title: Дело T-466/16: Жалба, подадена на 23 август 2016 г. — NRW. Bank/SRB

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/25

         Жалба, подадена на 23 август 2016 г. — NRW. Bank/SRB
   (Дело T-466/16)
   (2016/C 371/28)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: NRW. Bank (Дюселдорф, Германия) (представители: Rechtsanwälte A. Behrens, J. Kraayvanger и J. Seitz)

      Ответник: Единен комитет за преструктуриране (SRB)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на ответника относно годишната вноска на жалбоподателя във фонда за преструктуриране за периода от 1 януари до 31 декември 2016 г.,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

               1.

               Първо основание: Нарушение на член 103, параграфи 2 и 7 от Директива 2014/59/ЕС (1) и на член 70, параграф 2 от Регламент (ЕС) 806/2014 (2)

               Жалбоподателят твърди, че решението на ответника относно годишната му вноска е незаконосъобразно, тъй като е взета предвид само дейността по подпомагането, но не и допълнителната дейност по подпомагането на жалбоподателя, която намалява вноската. По този начин за периода от 1 януари до 31 декември 2016 г. била определена твърде висока годишна вноска на жалбоподателя във фонда за преструктуриране.

               2.

               Второ основание: Нарушение на актовете за приложение на Директива 2014/59/ЕС и на Регламент (ЕС) 806/2014, които в съответствие с последните правни актове трябва да се тълкуват в смисъл, че също привилегироват дейността в помощ на подпомагането.

               3.

               Трето основание, изтъкнато при условията на евентуалност: Незаконосъобразност на актовете за приложение на Директива 2014/59/ЕС и на Регламент (ЕС) 806/2014
               Във връзка с това жалбоподателят твърди, че когато не е възможно тълкуване на актовете за приложение в съответствие с Директива 2014/59/ЕС и с Регламент (ЕС) 806/2014, актовете за приложение са незаконосъобразни. По този начин решението на ответника, което се основава на тези актове за приложение, също е незаконосъобразно според жалбоподателя.

      (1)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (OB L 173, 2014 г., стр. 190).

      (2)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране (OB L 225, 2014 г., стр. 1).


title: Дело C-8/07: Иск, предявен на 15 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/6

         Иск, предявен на 15 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-8/07)
   (2007/C 69/10)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: W. Wils)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2001/84/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно правото на препродажба в полза на автора на оригинално произведение на изкуството, или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тези разпоредби, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива,

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата в националното право е изтекъл на 31 декември 2005 г.

      (1)  ОВ L 272, стр. 32.


title: Дело C-72/17: Преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Германия), постъпило на 9 февруари 2017 г. — Isabelle Walkner/APSB — Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/28

         Преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Германия), постъпило на 9 февруари 2017 г. — Isabelle Walkner/APSB — Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
   (Дело C-72/17)
   (2017/C 144/36)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgerichts Berlin-Brandenburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Isabelle Walkner

      Ответник: APSB — Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Преюдициални въпроси

               1)

               Само предприятие, чието влияние е гарантирано посредством дялови участия и права на глас, ли представлява предприятие, което контролира работодателя по смисъла на член 2, параграф 4, първа алинея от Директива 98/59/ЕО (1) на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения, или е достатъчно договорно или фактически гарантирано влияние (например посредством ръководни правомощия на физически лица)?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е в смисъл, че не е необходимо влияние, гарантирано посредством дялови участия и права на глас:
               Налице ли е „решение за колективни уволнения“ по смисъла на член 2, параграф 4, първа алинея от Директива 98/59/EG и ако предприятието, което контролира работодателя, му дава разпореждания, които водят до икономическа необходимост от колективни уволнения при работодателя?

               3)

               При положителен отговор на втория въпрос:
               Изисква ли член 2, параграф 2, втора алинея във връзка с параграф 3, буква а) и буква б), подточка i), както и параграф 1 от Директива 98/59/EО представителите на работниците и служителите да бъдат уведомени за това какви производствени или други причини за решението на предприятието, което контролира работодателя, са довели до намерението на работодателя за колективни уволнения?

               4)

               Съвместимо ли е с член 2, параграф 4 във връзка с параграф 3, буква а) и буква б), подточка i), както и параграф 1 от Директива 98/59/EО на работници и служители, които в съдебно производство изтъкват недействителността на тяхното уволнение, извършено в контекста на колективни уволнения, като се позовават на обстоятелството, че извършилият уволнението работодател не провел правилно процедурата по консултиране с представителите на работниците и служителите, да се наложи задължението да посочват факти и доказателствена тежест, чийто обхват надхвърля посочването на данни, които сочат за упражняван контрол върху работодателя?

               5)

               При положителен отговор на четвъртия въпрос:
               Какви допълнителни задължения за посочване на факти и представяне на доказателства е допустимо да бъдат наложени съгласно посочените разпоредби на работниците и служителите в този случай?

      (1)  ОВ. L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95.


title: Дело C-352/16: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Navarra (Испания), постъпило на 27 юни 2016 г. — Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/16

         Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Navarra (Испания), постъпило на 27 юни 2016 г. — Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal
   (Дело C-352/16)
   (2016/C 326/27)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Audiencia Provincial Navarra — Sección Tercera

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor

      Ответник: Joaquín Taberna Carvajal

      Преюдициален въпрос

   Съвместим ли е Real Decreto 1373/2003 (Кралски декрет № 1373/2003) с член 4, параграф 3 [ДЕС] и член 101 ДФЕС, доколкото, въпреки че става въпрос за национална правна норма, правораздавателният орган не е оправомощен да провери дали, с оглед на конкретните обстоятелства, предвидената в тарифата сума има прекомерен характер, което ограничаване на съдебния контрол може да доведе, независимо от значимостта и качеството на предоставените услуги, до ограничаване на свободната конкуренция?


title: Дело C-56/09: Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Roma (Италия) на 9 февруари 2009 г. — Emiliano Zanotti/Agenzia delle Entrate

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/15

         Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Roma (Италия) на 9 февруари 2009 г. — Emiliano Zanotti/Agenzia delle Entrate
   (Дело C-56/09)
   2009/C 90/22
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Страни в главното производство

      Ищец: Emiliano Zanotti

      Ответник: Agenzia delle Entrate

      Преюдициален въпрос

   Допускат ли основните принципи на Договора и на европейското общностно право относно ефективната и пълна съдебна защита, както и относно еднаквото третиране и свободата на движение, приложението на член 15, буква д) от Декрет № 917 на Президента на Републиката от 22 декември 1986 г. (Единен текст за данъците върху доходите) и на точка 1.5.1 от Циркулярно писмо № 95 на Министъра на финансите от 12 май 2000 г., и противоречи ли на общностната правна уредба произтичащото от тях ограничение във връзка с признаването на разходите, посочени в споменатите разпоредби?


title: Дело C-185/12: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Torre Annunziata (Италия) на 23 април 2012 г. — Lorenzo Ciampaglia/Sangita Masawan

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/6

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Torre Annunziata (Италия) на 23 април 2012 г. — Lorenzo Ciampaglia/Sangita Masawan
   (Дело C-185/12)
   2012/C 235/09
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Torre Annunziata

      Страни в главното производство

      Ищец: Lorenzo Ciampaglia

      Ответник: Sangita Masawan
   С определение от 3 март 2012 г. Съдът обяви настоящето преюдициално запитване за явно недопустимо и заличи делото от регистъра.


title: Дело T-431/12: Жалба, подадена на 28 септември 2012 г. — Distillerie Bonollo и др./Съвет

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/37

         Жалба, подадена на 28 септември 2012 г. — Distillerie Bonollo и др./Съвет
   (Дело T-431/12)
   2012/C 366/76
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Италия); Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Италия); Distillerie Mazzari SpA (Sant'Agata sul Santerion, Италия); Caviro Distillerie Srl (Faenza, Италия); и Comercial Química Sarasa, SL (Мадрид, Испания) (представител: R. MacLean, Solicitor)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 626/2012 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на винена киселина с произход от Китайската народна република (1) (наричан по-нататък „оспорвания регламент“), доколкото размерът на антидъмпинговите мита, прилаган за Ninghai Organic Chemical Factory и Changmao Biochemical Engineering Company Co. Ltd е установен незаконосъобразно въз основа на явна грешка при преценката, която води до опорочаване на наложената мярка, на нарушения на член 2 и член 11, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (2) (наричан по-нататък „основният антидъмпингов регламент“), нарушения на правата на жалбоподателите на защита и недостатъчно мотивиране на оспорвания регламент;

               —

               да се разпореди запазването в сила на оспорвания регламент, докато Съветът не приеме необходимите мерки, за да се съобрази с решението на Общия съд съгласно член 264 от Договора за функциониране на Европейския съюз;

               —

               да се осъди ответникът и всяка встъпила страна да заплати разходите и разноските на жалбоподателите, направени по време на производството.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат пет правни основания.

               1.

               С първото правно основание се твърди, че ответникът е извършил явна грешка в преценката, като е променил използвания метод за определяне на нормалната стойност в съпоставима страна, без да предостави достатъчно доказателства в подкрепа на променените обстоятелства, като по този начин е нарушил член 11, параграф 9 от основния антидъмпингов регламент.

               2.

               С второто правно основание се посочва, че ответникът е извършил явна грешка в преценката, като не е взел предвид реалните продажни цени на вътрешния пазар в съпоставима страна и неправомерно е прибегнал до конструирани стойности в нарушение на член 2, параграфи 1 и 2, член 2, параграф 7, буква a) и член 2, параграф 7, буква б) от основния антидъмпингов регламент.

               3.

               С третото правно основание се твърди, че ответникът е извършил явна грешка в преценката, използвайки цените на бензена, каквито са в Съединените щати и Западна Европа, вместо реалните разходи за суровини в страната на производство в нарушение на член 2, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент и така е изчислил погрешно нормалната стойност, използвана в рамките на преразглеждането.

               4.

               С четвъртото правно основание се изтъква, че ответникът е извършил явни грешки в преценката, като е изопачил размера на производствените разходи в рамките на изчисляване на конструираната нормална стойност и е използвал разходите за суровини, които не са били сравними съгласно член 2, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент.

               5.

               С петото правно основание се твърди, че ответникът и Европейската комисия са нарушили правата на жалбоподателите на защита, като не са предоставили достъп до необходимата информация, за да бъде добре разбрана методологията, използвана за определяне на нормалната стойност и също не са изложили достатъчно мотиви по ключови въпроси относно изчисляването на нормалната стойност в съпоставима страна и съответните прилагани дъмпингови маржове, като по този начин са довели до порок в законосъобразността на оспорвания регламент.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 626/2012 на Съвета от 26 юни 2012 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 349/2012 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на винена киселина с произход от Китайската народна република (ОВ L 182, стp. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стp. 51), съответно изменен.


title: Дело C-561/07: Решение на Съда (втори състав) от 11 юни 2009г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2001/23/ЕО — Прехвърляне на предприятие — Гарантиране на правата на работниците и служителите — Национално законодателство, предвиждащо неприлагане спрямо прехвърлянията на предприятия в криза )

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/10

         Решение на Съда (втори състав) от 11 юни 2009г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-561/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2001/23/ЕО - Прехвърляне на предприятие - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Национално законодателство, предвиждащо неприлагане спрямо прехвърлянията на предприятия в „криза“)
   2009/C 180/15
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Enegren и L. Pignataro)

      Ответник: Италианска република (представители: R. Adam, W. Ferrante, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр.16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20) — Национално законодателство, предвиждащо неприлагането на членове 3 и 4 от Директивата при прехвърляне на предприятия в „криза“

      Диспозитив

               1)

               Като е запазила в сила разпоредбите на член 47, параграфи 5 и 6 от Закон № 428 от 29 декември 1990 г. в случай на „криза на предприятието“ по смисъла на член 2, пета алинея, буква с) от Закон № 675 от 12 август 1977 г. по начин, по който правата, признати на работниците и на служителите с член 3, параграфи 1, 3 и 4, както и с член 4 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности, не са гарантирани при прехвърляне на предприятие, за което е установено, че се намира в криза, Италианската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело T-661/16: Жалба, подадена на 19 септември 2016 г. — Credito Fondiario/ЕСП

text:
               31.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 402/59

         Жалба, подадена на 19 септември 2016 г. — Credito Fondiario/ЕСП
   (Дело T-661/16)
   (2016/C 402/71)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Credito Fondiario SpA (Рим, Италия) (представители: F. Sciaudone, F. Iacovone, S. Frazzani и A. Neri, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени първото и второто решение на Единния съвет за преструктуриране,

               —

               да обяви член 5, параграф 1, буква е) от Делегиран регламент (ЕС) № 2015/63, на който се основават обжалваните решения, за несъвместим с принципите на равно третиране, пропорционалност и правна сигурност, признати от Хартата на основните права на ЕС,

               —

               да обяви приложение I към Делегиран регламент (ЕС) № 2015/63, на който се основават обжалваните решения, за несъвместим с принципите на равно третиране, пропорционалност и правна сигурност, признати от Хартата на основните права на ЕС,

               —

               да обяви Делегиран Регламент (ЕС) № 2015/63, на който се основават обжалваните решения, за несъвместим с принципа на свобода на стопанската инициатива, признат от Хартата на основните права на ЕС,

               —

               да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски в производството.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена против решения на изпълнителната сесия на Единния съвет за преструктуриране SRB/ES/SRF/2016/06 от 15 април 2016 г. (първо решение) и SRB/ES/SRF/2016/13 от 20 май 2016 г. (второ решение), с които по отношение на жалбоподателя се определя предварителната вноска, предвидена в Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г. стр. 44).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първо основание: първото и второто решение не са били съобщени на Credito Fondiario.

                           —

                           В разрез с изискванията на член 5 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 2015/81 на Съвета от 19 декември 2014 година за определяне на еднообразни условия за прилагане на Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ОВ L 15, 2015 г., стр. 1) Banca d’Italia не е съобщила на жалбоподателя двете решения, приети от Съвета, като се е ограничила да съобщи сумата за плащане, нарушавайки правото на жалбоподателя да обжалва в срок пред съда. Съветът не проявил дължимото усърдие във връзка със съобщенията.

               2.

               Второ основание: нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС поради липса на мотиви и неизпълнение на задължението за осигуряване на състезателност при постановяването на решения във връзка с предварителните вноски.

                           —

                           Обжалваните решения не съдържат никакви мотиви относно действителното изчисляване на предварителната вноска, с което се препятства ефективното упражняване на контрол за законосъобразност и основателност на решението от страна на жалбоподателя.

               3.

               Трето основание: неправилно прилагане на член 5, параграф 1, буква е) от Делегиран регламент (ЕС) № 2015/63.

                           —

                           Поисканата от Credito Fondiario предварителна вноска е непропорционална спрямо профила на риска на институцията и е резултат от неправилна оценка на задълженията ѝ.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на член 4, параграф 1 и на член 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 2015/63. Неправилна оценка на профила на риска на Credito Fondiario.

                           —

                           Към 31 декември 2014 г. Credito Fondiario е бил с профил на нисък риск въз основа на параметрите, предвидени в член 4, параграф 1 и член 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 2015/63. Изчислената от Съвета вноска обаче е характерна за институции с профил на висок риск и е резултат от несъобразяването от страна на Съвета на критериите за определяне и намаляване на риска, предвидени в посочените членове.

               5.

               Пето основание: нарушение на членове 20 и 21 от Хартата на основните права на ЕС — Равно третиране.

                           —

                           Член 5, параграф 1, буква е) и приложение I към Делегиран регламент (ЕС) № 2015/63 нарушават равното третиране, тъй като предвиждат дискриминационно третиране в разглеждания сектор.

               6.

               Шесто основание: нарушение на принципа на пропорционалност и правна сигурност.

                           —

                           Решенията, като не отчитат профила на занижен риск на жалбоподателя, налагат предварителна вноска, съответстваща на институция с профил на повишен риск, с което нарушават принципите на пропорционалност и правна сигурност.

               7.

               Седмо основание: нарушение на член 16 от Хартата на основните права на ЕС — Свобода на стопанската инициатива.

                           —

                           Делегиран регламент (ЕС) № 2015/63, с налагането на по-строги изисквания от предвидените в европейската банкова уредба и Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1) по отношение на оценката на риска на институцията, както и с въвеждането на дискреционни елементи при изчисляването на предварителната вноска, нарушава равното третиране, правната сигурност и свободата на стопанската инициатива.


title: Дело F-6/15: Определение на Съда на публичната служба от 11 юни 2016 г. — FF/ЕААБ

text:
               5.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 326/36

         Определение на Съда на публичната служба от 11 юни 2016 г. — FF/ЕААБ
   (Дело F-6/15) (1)

   (2016/C 326/62)
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 107, 30.3.2015 г., стр. 40.


title: Дело C-583/14: Преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 18 декември 2014 г.  — Benjámin Dávid Nagy/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/3

         Преюдициално запитване от Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 18 декември 2014 г. — Benjámin Dávid Nagy/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Дело C-583/14)
   (2015/C 096/04)
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Benjámin Dávid Nagy

      Ответник: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 18 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, като спорната в главното производство, която предписва като общо правило, че по пътищата в тази държава членка могат да се движат единствено моторни превозни средства, които са снабдени с административно разрешение и табели с регистрационен номер, предоставени от органите на въпросната държава членка, и по силата на която лице, което не е работник по смисъла на правото на Съюза и което пребивава в същата държава членка, трябва — ако желае да се позове на изключение от това правило, тъй като моторното превозно средство, което използва му е предоставено от икономически оператор със седалище в друга държава членка — да докаже на място при полицейска проверка, че отговаря на условията, наложени от разглежданата правна уредба, в противен случай ще му бъде наложена веднага и без възможност за освобождаване глоба, чийто размер съответства на глобата, която се налага при неизпълнение на задължението за регистриране?

               2)

               Трябва ли член 20, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, като спорната в главното производство, която предписва като общо правило, че по пътищата в тази държава членка могат да се движат единствено моторни превозни средства, които са снабдени с административно разрешение и табели с регистрационен номер, предоставени от органите на въпросната държава членка, и по силата на която лице, което не е работник по смисъла на правото на Съюза и което пребивава в същата държава членка, трябва — ако желае да се позове на изключение от това правило, тъй като моторното превозно средство, което използва му е предоставено от икономически оператор със седалище в друга държава членка — да докаже на място при полицейска проверка, че отговаря на условията, наложени от разглежданата правна уредба, в противен случай ще му бъде наложена веднага и без възможност за освобождаване глоба, чийто размер съответства на глобата, която се налага при неизпълнение на задължението за регистриране?


title: Дело F-28/06: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Wandschneider/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценяване — Доклад за развитие на кариерата — Период на оценяване за 2004 г. — Жалба за отмяна — Мотиви — Явна грешка в преценката)

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/53

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2007 г. — Wandschneider/Комисия
   (Дело F-28/06) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценяване - Доклад за развитие на кариерата - Период на оценяване за 2004 г. - Жалба за отмяна - Мотиви - Явна грешка в преценката)
   (2008/C 22/100)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Paolo Sequeira Wandschneider (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално G. Vandersanden и C. Ronzi, avocats, впоследствие G. Vandersanden, C. Ronzi и L. Levi, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)
   Предмет
   От една страна, отмяна на доклада за развитие на кариерата за периода на оценяване за 2004 г., а от друга страна искане за присъждане на обезщетение.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 121, 20 май 2006 г., стр. 19.


title: Дело T-87/16: Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. — Eurofast/Комисия

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/40

         Жалба, подадена на 26 февруари 2016 г. — Eurofast/Комисия
   (Дело T-87/16)
   (2016/C 136/56)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Eurofast SARL (Париж, Франция) (представител: S. A. Pappas, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 17 декември 2015 г. за обезщетяване;

               —

               да обяви за неоснователно вземането, което Комисията претендира от Eurofast въз основа на договора ASSET;

               —

               да приеме, че всички направени във връзка с проекта ASSET разноски, а именно 507 574 EUR, са допустими, и че Комисията потвърждава правомерността на предвиденото в Grant Agreement финансиране за сумата 365 639 EUR;

               —

               да разпореди заплащането от Комисията на сумата 69 923,68 EUR въз основа на договора EKSISTENZ, ведно с лихвите за забава;

               —

               да осъди Комисията да заплати договорното обезщетение;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на своята жалба, на които се позовава съответно с оглед на искането си за отмяна на решението за обезщетяване, съдържащо се в писмото на Комисията от 17 декември 2015 г., и с оглед на искането си да бъде констатирана липсата на спорното договорно вземане.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на членове 78 и 80 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета, нарушение на член II.21 от FP7 Grant agreement, Annex II — General conditions, на принципа на добросъвестност по член 1134 от белгийския Code civil, както и на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на договорните правила в общите условия на договора за предоставяне на безвъзмездна помощ ASSET и от явна грешка в преценката на правилата, които се отнасят до допустимите разходи.


title: Дело C-511/07: Определение на председателя на Съда от 5 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/38

         Определение на председателя на Съда от 5 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
   (Дело C-511/07) (1)

   (2008/C 209/63)

      Език на производството: френски

   Председателят на съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 22, 26.1.2008 г.


title: Дело C-512/11: Преюдициално запитване, отправено от Työtuomioistuin (Финландия) на 3 октомври 2011 г. — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry/Terveyspalvelualan Liitto ry, Mehiläinen Oy

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/25

         Преюдициално запитване, отправено от Työtuomioistuin (Финландия) на 3 октомври 2011 г. — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry/Terveyspalvelualan Liitto ry, Mehiläinen Oy
   (Дело C-512/11)
   2011/C 347/35
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Työtuomioistuin

      Страни в главното производство

      Ищец: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry

      Ответници: Terveyspalvelualan Liitto ry, Mehiläinen Oy

      Преюдициален въпрос

   Директива 2006/54/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагане на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите и Директива 92/85/ЕИО (2) на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки допускат ли съществуването на клаузи от национален колективен трудов договор или такова тълкуване на тези клаузи, според което на работничка или служителка, която преминава от неплатен отпуск за отглеждане на малко дете в отпуск по майчинство, не следва да се изплаща възнаграждение по време на отпуска по майчинство съгласно колективния трудов договор?

      (1)  ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262.

      (2)  ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3.


title: Дело T-432/11: Жалба, подадена на 2 август 2011 г. — Makhlouf/Съвет

text:
               1.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/13

         Жалба, подадена на 2 август 2011 г. — Makhlouf/Съвет
   (Дело T-432/11)
   2011/C 290/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Rami Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме, че искането на жалбоподателя е допустимо и основателно,

               —

               да отмени Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година, както и последващите актове за изпълнение на това решение, с които жалбоподателят е оставен в списъка на лицата, по отношение на които се прилагат ограничителните мерки, както и Регламент (ЕС) № 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година и последващите актове за изпълнението му, в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушаване на правото на защита и на правото на ефективни правни средства за защита, предвидено в членове 6 и 13 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (по-нататък наричана „ЕКПЧ“), както и в членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушаване на задължението за мотивиране, тъй като жалбоподателят упреква Съвета за това, че с изложените от него мотиви не е изпълнил задължението на институциите на Европейския съюз, предвидено в член 6 от ЕКПЧ, член 296 от ДФЕС, както и в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               3.

               Третото правно основание е изведено от факта, че оспорваните мерки ограничават необосновано и непропорционално основните права на жалбоподателя и особено правото му на собственост, предвидено в член 1 от първия допълнителен протокол към ЕКПЧ и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, правото на зачитане на честта и репутацията му, предвидено в членове 8 и 10 от ЕКПЧ и на последно място нарушават принципа на презумпцията за невиновност, предвиден в член 6 от ЕКПЧ и член 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


title: Дело C-306/08: Иск, предявен на 9 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/36

         Иск, предявен на 9 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-306/08)
   (2008/C 223/58)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Alcover San Pedro и D. Kukovec)

      Ответник: Кралство Испания
   Искания на ищеца

               —

               Да се установи, че като е възложило програмите за интегрирано действие в съответствие със Закон 6/1994 от 15 ноември за уреждане на дейността по градоустройство в Comunidad Valenciana, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по Директива 93/37/ЕИО (1) на Съвета от 14 юни 1993 г. за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство и по-специално по член 1, член 6, параграф 6, член 11, член 12 и глава 2 от Дял IV (членове 24-29) от нея,
               Да се установи, че като е възложило програмите за интегрирано действие в съответствие със Закон 16/2005 за градоустройството на Валенсия, приложен с Регионален декрет за Валенсия 67/2006 от 12 май за одобряване на Правилник за устройство на територията и градоустройство, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 2, член 6, член 24, член 30, член 31, параграф 4, буква a), член 48, параграф 2, и член 53 от Директива 2004/18/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки;

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията сочи, че възлагането на програмите за интегрирано действие (PAI), които представляват инструмент за селищно развитие, установен със Закон 6/1994 от 15 ноември за уреждане на дейността по градоустройство в Comunidad Valenciana (LRAU) и със Закон 16/2005 за градоустройството на Валенсия (LUV), който заменя LRAU, се отнася до обществени поръчки, които трябва да се възлагат в съответствие с Директива 93/37/ЕО и Директива 2004/18/ЕО. С други думи, Комисията твърди, че PAI представляват възлагани от териториални единици договори за обществени поръчки за строителство на инфраструктура от избрани от местните органи предприемачи.
   Комисията счита, че с LUV се нарушават общностните директиви за обществените поръчки в различни насоки, включително по отношение на привилегированото положение на първия оферент, опитът на оферентите във връзка със сходни договори, представянето на алтернативи на предложението на първия оферент в отворени пликове, уредбата на варианти, критериите за възлагане на PAI, възможността за изменение на договора след неговото възлагане (например възможността за увеличаване на таксите за градоустройство) и уредбата на случаите на непълно изпълнение на договора от оферента, на който той е възложен. Някои от тези нарушения са общи за LRAU и LUV, а други са специфични за LUV.

      (1)  ОВ L 199, стр. 54.

      (2)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


title: Дело T-135/14: Решение на Общия съд от 5 февруари 2016 г. — Kicktipp/СХВП — Società Italiana Calzature („kicktipp“) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „kicktipp“ — По-ранна национална словна марка „KICKERS“ — Правило 19 от Регламент (ЕО) № 2868/95 — Правило 98, параграф 1 от Регламент № 2868/95 — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (EО) № 207/2009)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/31

         Решение на Общия съд от 5 февруари 2016 г. — Kicktipp/СХВП — Società Italiana Calzature („kicktipp“)
   (Дело T-135/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „kicktipp“ - По-ранна национална словна марка „KICKERS“ - Правило 19 от Регламент (ЕО) № 2868/95 - Правило 98, параграф 1 от Регламент № 2868/95 - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (EО) № 207/2009))
   (2016/C 106/34)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kicktipp GmbH (Дюселдорф, Германия) (представител: A. Dreyer, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Società Italiana Calzature Srl (Милано, Италия) (представител: G. Cantaluppi, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 12 декември 2013 г. (преписка R 1061/2012-2) относно производство по възражение между Società Italiana Calzature Srl и Kicktipp GmbH

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 12 декември 2013 г. (преписка R 1061/2012 2).

               2)

               Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Kicktipp GmbH.

               3)

               Осъжда Società Italiana Calzature Srl да понесе направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 135, 5.5.2014 г.


title: Дело C-185/08: Решение на Съда (трети състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Rechtbank ’s-Gravenhage — Нидерландия) — Latchways plc, Eurosafe Solutions BV/Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV (Директива 89/106/ЕИО — Строителни продукти — Директива 89/686/ЕИО — Лични предпазни средства — Решение 93/465/ЕИО — Маркировка CE — Анкерни устройства за защита срещу падане от височина при работа върху покриви — Стандарт EN 795)

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/3

         Решение на Съда (трети състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Rechtbank ’s-Gravenhage — Нидерландия) — Latchways plc, Eurosafe Solutions BV/Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV
   (Дело C-185/08) (1)

   (Директива 89/106/ЕИО - Строителни продукти - Директива 89/686/ЕИО - Лични предпазни средства - Решение 93/465/ЕИО - Маркировка „CE“ - Анкерни устройства за защита срещу падане от височина при работа върху покриви - Стандарт EN 795)
   2010/C 346/05
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank ’s-Gravenhage

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Latchways plc, Eurosafe Solutions BV

      Ответници: Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank ’s-Gravenhage — Тълкуване на Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти (ОВ L 40, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 3), на Директива 89/686/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на личните предпазни средства (ОВ L 399, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 214), както и на Решение на Съвета от 22 юли 1993 година относно модулите за различните фази на процедурите за оценяване на съответствието и правилата за поставяне и използване на маркировката за съответствие „CE“, които са предназначени за използване в директивите за техническо хармонизиране (ОВ L 220, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 13, стр. 42) — Анкерни устройства за защита срещу падане от височина, предназначени да бъдат трайно прикрепени към конструкцията — Европейски стандарт EN 795

      Диспозитив

               1.

               Разпоредбите на европейския стандарт 795 относно анкерните устройства от клас А1 не попадат в приложното поле на Директива 89/686/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на личните предпазни средства, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г., поради което не са част от правото на Съюза и следователно Съдът не е компетентен да ги тълкува.

               2.

               Анкерни устройства като разглежданите по главното производство, които не са предназначени да бъдат държани или носени от използващото ги лице, не попадат в приложното поле на Директива 89/686, изменена с Регламент № 1882/2003, нито като такива, нито поради това че са предназначени да бъдат свързвани с лично предпазно средство.

               3.

               Анкерни устройства като разглежданите по главното производство, които са част от строежа, към който са прикрепени с цел гарантиране безопасността при използване или при работа на покрива на този строеж, попадат в приложното поле на Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти, изменена с Регламент № 1882/2003.

               4.

               Решение 93/465/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 година относно модулите за различните фази на процедурите за оценяване на съответствието и правилата за поставяне и използване на маркировката за съответствие „CE“, които са предназначени за използване в директивите за техническо хармонизиране, изключва поставянето по избор на маркировката „CE“ върху продукт, който не попада в приложното поле на директивата, съгласно която се поставя такава маркировка, дори когато този продукт отговаря на определените в нея технически изисквания.

      (1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.


title: Дело C-240/13: Иск, предявен на 29 април 2013 г. — Европейска комисия/Република Естония

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/11

         Иск, предявен на 29 април 2013 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-240/13)
   2013/C 189/21
   Език на производството: естонски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet, M. Heller и L. Naaber-Kivisoo)

      Ответник: Република Естония

      Искания на ищеца

   Комисията иска:

               —

               да се установи, че Република Естония не е изпълнила задълженията си по член 49, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО, като не е приела законови разпоредби, за да транспонира член 2, точка 21, член 9, параграфи 5, 7 и 12, член 10, параграф 5, член 11, параграф 1, първо изречение, член 11, параграф 5, букви a) и б), член 16, параграфи 2 и 3, член 26, параграф 2, буква в), второ, четвърто и пето изречение, член 36, член 37, параграф 1, букви д), е), и), к) и п), член 37, параграф 8, член 37, параграф 10, второ изречение, член 38, параграф 3, член 40, параграф 3, както и приложение 1, точка 1, буква a), пето тире и приложение 1, точка 1, букви г), е), и) и й) или във всеки случай като не е съобщила на Комисията за приемането на необходимите за транспонирането правни разпоредби;

               —

               на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС да се осъди Република Естония да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 5 068,80 EUR дневно, считано от деня на постановяване на решението на Съда, тъй като не е изпълнила задълженията си за съобщаване на предприетите мерки за транспониране на директивата;

               —

               да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 3 март 2011 г.

      (1)  ОВ L 211, стр. 55.


title: Дело C-658/11: Решение на Съда (голям състав) от 24 юни 2014 г.  — Европейски парламент/Съвет (Жалба за отмяна — Решение 2011/640/ОВППС — Правно основание — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Член 37 ДЕС — Международно споразумение, което се отнася изключително до ОВППС — Член 218, параграф 6, втора алинея ДФЕС — Задължение за незабавно и изчерпателно информиране на Парламента — Член 218, параграф 10 ДФЕС — Запазване на правните последици)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/2

         Решение на Съда (голям състав) от 24 юни 2014 г. — Европейски парламент/Съвет
   (Дело C-658/11) (1)

   ((Жалба за отмяна - Решение 2011/640/ОВППС - Правно основание - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Член 37 ДЕС - Международно споразумение, което се отнася изключително до ОВППС - Член 218, параграф 6, втора алинея ДФЕС - Задължение за незабавно и изчерпателно информиране на Парламента - Член 218, параграф 10 ДФЕС - Запазване на правните последици))
   2014/C 292/02
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: R. Passos, A. Caiola и M. Allik)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Еврoпейска комисия (представители: M. Konstantinidis, R. Troosters и L. Gussetti)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Naert, G. Étienne, M. Bishop и G. Marhic)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, E. Ruffer и D. Hadroušek), Френска република (представители: G. de Bergues, N. Rouam и E. Belliard,), Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от P. Gentili, avvocato dello Stato), Кралство Швеция (представител: A. Falk), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Christie и A. Robinson, подпомагани от D. Beard, QC, и G. Facenna, barrister

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2011/640/ОВППС на Съвета от 12 юли 2011 година за подписването и сключването на Споразумение между Европейския съюз и Република Мавриций относно условията за прехвърляне в Република Мавриций на лица, заподозрени в пиратска дейност, и свързаното с тях иззето имущество от ръководените от Европейския съюз военноморски сили и относно третирането на заподозрените в пиратска дейност след прехвърлянето им.

               2)

               Правните последици на Решение 2011/640 се запазват в сила.

               3)

               Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз понасят направените от тях съдебни разноски.

               4)

               Чешката република, Френската република, Италианската република, Кралство Швеция, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 58, 25.2.2012 г.


title: Дело C-24/10: Решение на Съда (шести състав) от 23 септември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2006/46/ЕО — Дружествено право — Годишни счетоводни отчети и консолидирани счетоводни отчети на дружествата — Липса на транспониране в указания срок)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/12

         Решение на Съда (шести състав) от 23 септември 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-24/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/46/ЕО - Дружествено право - Годишни счетоводни отчети и консолидирани счетоводни отчети на дружествата - Липса на транспониране в указания срок)
   2010/C 317/22
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: M. Karanasou-Apostolopoulou и G. Braun)

      Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, Директива 83/349/ЕИО на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети, Директива 86/635/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции и Директива 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия (ОВ L 224, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 143)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приела в указания срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, Директива 83/349/ЕИО на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети, Директива 86/635/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции и Директива 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело C-290/13 P: Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 7 март 2013 г. по дело T-96/10, Rütgers Germany GmbH и др./Европейска агенция по химикали (ECHA)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/17

         Жалба, подадена на 27 май 2013 г. от Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 7 март 2013 г. по дело T-96/10, Rütgers Germany GmbH и др./Европейска агенция по химикали (ECHA)
   (Дело C-290/13 P)
   2013/C 252/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (представител: K. Van Maldegem, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска агенция по химикали (ECHA)

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Съда:

               —

               да отмени Решение на Общия съд по дело T-96/10,

               —

               да отмени Решение ED/68/2009 на Европейската агенция по химикали (ECHA) (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което антраценовото масло (паста) се идентифицира като вещество, което следва да се включи в списъка с кандидат-вещества по член 59 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (REACH) (1) или

               —

               при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане от Общия съд, който да се произнесе по жалбата за отмяна на жалбоподателите, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство (включително и тези по производството пред Общия съд).

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателите изтъкват, че с отхвърлянето на жалбата им за частична отмяна на обжалваното решение Общият съд е нарушил правото на Съюза. В частност жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал редица грешки при тълкуването на приложимата по отношение на случая на жалбоподателите правната уредба. В резултат на това Общият съд допуснал редица грешки при прилагане на правото, по-специално като приел, че:

               —

               делото е свързано със сложни научни и технически фактически обстоятелства и идентифицирането на антраценовото масло (паста) като вещество с PBT и vPvB свойства въз основа на съставките му, налични в концентрация от най-малко 0,1 %, не е опорочено от явна грешка,

               —

               не е необходимо отделно идентифициране на съставките като такива с PBT или vPvB свойства с друго решение на ECHA, основано на задълбочен анализ за тази цел,

               —

               не е допуснато нарушение на член 59, параграф 3 и на приложение XV от REACH поради невключване в приложение ХV към преписката на информация за алтернативни вещества и

               —

               не е налице нарушение на принципа на равно третиране.

         Поради тези съображения жалбоподателите искат отмяна на Решението на Общия съд по дело T-96/10 и на обжалваното решение.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г. глава 13, том 60, стр. 3)


title: Съединени дела T-15/12 и Т-16/12: Определение на Общия съд от 19 февруари 2013 г. — Provincie Groningen и др./Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Схема на помощи за придобиването на природни зони с цел опазване на околната среда — Решение за обявяване на помощта за съвместима с вътрешния пазар — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/26

         Определение на Общия съд от 19 февруари 2013 г. — Provincie Groningen и др./Комисия
   (Съединени дела T-15/12 и Т-16/12) (1)

   (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема на помощи за придобиването на природни зони с цел опазване на околната среда - Решение за обявяване на помощта за съвместима с вътрешния пазар - Липса на правен интерес - Недопустимост)
   2013/C 108/67
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподатели: Provincie Groningen (Нидерландия) и единадесет други жалбоподатели, чиито имена са поместени в приложение към определението (представители: адв. P. Kuypers и адв. N. van Nuland) (дело Т-15/12), Stichting Het Groninger Landschap (Харен, Нидерландия) и дванадесет други жалбоподатели, чиито имена са поместени в приложение към определението (представители: P. Kuypers и N. van Nuland) (дело T-16/12)

      Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и P.J. Loewenthal)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателите: Федерална република Германия (представители: T. Henze, K. Petersen и A. Wiedmann) и Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, J. Langer и M. Bulterman)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение С(2011) 4945 окончателен на Комисията от 13 юли 2011 г. относно държавната помощ, предоставена от Нидерландия под формата на помощи за придобиването на терени с цел опазване на околната среда (N 308/2010 — Нидерландия)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбите като недопустими.

               2.

               Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Landgoed Den Alerdinck II, на Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, на Landgoed Welna и на Heerlijkheid Mariënwaerdt.

               3.

               Provincie Groningen, Provincie Friesland, Provincie Drenthe, Provincie Overijssel, Provincie Gelderland, Provincie Flevoland, Provincie Utrecht, Provincie Noord-Holland, Provincie Zuid-Holland, Provincie Zeeland, Provincie Noord-Brabant, Provincie Limburg, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Landschap Overijssel, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap и Vereniging tot behoud van Natuurmonumenten in Nederland понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.

               4.

               Федерална република Германия и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

               5.

               Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna и Heerlijkheid Mariënwaerdt, подали молби за встъпване по делото, понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 109, 14.4.2012 г.


title: Дело T-113/08: Решение на Общия съд от 12 ноември 2010 г. — Испания/Комисия (ФЕОГА — Секция Гарантиране — Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността — Помощи за производството на маслиново масло — Помощи, свързани с площите с полски култури)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/23

         Решение на Общия съд от 12 ноември 2010 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-113/08) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Помощи за производството на маслиново масло - Помощи, свързани с площите с полски култури)
   2011/C 13/44
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Ответник: Европейска комисия (представител: F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2008/68/ЕО на Комисията от 20 декември 2007 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 18, стр. 12), в частта относно някои разходи, извършени от Кралство Испания в секторите на маслиновото масло и на полските култури.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разходи.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


20150731036616942015/C 270/323552011TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150601262611Дело T-355/11: Определение на Общия съд от 1 юни 2015 г. — Segovia Bonet/СХВП — IES (IES) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 ---documentbreak--- C2702015BG2610120150601BG0032261261Определение на Общия съд от 1 юни 2015 г. — Segovia Bonet/СХВП — IES (IES)
   (Дело T-355/11) (
         1
      )
   „(Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)“2015/C 270/32Език на производството: английски
      Страни

      Жалбоподател: Jorge Segovia Bonet (Мадрид, Испания) (представители: първоначално M. López Camba и J. L. Rivas Zurdo, впоследствие J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela и I. Munilla Muñoz, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: IES Insurance Engineering Services Srl (Милано, Италия) (представители: D. Caneva, G. Locurto и M. Lucchini, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 март 2011 г. (преписка R R 749/2010-2) относно производство по възражение между Jorge Segovia Bonet и IES Insurance Engineering Services Srl.

      Диспозитив

            1)

            Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

            2)

            Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат собствените си съдебни разноски, както и, всеки от тях, половината от тези на ответника.

      (
         1
      )	ОВ C 269, 10.9.2011 г.


title: Дело F-103/05: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 април 2008 г. — Pickering/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Заплата — Корекционни коефициенти — Прехвърляне на част от заплатата извън държавата по месторабота — Пенсии — Неприсъствено производство — Прилагане във времето на Процедурния правилник на Първоинстанционния съд — Фишове за заплата — Възражение за незаконосъобразност — Равно третиране на длъжностни лица — Принцип на защита на оправданите правни очаквания, придобити права, принцип на правната сигурност и задължение за полагане на грижа — Задължение за мотивиране)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/38

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 23 април 2008 г. — Pickering/Комисия
   (Дело F-103/05) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Заплата - Корекционни коефициенти - Прехвърляне на част от заплатата извън държавата по месторабота - Пенсии - Неприсъствено производство - Прилагане във времето на Процедурния правилник на Първоинстанционния съд - Фишове за заплата - Възражение за незаконосъобразност - Равно третиране на длъжностни лица - Принцип на защита на оправданите правни очаквания, придобити права, принцип на правната сигурност и задължение за полагане на грижа - Задължение за мотивиране)
   (2008/C 142/70)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Stephen Pickering (La Hulpe, Белгия) (представител: адв. N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: г-н V. Joris и г-н D. Martin)
   Предмет
   Отмяна на извлеченията от платежните ведомости на ищеца за месеците декември 2004 г. и февруари 2005 г., както и на всички последващи такива извлечения, доколкото са в приложение на твърдени от него за незаконосъобразни разпоредби от Регламент № 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица, отнасящи се за прехвърляне на част от заплатата към страната на произход на длъжностното лице (предишно дело T-393/05).
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 10, 14.1.2006 г., стр. 27 (делото първоначално е регистрирано пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-393/05 и е прехвърлено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело T-596/13: Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. — Emsibeth/СХВП — Peek & Cloppenburg (Nael)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/21

         Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. — Emsibeth/СХВП — Peek & Cloppenburg (Nael)
   (Дело T-596/13)
   2014/C 39/37
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Emsibeth SpA (Верона, Италия) (представител: A. Arpaia, avvocato)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Peek & Cloppenburg KG (Дюселдорф, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, и

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Nael“ за стоки от клас 3 — заявка за регистрация № 9 726 894.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Peek & Cloppenburg KG.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „Mc Neal“ за стоки от клас 3.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за регистрация.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-396/11: Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — ultra air/СХВП — Donaldson Filtration Deutschland ( „ultrafilter international“ ) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Общността „ultrafilter international“ — Абсолютно основание за отказ — Член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Злоупотреба с право)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/71

         Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — ultra air/СХВП — Donaldson Filtration Deutschland („ultrafilter international“)
   (Дело T-396/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „ultrafilter international“ - Абсолютно основание за отказ - Член 52, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Злоупотреба с право)
   2013/C 225/156
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: ultra air GmbH (Hilden, Германия) (представител: адв. C. König)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Германия) (представители: адв. N. Siebertz и адв. M. Teworte-Vey)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 май 2011 г. (преписка R 374/2010-4) относно производство за обявяване на недействителност между ultra air GmbH и Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      Диспозитив

               1.

               Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 май 2011 г. (преписка R 374/2010-4).

               2.

               СХВП понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на ultra air GmbH.

               3.

               Donaldson Filtration Deutschland GmbH понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело C-321/13: Определение на председателя на Съда от 21 октомври 2013 г.  — Европейска комисия/Кралство Белгия

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/30

         Определение на председателя на Съда от 21 октомври 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
   (Дело C-321/13) (1)

   2014/C 102/48
   Език на производството: френски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  OВ C 226, 03.08.2013 г.


title: Дело T-369/00 RENV: Определение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Département du Loiret/Комисия (Държавни помощи — Продажна цена на земя — Решение, с което се разпорежда възстановяването на помощ, несъвместима с общия пазар — Споразумение, с което всички активи на получателя на помощта са върнати на органите, предоставили тази помощ — Липса на основание за произнасяне)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/25

         Определение на Общия съд от 20 февруари 2013 г. — Département du Loiret/Комисия
   (Дело T-369/00 RENV) (1)

   (Държавни помощи - Продажна цена на земя - Решение, с което се разпорежда възстановяването на помощ, несъвместима с общия пазар - Споразумение, с което всички активи на получателя на помощта са върнати на органите, предоставили тази помощ - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 108/65
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Département du Loiret (Франция) (представител: адв. A. Carnelutti)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и J. Flett)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Решение 2002/14/ЕО на Комисията от 12 юли 2000 година относно държавната помощ, отпусната от Франция в полза на Scott Paper SA/Kimberly-Clark (ОВ L 12, 2002 г., стp. 1)

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2.

               Осъжда Département du Loiret да заплати съдебните разноски, направени в производствата пред Съда и пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 61, 24.2.2001 г.


title: Дело C-227/12: Определение на председателя на пети състав на Съда от 23 април 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, извършващо дейност под фирма „ArkeFly“ /Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/57

         Определение на председателя на пети състав на Съда от 23 април 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, извършващо дейност под фирма „ArkeFly“/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Дело C-227/12) (1)

   2013/C 225/114
   Език на производството: нидерландски
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 250, 18.8.2012 г.


title: Дело T-598/10: Жалба, подадена на 27 декември 2010 г. — Biodes/СХВП — Manasul International (LINEASUL)

text:
               12.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/21

         Жалба, подадена на 27 декември 2010 г. — Biodes/СХВП — Manasul International (LINEASUL)
   (Дело T-598/10)
   2011/C 80/41
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Biodes, SL (Мадрид, Испания) (представител: г-н E. Manresa Medina, abogado)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Manasul International, SL (Ponferrada, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               отмяна на Решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 септември 2010 г. по преписка № R 1520/2009-1, и

               —

               осъждане на ответника и възможните подпомагащи страни на същия да заплатят всички съдебни разноски по производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „LINEASUL“ за стоки от класове 5, 30 и 31

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Manasul International, SL

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национални фигуративни марки, които съдържат словните елементи „MANASUL“ и „MANASUL ORO“ за стоки от класове 5, 30 и 31

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля заявката за регистрация.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1), като се има предвид, че не съществува сходство между разглежданите марки и че отделът по споровете е пропуснал да анализира доказателствата за използването на по-ранните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).


title: Дело F-38/08: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 февруари 2009 г.  — Liotti/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Оценка — Доклад за развитие на кариерата — Процедура за оценяване за 2006 г. — Норми за оценяване, приложими от атестиращите)

text:
               4.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/36

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 февруари 2009 г. — Liotti/Комисия
   (Дело F-38/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Оценка - Доклад за развитие на кариерата - Процедура за оценяване за 2006 г. - Норми за оценяване, приложими от атестиращите)
   (2009/C 82/62)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Amerigo Liotti (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: B. Eggers и K. Herrmann)
   Предмет
   Отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя за 2006 г.
   Диспозитив

               1)

               Отменя доклада за развитие на кариерата на г-н Liotti за периода от 1.1.2006 г.-31.12.2006 г.

               2)

               Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г., стр. 26.


title: Дело C-280/10: Решение на Съда (първи състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu (ДДС — Директива 2006/112/EO — Членове 9, 168, 169 и 178 — Приспадане на платения по получени доставки данък във връзка със сделки, извършени с оглед на осъществяването на проект за икономическа дейност — Закупуване на терен от съдружниците на дадено дружество — Фактури, съставени преди регистрацията на дружеството, което иска приспадането)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/2

         Решение на Съда (първи състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Дело C-280/10) (1)

   (ДДС - Директива 2006/112/EO - Членове 9, 168, 169 и 178 - Приспадане на платения по получени доставки данък във връзка със сделки, извършени с оглед на осъществяването на проект за икономическа дейност - Закупуване на терен от съдружниците на дадено дружество - Фактури, съставени преди регистрацията на дружеството, което иска приспадането)
   2012/C 118/02
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Предмет

   Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на членове 9, 168 и 169 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Приспадане на данъка, платен по получени доставки във връзка със сделки, извършени с оглед на осъществяването на проект за икономическа дейност, но преди регистрацията на дадено дружество — Закупуване на терен от бъдещите съдружници

      Диспозитив

               1.

               Членове 9, 168 и 169 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която не позволява нито на съдружниците на дадено дружество, нито на дружеството упражняване на право на приспадане на платения по получени доставки данък върху добавената стойност върху разходите за инвестиции, осъществени от тези съдружници преди създаването и регистрацията на посоченото дружество, за нуждите и с оглед на неговата икономическа дейност.

               2.

               Член 168 и член 178, буква а) от Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която при обстоятелства като разглежданите в главното производство платеният по получени доставки данък върху добавената стойност не може да бъде приспаднат от дадено дружество, когато фактурата, издадена преди регистрацията и идентификацията на посоченото дружество за целите на данъка върху добавената стойност, е била издадена на името на съдружниците на последното.

      (1)  ОВ C 234, 28.8.2010 г.


title: Дело C-167/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 15 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 91/271/ЕИО — Пречистване на градските отпадъчни води — Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения — Неизпълнение — Член 260, параграф 2 ДФЕС — Имуществени санкции — Еднократно платима сума и периодична имуществена санкция)

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 15 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-167/14) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 91/271/ЕИО - Пречистване на градските отпадъчни води - Решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения - Неизпълнение - Член 260, параграф 2 ДФЕС - Имуществени санкции - Еднократно платима сума и периодична имуществена санкция))
   (2015/C 406/04)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и E. Manhaeve)

      Ответник: Република Гърция (представител: E. Skandalou)

      Диспозитив

               1)

               Като не е предприела всички необходими мерки за привеждане в изпълнение на решението по дело Комисия/Гърция (C-440/06, EU:C:2007:642), Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 260, параграф 1 ДФЕС.

               2)

               В случай че установеното в точка 1 неизпълнение продължава към деня на постановяване на настоящото решение, осъжда Република Гърция да заплаща на Европейската комисия по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ периодична имуществена санкция в размер на 3 6 40  000 EUR за всяко шестмесечно закъснение на прилагането на мерките, необходими за изпълнението на решение по дело Комисия/Гърция (C-440/06, EU:C:2007:642), считано от датата на обявяване на настоящото решение до пълното изпълнение на решението по дело Комисия/Гърция (C-440/06, EU:C:2007:642), като действителният размер на тази санкция трябва да се изчислява в края на всеки шестмесечен период, а общата стойност за тези периоди се намалява с процент, отговарящ на съотношението между броя еквивалент жители на агломерациите, в които системите за събиране и пречистване на градските отпадъчни води са били приведени в съответствие с решение по дело Комисия/Гърция (C-440/06, EU:C:2007:642) до края на всеки такъв период, и броя еквивалент жители на агломерациите, които не разполагат с подобни системи към деня на обявяване на настоящото решение.

               3)

               Осъжда Република Гърция да заплати на Европейската комисия еднократно платима сумата от 10 милиона евро по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“.

               4)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело T-308/10 P: Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Комисия/Nanopoulos (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Задължение за съдействие — Член 24 от Правилника — Извъндоговорна отговорност — Членове 90 и 91 от Правилника — Подаване на искането за обезщетение в разумен срок — Срок за отговор — Образуване на дисциплинарно производство — Критерий, изискващ наличието на „достатъчно съществено нарушение“ — Изтичане в пресата на лични данни — Липса на възлагане на длъжностно лице на задачи в съответствие с неговата степен — Размер на обезщетението)

text:
               25.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 258/17

         Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Комисия/Nanopoulos
   (Дело T-308/10 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Задължение за съдействие - Член 24 от Правилника - Извъндоговорна отговорност - Членове 90 и 91 от Правилника - Подаване на искането за обезщетение в разумен срок - Срок за отговор - Образуване на дисциплинарно производство - Критерий, изискващ наличието на „достатъчно съществено нарушение“ - Изтичане в пресата на лични данни - Липса на възлагане на длъжностно лице на задачи в съответствие с неговата степен - Размер на обезщетението)
   2012/C 258/29
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall, подпомаган от адв. E. Bourtzalas и адв. E. Antypas)

      Друга страна в производството: Fotios Nanopoulos (Итциг, Люксембург) (представител: адв. V. Christianos)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 11 май 2010 г. по дело Nanopoulos/Комисия (F-30/08, все още непубликувано в Сборника), целяща, от една страна, отмяната на това решение, и от друга страна, ако това решение не следва да се отмени, да се определи точния размер на обезщетението

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Европейската комисия понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на г-н Nanopoulos в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 274, 9.10.2010 г.


title: Дело T-114/08: Определение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2009 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Разумен срок за предявяване на искане за обезщетение — Закъснение — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 26 юни 2009 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-114/08) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Разумен срок за предявяване на искане за обезщетение - Закъснение - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
   2009/C 205/70
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу Определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 14 декември 2007 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-21/07, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията на Европейските общности по настоящото производство.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело T-44/10 P: Жалба, подадена на 3 февруари 2010 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 25 ноември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-11/09, Marcuccio/Комисия

text:
               27.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/43

         Жалба, подадена на 3 февруари 2010 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 25 ноември 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-11/09, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-44/10 P)
   2010/C 80/69
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               във всички случаи: да се отмени изцяло и без никакво изключение обжалваното определение,

               —

               да се обяви за напълно допустима като цяло и без никакво изключение първоинстанционната жалба във връзка, с която е издадено обжалваното определение,

               —

               като главно искане: да се уважат изцяло и без никакво изключение исканията на жалбоподателя, съдържащи се в първоинстанционната жалба,

               —

               да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя всички съдебни разноски, разходи и хонорари, понесени от последния в производствата пред всички досегашни инстанции по настоящото дело,

               —

               при условията на евентуалност: да се върне делото на Съда на публичната служба, който да се произнесе отново, в друг състав, по съществото на същото.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 25 ноември 2009 г. С това Определение се отхвърля отчасти като явно недопустима и отчасти като явно неоснователна жалба с предмет отказа на ответника да поеме на 100 % медицинските разходи на жалбоподателя.
   В подкрепа на исканията си жалбоподателят се позовава на неправилното тълкуване и прилагане на понятието за мотиви на решение, издадено от институция на Европейския съюз, на понятието за допълване на мотивите на решение, както и на правните принципи, присъщи на предоставянето и оценката на доказателствата.
   Жалбоподателят се позовава и на неправилното тълкуване и прилагане на понятията за обжалваем акт и за решение, което изцяло потвърждава предходно решение.


title: Дело T-322/13: Жалба, подадена на 14 юни 2013 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/31

         Жалба, подадена на 14 юни 2013 г. — Tsujimoto/СХВП — Kenzo (KENZO)
   (Дело T-322/13)
   2013/C 252/51
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kenzo Tsujimoto (Осака, Япония) (представител: A. Wenninger-Lenz, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kenzo (Париж, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 25 март 2013 г. (преписка R 1364/2012-2),

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KENZO“ за услуги от класове 35, 41 и 43 — заявка за марка на Общността № 8 701 286

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „KENZO“ за стоки от класове 3, 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и изцяло отхвърля заявката за марка на Общността.

      Изложени правни основания: нарушение на член 76, параграф 2 и на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността (РМО).


title: Дело T-752/14: Жалба, подадена на 12 ноември 2014 г.  — Combaro/Комисия

text:
               2.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 34/39

         Жалба, подадена на 12 ноември 2014 г. — Combaro/Комисия
   (Дело T-752/14)
   (2015/C 034/46)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Combaro SA (Лозана, Швейцария) (представител: D. Ehle, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 16 юли 2014 г. (REM 05/2013), с което се отхвърля искането за опрощаване на вносни митни сборове в размер на 4 61  415,12 EUR,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва, че допълнително събраните мита за вноса на тъкани от лен от Латвия за периода 1999 — 2002 г. съгласно член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) трябвало да бъдат опростени поради наличието на особени обстоятелства. Като особени обстоятелства се изтъкват тежки нарушения на задълженията на латвийските митнически органи, тежки нарушения на Европейската комисия/OLAF, както и груби нарушения на германските митнически органи. Според жалбоподателя тези обстоятелства не били резултат от проявена от него очевидна небрежност.


title: Дело C-486/13: Определение на председателя на Съда от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena — Испания) — Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/25

         Определение на председателя на Съда от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena — Испания) — Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez
   (Дело C-486/13) (1)

   2014/C 184/41
   Език на производството: испански
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 352, 30.11.2013 г.


title: Дело T-305/09: Определение на Общия съд от 2 април 2014 г.  — Unicid/Комисия (Държавни помощи — Рамкова схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли — Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер — Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с общия пазар — Оттегляне на решението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               4.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 253/28

         Определение на Общия съд от 2 април 2014 г. — Unicid/Комисия
   (Дело T-305/09) (1)

   ((Държавни помощи - Рамкова схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли - Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер - Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с общия пазар - Оттегляне на решението - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 253/40
   Език на производството: френски

      Parties

      Жалбоподател: Union nationale interprofessionnelle cidricole (Unicid) (Париж, Франция) (представители: V. Ledoux и B. Néouze, avocats)

      Ответник:: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и C. Urraca Caviedes, впоследствие B. Stromsky и S. Thomas и накрая B. Stromsky)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2008) 7846 окончателен на Комисията от 10 декември 2008 г. относно държавна помощ №o561/2008, свързана с рамковата схема за дейности, провеждани от признатите във Франция селскостопански междуотраслови организации в полза на членовете на представените селскостопански отрасли

      Dispositif

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски

      (1)  ОВ C 244 от 10.10.2009 г.