дело T-458/08: Жалба, подадена на 9 октомври 2008 г.  — Wilfer/СХВП (Ключове за настройка на китара)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/35

         Жалба, подадена на 9 октомври 2008 г. — Wilfer/СХВП (Ключове за настройка на китара)
   (Дело T-458/08)
   (2009/C 6/71)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Hans-Peter Wilfer (Markneukirchen, Германия) (представител: A. Kockläuner, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на ответника от 25 юли 2008 г. по преписка № R 78/2007-4,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, представляваща ключове за настройка на китара, при използване на цветовете сребърно, сиво и кафяво за стоки от класове 9 и 15 (№ 2 639 821)

      Решение на проверителя: Отказва регистрацията

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
   Изложени правни основания:

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1);

               —

               Нарушение на принципа на служебната проверка, включително неспазване на правилата за доказателствената тежест съгласно член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94;

               —

               Нарушение на задължението за мотивиране по смисъла на член 73, първо изречение от Регламент № 40/94;

               —

               Нарушение на принципа на равното третиране.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело T-263/11: Решение на Общия съд от 6 февруари 2013 г. — Bopp/СХВП (Представяне на зелена осмоъгълна рамка) (Марка на Общността — Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща зелена осмоъгълна рамка — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Описателен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Доказателство, представено за първи път в писмената реплика — Член 48, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд — Изпращане на документ до СХВП по факс — Приложими правила)

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/15

         Решение на Общия съд от 6 февруари 2013 г. — Bopp/СХВП (Представяне на зелена осмоъгълна рамка)
   (Дело T-263/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща зелена осмоъгълна рамка - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Доказателство, представено за първи път в писмената реплика - Член 48, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд - Изпращане на документ до СХВП по факс - Приложими правила)
   2013/C 79/26
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Carsten Bopp (Гласхютен, Германия) (представител: C. Russ, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално K. Klüpfel и D. Walicka, впоследствие K. Klüpfel и A. Pohlmann)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 март 2011 г. по преписка R 605/2010-4 относно заявление за регистрация на фигуративния знак, представляващ зелена осмоъгълна рамка, като марка на Общността.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 11 март 2011 година (преписка R 605/2010-4).

               2.

               Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 238, 13.8.2011 г.


title: Дело T-67/17: Жалба, подадена на 1 февруари 2017 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (tèespresso)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/57

         Жалба, подадена на 1 февруари 2017 г. — Italytrade/EUIPO — Tpresso (tèespresso)
   (Дело T-67/17)
   (2017/C 104/79)
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Italytrade Srl (Бари, Италия) (представител: N. Clemente, avvocato)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tpresso SA (Цюрих, Швейцария)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „tèespresso“ — заявка за регистрация № 13 543 517

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 ноември 2016 г. по преписка R 959/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да измени обжалваното решение, възможност, предвидена в член 65, параграф 3 от Регламент № 207/2009 и при всички случаи съгласно действащото законодателство,

               —

               Да осъди съгласно член 134 от Процедурния правилник на Общия съд, EUIPO и евентуалните встъпили страни да заплатят съдебните разноски по настоящото производство, направени от Italytrade srl,

               —

               Да измени решението съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд, включително в частта относно разноските и да осъди EUIPO загубилите делото встъпили страни да заплатят съдебните разноски в производството пред Апелативния състав и отдела по споровете.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-261/13 P: Решение на Съда (голям състав) от 9 декември 2014 г.  — Peter Schönberger/Европейски парламент (Обжалване — Петиция до Европейския парламент — Решение за оставяне на петицията без разглеждане — Жалба за отмяна — Понятие „обжалваем акт“ )

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/8

         Решение на Съда (голям състав) от 9 декември 2014 г. — Peter Schönberger/Европейски парламент
   (Дело C-261/13 P) (1)

   ((Обжалване - Петиция до Европейския парламент - Решение за оставяне на петицията без разглеждане - Жалба за отмяна - Понятие „обжалваем акт“))
   (2015/C 046/10)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Peter Schönberger (представител: O. Mader, Rechtsanwalt)

      Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: U. Rösslein и E. Waldherr)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Peter Schönberger да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-469/15: Жалба, подадена на 11 август 2015 г. — Bena Properties/Съвет

text:
               12.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 337/36

         Жалба, подадена на 11 август 2015 г. — Bena Properties/Съвет
   (Дело T-469/15)
   (2015/C 337/39)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Bena Properties Co. SA (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви жалбата му за допустима и основателна,

               —

               съответно да отмени Решение (ОВППС) 2015/837 от 28 май 2015 година и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква три основания за обжалване, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).

      (1)  ОВ C 290, стр. 13.


title: Дело C-158/10: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 6 април 2010 г. — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/24

      Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 6 април 2010 г. — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
      (Дело C-158/10)
      (2010/C 161/33)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Raad van State

         Страни в главното производство

         Ищец: Johan van Leendert Holding BV

         Ответник: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли членове 56 и 57 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, като съдържащата се член 2 от Wet arbeid vreemdelingen, във връзка с член 1д, параграф 1, буква в) от Правилника за прилагане на тази закон, съгласно която за командироването на работници по смисъла на член 1, параграф 3, буква б) от Директива 96/71/CE (1) се изисква да бъде издадено разрешение за наемане на работа?

         (1)  Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ, L 18, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29).


title: Дело T-753/15: Решение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Guccio Gucci/EUIPO — Guess? IP Holder (Изображение на четири преплетени букви G) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Обозначаваща Европейския съюз международна регистрация — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, представляваща изображение на четири преплетени букви G — По-ранни фигуративни международна марка и марки на Европейския съюз „G“ — Относително основание за отказ — Липса на сходство между знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               21.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 428/16

         Решение на Общия съд от 11 октомври 2016 г. — Guccio Gucci/EUIPO — Guess? IP Holder (Изображение на четири преплетени букви G)
   (Дело T-753/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Обозначаваща Европейския съюз международна регистрация - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, представляваща изображение на четири преплетени букви G - По-ранни фигуративни международна марка и марки на Европейския съюз „G“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 428/17)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Guccio Gucci SpA (Флоренция, Италия) (представители: P. L. Roncaglia, F. Rossi и N. Parrotta, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Bonne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Guess? IP Holder LP (Лос Анджелис, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: D. McFarland, barrister)

      Предмет

   Жалба против решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 октомври 2015 г. (преписка R 1703/2014-4), постановено в производство по възражение между Guccio Gucci и Guess? IP Holder

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Guccio Gucci SpA да заплати съдебните разноски, включително направените от Guess? IP Holder LP пред апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 78, 29.2.2016 г.


title: Дело F-103/13: Жалба, подадена на 14 октомври 2013 г. — ZZ/EMA

text:
               14.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 367/41

         Жалба, подадена на 14 октомври 2013 г. — ZZ/EMA
   (Дело F-103/13)
   2013/C 367/75
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, A. Blot, lawyers)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA)

      Предмет и описание на спора

   Отмяна на атестационния доклад, изготвен за жалбоподателя за периода от 15 септември 2010 г. до 16 януари 2012 г.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени докладът за оценка на жалбоподателя за периода от 15 септември 2010 г. до 15 септември 2012 г. в окончателната му редакция от 16 януари 2013 г.,

               —

               при необходимост да се отмени решението на заместник изпълнителния директор на EMA от 2 юли 2013 г., с което частично се отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателя на 6 март 2013 г. срещу посоченото по-горе решение,

               —

               да се осъди EMA да заплати разноските на жалбоподателя във връзка с настоящото производство по обжалване.


title: Дело C-477/11 P: Определение на Съда от 14 май 2012 г. — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd/Европейска комисия (Обжалване — Регламент (ЕО) № 726/2004 — Лекарствени продукти за хуманна употреба — Активна съставка „есзопиклон“ — Разрешение за пускане на пазара — Процедура — Изразяване на становище от Комисията — Качество „нова активна съставка“ — Понятие „обжалваем акт“ )

text:
               6.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/6

         Определение на Съда от 14 май 2012 г. — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-477/11 P) (1)

   (Обжалване - Регламент (ЕО) № 726/2004 - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Активна съставка „есзопиклон“ - Разрешение за пускане на пазара - Процедура - Изразяване на становище от Комисията - Качество „нова активна съставка“ - Понятие „обжалваем акт“)
   2012/C 303/10
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (представители: I. Dodds-Smith, solicitor, D. Anderson QC, J. Stratford, barrister)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: M. Wilderspin и M. Šimerdová)

      Предмет

   Жалба срещу Определението на Общия съд (четвърти състав) от 4 юли 2011 г. по дело Sepracor Pharmaceuticals/Комисия (T-275/09 P), отхвърлящо като недопустима жалбата за отмяна на решението на Комисията от 6 май 2009 г., с което в рамките на процедурата по пускане на пазара на лекарствения продукт „Lunivia“, произведен от жалбоподателя, се прави извода, че съдържащата се в този продукт активна съставка „есзопиклон“ не представлява нова активна съставка по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83) — Понятие за акт, подлежащ на обжалване

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 347, 26.11.2011 г.