title: Дело C-385/11: Решение на Съда (осми състав) от 22 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Barcelona — Испания) — Isabel Elbal Moreno/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Член 157 ДФЕС — Директива 79/7/ЕИО — Директива 97/81/ЕО — Рамково споразумение за работа при непълно работно време — Директива 2006/54/ЕО — Пенсия за осигурителен стаж и възраст — Равно третиране на работниците от мъжки и от женски пол — Непряка дискриминация, основана на пола)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/12

         Решение на Съда (осми състав) от 22 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Barcelona — Испания) — Isabel Elbal Moreno/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Дело C-385/11) (1)

   (Член 157 ДФЕС - Директива 79/7/ЕИО - Директива 97/81/ЕО - Рамково споразумение за работа при непълно работно време - Директива 2006/54/ЕО - Пенсия за осигурителен стаж и възраст - Равно третиране на работниците от мъжки и от женски пол - Непряка дискриминация, основана на пола)
   2013/C 26/20
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Isabel Elbal Moreno

      Ответници: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Предмет

   Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social de Barcelona — Тълкуване на клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (СЕЕР) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), приложение към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година (ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35), на член 4 от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, 1979 г., стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192) и на член 4 от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262) — Понятие за условие на труд — Пенсия за осигурителен стаж и възраст, изчислена въз основа на испанската правна система, и вноски, направени от и за сметка на работника — Дискриминация на работниците на непълно работно време

      Диспозитив

   Член 4 от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство не допуска правна уредба на държава членка, изискваща от работниците на непълно работно време, в преобладаващата си част жени, в сравнение с работниците на пълно работно време, пропорционално по-дълъг осигурителен стаж за евентуално придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст в размер, който е пропорционално намален съобразно тяхното работно време.

      (1)  ОВ C 290, 1.10.2011 г.


title: Дело T-5/13 R: Определение на председателя на Общия съд от 29 август 2013 г. — Iran Liquefied Natural Gas/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран — Замразяване на финансови средства и икономически ресурси — Забрана за изпълнение на действащи търговски договори — Молба за спиране на изпълнението — Явна недопустимост на възражението за незаконосъобразност, във връзка с което е подадена тази молба — Недопустимост на молбата)

text:
               12.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 298/6

         Определение на председателя на Общия съд от 29 август 2013 г. — Iran Liquefied Natural Gas/Съвет
   (Дело T-5/13 R)
   (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Забрана за изпълнение на действащи търговски договори - Молба за спиране на изпълнението - Явна недопустимост на възражението за незаконосъобразност, във връзка с което е подадена тази молба - Недопустимост на молбата)
   2013/C 298/08
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler и D. Rovetta, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. De Elera)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението, от една страна, на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58) и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16), доколкото наименованието на жалбоподателя е включено в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат тези ограничителни мерки и, от друга страна, на член 1, точка 5 от Регламент (ЕС) № 1263/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) № 267/201 (ОВ L 356, стр. 34), доколкото този акт прави невъзможно изпълнението на договорите, сключени от жалбоподателя с партньори, установени в Европейския съюз.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2.

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело T-509/13: Жалба, подадена на 19 септември 2013 г. — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs/СХВП — IIC (NORTHWOOD)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/64

         Жалба, подадена на 19 септември 2013 г. — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs/СХВП — IIC (NORTHWOOD)
   (Дело T-509/13)
   2013/C 344/118
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Ойскирхен, Германия) (представител: M. Koch, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: IIC — Intersport International Corp. GmbH (Берн, Швейцария)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени решението на втори апелативен състав от 4 юли 2013 г. (преписка R 2211/2012-2), като отхвърли изцяло възражение B17963622, и

               —

               да осъди отправилата възражението страна да понесе разноските, настъпили в хода на процедурата по възражение, а ответникът да понесе разноските, настъпили в производството по обжалване.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „NORTHWOOD“ за стоки и услуги от класове 8, 9, 20, 25 и 35 — заявка за марка на Общността № 9 412 776.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: IIC — Intersport International Corp. GmbH.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация с обхват на закрилата върху територията на Европейския съюз на марка „NORTHBROOK“ за стоки от класове 9, 14, 18, 20, 22, 25 и 28.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-217/12: Определение на Общия съд от 25 ноември 2013 г. — Shark/СХВП — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/44

         Определение на Общия съд от 25 ноември 2013 г. — Shark/СХВП — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)
   (Дело T-217/12) (1)

   2014/C 45/77
   Език на производството: английски
   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 217, 21.7.2012 г.


title: Дело T-805/16: Жалба, подадена на 16 ноември 2016 г. — IPPT PAN/Комисия и REA

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/47

         Жалба, подадена на 16 ноември 2016 г. — IPPT PAN/Комисия и REA
   (Дело T-805/16)
   (2017/C 022/64)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Варшава, Полша) (представител: M. Le Berre, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия, Изпълнителна агенция за научни изследвания (REA)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на Комисията;

               —

               да обяви, че Комисията е допуснала грешка, като е издала дебитно известие № 3241514040 (намалено с кредитно известие № 3233160082) и че съответстващата сума в размер на 67 984,13 EUR не се дължи от жалбоподателя;

               —

               да обяви, че Комисията и REA следва да платят на жалбоподателя по проекта SMART-NEST сума в размер на 69 623,94 EUR, ведно с лихвите, считано от датата на решението;

               —

               да обяви, че жалбоподателят не следва да плаща неустойка на Комисията във връзка с проектите KMM-NOE и BOOSTING BALTIC;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си за отмяна по член 263 ДФЕС жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на членове 47 и 43 oт Хартата на основните права на Европейския съюз относно достъпа до съд и до медиатора.

               2.

               Второто основание е нарушение на договорите за проектите KMM-NOE, BOOSTING BALTIC и SMART-NEST и на приложимото белгийско право.

               3.

               Третото основание е нарушение на Финансовия регламент и на делегирания финансов регламент на Комисията.

               4.

               Четвъртото основание е нарушение на принципа на оправданите правни очаквания.

               5.

               Петото основание е нарушение на принципа на недискриминация.

               6.

               Шестото основание е нарушение на съществени процесуални изисквания.

               7.

               Седмото основание е злоупотреба с власт от страна на Комисията.

         В подкрепа на иска си за договорно обезщетение на основание член 272 ДФЕС, жалбоподателят посочва шест основания.

               1.

               Първото основание е твърдението, че жалбоподателят е изпълнил задължението си по член II.19.1 от договорите относно проектите KMM NOE и BOOSTING BALTIC.

               2.

               Второто основание е твърдението, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на жалбата си.

               3.

               Третото основание е твърдението, че Комисията не е доказала надлежно жалбата си.

               4.

               Четвъртото основание е, че Комисията не е упражнила добросъвестно договорните си права.

               5.

               Петото основание е твърдението, че неустойката по член II.30 е прекомерна и следва да бъде намалена по силата на член 1231 oт Белгийския граждански кодекс.

               6.

               Шестото основание е твърдението, че плащането е дължимо на жалбоподателя по проекта SMART-NEST, като оставащата част от възстановяването на вноската на жалбоподателя в гаранционния фонд.


title: Дело C-439/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 20 юли 2017 г. — British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               16.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/10

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 20 юли 2017 г. — British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Дело C-439/17)
   (2017/C 347/11)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Ответник: Freie und Hansestadt Hamburg

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 7, параграф 7, първо изречение от Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (1) (наричана по-нататък „Директивата“) да се тълкува в смисъл, че забраната за пускане на пазара на тютюневи изделия, съдържащи овкусители в която и да е от съставните им части, не се отнася за тютюневи изделия, които поради съдържащите се в съставните им части овкусители притежават характерни вкусово-ароматни качества по смисъла на определението в член 2, точка 25 от Директивата?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос:
               Трябва ли член 7, параграф 14 от Директивата да се тълкува в смисъл, че преходната разпоредба обхваща само забраната по член 7, параграф 1, първо изречение от Директивата за пускане на пазара на тютюневи изделия с характерни вкусово-ароматни качества, или в смисъл, че обхваща и забраната по член 7, параграф 7, първо изречение от Директивата за пускане на пазара на тютюневи изделия, съдържащи овкусители в която и да е от съставните им части?

               3)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос или при отговор на втория въпрос в смисъл, че член 7, параграф 14 от Директивата обхваща и забраната по член 7, параграф 7, първо изречение за пускане на пазара на тютюневи изделия, съдържащи овкусители в която и да е от съставните им части:
               как следва да се разбират формулировките „тютюневи изделия с характерни вкусово-ароматни качества“ и „дадена продуктова категория“ в член 7, параграф 14 от Директивата?

      (1)  ОВ L 127, 2014 г., стр. 1.


title: Дело T-562/11: Жалба, подадена на 28 октомври 2011 г. — Symbio Gruppe/СХВП — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/18

         Жалба, подадена на 28 октомври 2011 г. — Symbio Gruppe/СХВП — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)
   (Дело T-562/11)
   2012/C 13/38
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Symbio Gruppe GmbH & Co. KG (Herborn, Германия) (представители: Rechtsanwälte A. Schulz и C. Onken)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: ADA Cosmetic GmbH (Kehl, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 август 2011г. по преписка R 2121/2010-4;

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: ADA Cosmetic GmbH.

      Марка на Общността, предмет на спора: международна регистрация на фигуративна марка, която съдържа словния елемент „SYMBIOTIC CARE“ за стоки от класове 3, 5, 29 и 30.

      Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Словните и фигуративни марки „SYMBIOFLOR“ и „SYMBIOLACT“, международната регистрация на словната марка „SYMBIOFEM“ и на фигуративната марка „SYMBIOVITAL“ за стоки от класове 1, 3, 5, 29 и 32.

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, тъй като между конфликтните марки съществува вероятност от объркване, както и нарушение на член 75 от Регламент № 207/2009, тъй като апелативният състав пренебрегнал факта, че конфликтните марки са от едно и също семейство марки.


title: Дело T-759/16: Иск, предявен на 31 октомври 2016 г. — Campailla/Съд на Европейския съюз

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/33

         Иск, предявен на 31 октомври 2016 г. — Campailla/Съд на Европейския съюз
   (Дело T-759/16)
   (2017/C 078/46)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Massimo Campailla (Холц, Люксембург) (представител: F. Rollinger, адвокат)

      Ответник: Съд на Европейския съюз

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да обяви иска за допустим и основателен,

               —

               да осъди ответника да заплати на ищеца сумата от 112 202 476,69 EUR, заедно с присъщите договорни неустойки в размер на 1,83 % месечно и кумулативно, считано то декември 1994 г. до изплащането на цялата сума, като обезщетение за неимуществени и имуществени вреди на ищеца, така както са посочени в исковата молба по дело T-429/09, Campailla/Комисия, с която Общият съд вече е сезиран,

               —

               да вземе предвид изричното искане на ищеца за провеждане на съдебно заседание, за да му се даде възможност за изложи устно твърденията си пред Общия съд,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително възнаграждението на адвокат, чието участие ответникът е определил за задължително, в размер, посочен при приключването на производството,

               —

               да обяви, че ищецът запазва всички други права, претенции, основания и права за предявяване на искове и жалби.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът излага седем основания.

               1.

               Първо основание: обстоятелството, че секретариатът на Съда е приел безрезервно иска, подаден пряко от ищеца без представителство от адвокат.

               2.

               Второ основани: липсата на предупреждение за евентуални проблеми вследствие на предявяване на иск без представителство от адвокат, както и различно третиране на ищеца в сравнение с други лица, които се намират в същото положение.

               3.

               Трето основание: санкция, която била наложена на ищеца без правно основание, доколкото жалбата му е обявена за недопустима.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на основните права на ищеца, по-конкретно нарушение на правото му на достъп до съд , което представлявало засягане на човешкото достойнство в нарушение на член 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

               5.

               Пето основание: нарушение на правата на ефективна съдебна защита и справедлив процес, доколкото ответникът не взел предвид особеното положение на ищеца и така не взел мерки, за да гарантира зачитането на тези права.

               6.

               Шесто основание: нарушаване на правото на добра администрация от страна на ответника, поради това че е постановил едностранно определението си за отхвърляна на жалбата на ищеца по дело C-265/11 P.

               7.

               Седмо основание: нарушение на правото на собственост на ищеца, доколкото спорът, който стои в основата на производството пред Съда на Европейския съюз срещу Европейската комисия, има за предмет да се признае правото му на собственост, за да може да получи обезщетение. В това отношение ищецът упреква Съда, че като е отхвърлил жалбата му е затвърдил окончателно фалшивото решение, което Първоинстанционният съд налага с определението си, постановено по дело T-429/09.


title: Дело T-655/11: Жалба, подадена на 22 декември 2011 г. — FSL и др./Комисия

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/13

         Жалба, подадена на 22 декември 2011 г. — FSL и др./Комисия
   (Дело T-655/11)
   2012/C 58/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: FSL Holdings (Антверпен, Белгия), Firma Léon Van Parys (Антверпен, Белгия) и Pacific Fruit Company Italy SpA (Рим, Италия) (представители: P. Vlaemminck и C. Verdonck, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отменят членове 1 и 2 от Решение на Комисията от 12 октомври 2011 г. по дело COMP/39482 — Екзотични плодове — Банани;

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени член 2 от обжалваното решение в частта му, в която на жалбоподателите се налага глоба от 8 919 000 EUR и да се намали глобата в съответствие с изтъкнатите в жалбата пред Общия съд доводи.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат четири правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на съществени процесуални правила и на правото на защита, тъй като:

                           —

                           били използвани документи, получени единствено за целите на националното данъчно производство;

                           —

                           били използвани документи по други преписки; и

                           —

                           искането на жалбоподателя за освобождаване било неправомерно отхвърлено.

               2.

               Второто правно основание е изведено от злоупотреба с власт от страна на ответника.

               3.

               Третото правно основание е изведено от неправилна преценка на доказателствата, както и от неубедителността на доказателствата в подкрепа на твърдението за нарушение.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (1) и на Насоките от 2006 г. относно метода за определяне на глобите (2), в резултат на неправилната преценка на тежестта и продължителността на нарушението, както и на смекчаващите обстоятелства, и от нарушение на принципа за недопускане на дискриминация при определяне на размера на глобите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело F-82/15: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 юли 2016 г. — De Nicola/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Здравно осигуряване — Отказ да се възстановят медицински разходи — Лазерна терапия — Липса на научна валидност на лечението — Начини за назначаване на независим лекар — Компетентна съсловна организация на лекарите — Становище на независимия лекар — Обхват на съдебния контрол — Мотиви да се откаже възстановяването — Вътрешни разпоредби в областта на здравното осигуряване — Цел на лазерната терапия — Болкоуспокояващо действие — Предварително разрешение от медицинско лице — Имуществени вреди — Прибързани изводи — Неимуществена вреда — Неуточнена сума — Недопустимост)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/31

      Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 юли 2016 г. — De Nicola/ЕИБ
      (Дело F-82/15) (1)

      ((Публична служба - Персонал на ЕИБ - Здравно осигуряване - Отказ да се възстановят медицински разходи - Лазерна терапия - Липса на научна валидност на лечението - Начини за назначаване на независим лекар - Компетентна съсловна организация на лекарите - Становище на независимия лекар - Обхват на съдебния контрол - Мотиви да се откаже възстановяването - Вътрешни разпоредби в областта на здравното осигуряване - Цел на лазерната терапия - Болкоуспокояващо действие - Предварително разрешение от медицинско лице - Имуществени вреди - Прибързани изводи - Неимуществена вреда - Неуточнена сума - Недопустимост))
      (2016/C 364/36)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представители: първоначално L. Isola и G. Isola, avocats, впоследствие G. Ferabecoli, avocat)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално G. Nuvoli и J.-P. Minnaert, A. Dal Ferro, avocat, впоследствие G. Faedo и G. Nuvoli, A. Dal Ferro, avocat)

         Предмет

      Отмяна, от една страна, на решението да не се възстановяват разходите на жалбоподателя за лазерна терапия, проведена през 2007 г., и от друга страна, на последователните и свързани решения, приети от банката през 2014 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската инвестиционна банка от 4 декември 2014 г., с което тя отказва да възстанови на г-н Carlo De Nicola разходите за лазерната терапия FP3.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Европейската инвестиционна банка понася направените от нея съдебни разноски и е осъдена да заплати съдебните разноски на г-н De Nicola.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г., стр. 59.


               1.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 323/4

         Критерии за разпределяне на делата по състави
   (2015/C 323/05)
   На 11 септември 2015 г. в съответствие с член 4 от приложение I към Статута на Съда и с член 13, параграф 2 от Процедурния си правилник Съдът на публичната служба реши делата да бъдат разпределяни непосредствено след подаването на жалбата и по реда на вписването им в секретариата последователно на 1-ви, 2-ри и 3-ти състав, като това не изключва възможността дадено дело да бъде преразпределено на пленума или възложено за решаване от състав от един съдия.
   Председателят на Съда на публичната служба може да се отклонява от горните правила за разпределяне поради свързаност на делата, както и за да осигури равномерно и последователно разпределяне на работата в Съда на публичната служба.
   По същите съображения председателят на Съда на публичната служба може да реши да преразпредели висящи дела след допитване до съответните съдии и преди представянето на предварителния доклад по член 58 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


title: Дело T-794/16: Жалба, подадена на 11 ноември 2016 г. — Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Захариева (Опаковка за сладолед във фунийки)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/42

         Жалба, подадена на 11 ноември 2016 г. — Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO — Захариева (Опаковка за сладолед във фунийки)
   (Дело T-794/16)
   (2017/C 022/58)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Турция) (представител: T. Ценова, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Елка Захариева (Пловдив, България)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността „Опаковка за сладолед във фунийки“—промишлен дизайн на Общността № 002 343 244-0001

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2016 г. по преписка R 1144/2015-3

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да обяви за недействителен промишлен дизайн на Общността № 002343244-0001 „Bobo Cornet“ и

               —

               да осъди EUIPO и Елка Захариева да заплатят разноските на Solen в производството пред Общия съд и в административната фаза на производството, по-специално в производството по обявяване на недействителност и в производството по обжалване пред EUIPO.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 25, параграф 1, буква д) от Регламент № 6/2002,

               —

               Нарушение на член 25, параграф 1, буква ж) от Регламент № 6/2002,

               —

               Нарушение на член 62 от Регламент № 6/2002,

               —

               Нарушение на член 63, параграф 1 от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-112/16: Решение на Съда (четвърти състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti (Преюдициално запитване — Електронни съобщения — Далекосъобщителни услуги — Директиви 2002/20/ЕО, 2002/21/ЕО и 2002/77/ЕО — Равно третиране — Установяване на броя на цифровите радиочестоти, които следва да се разпределят на всеки оператор, който вече е притежател на аналогови радиочестоти — Отчитане на незаконно използваните аналогови радиочестоти — Съответствие между броя на притежаваните аналогови радиочестоти и броя на получените цифрови радиочестоти)

text:
               18.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 309/9

         Решение на Съда (четвърти състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Дело C-112/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Електронни съобщения - Далекосъобщителни услуги - Директиви 2002/20/ЕО, 2002/21/ЕО и 2002/77/ЕО - Равно третиране - Установяване на броя на цифровите радиочестоти, които следва да се разпределят на всеки оператор, който вече е притежател на аналогови радиочестоти - Отчитане на незаконно използваните аналогови радиочестоти - Съответствие между броя на притежаваните аналогови радиочестоти и броя на получените цифрови радиочестоти))
   (2017/C 309/11)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Persidera SpA

      Ответници: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      в присъствието на: Radiotelevisione italiana SpA (RAI), Reti Televisive Italiane SpA (RTI), Elettronica Industriale SpA, Television Broadcasting System Spa, Premiata Ditta Borghini e Stocchetti di Torino Srl, Rete A SpA, Centro Europa 7 Srl, Prima TV SpA, Sky Italia Srl, Elemedia SpA

      Диспозитив

               1)

               Член 9 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., членове 3, 5 и 7 от Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение), изменена с Директива 2009/140, и членове 2 и 4 от Директива 2002/77/ЕО на Комисията от 16 септември 2002 година относно конкуренцията на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба, която за целите на преобразуването на съществуващите аналогови канали в цифрови мрежи взема предвид незаконно управляваните аналогови канали, доколкото това води до продължаване на действието или дори до засилване на необосновано конкурентно предимство.

               2)

               Принципите за недопускане на дискриминация и за пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба, която, като прилага един и същ критерий за преобразуване, води като резултат до по-голямо пропорционално намаляване на броя на предоставените цифрови мрежи спрямо броя на експлоатираните аналогови канали в ущърб на даден оператор спрямо неговите конкуренти, освен ако тази разпоредба не е обективно обоснована и пропорционална спрямо целта си. Приемствеността в предлагането на телевизионните предавания представлява легитимна цел, която би могла да обоснове такава разлика в третирането. Все пак разпоредба, която би довела до предоставянето на вече действащи на пазара оператори на по-голям брой цифрови радиочестоти от броя, който е необходим, за да се осигури приемственост в предлагането на телевизионните им предавания, би надхвърлила необходимото за постигане на посочената цел и би била непропорционална.

      (1)  ОВ C 175, 17.5.2016 г.


title: Дело T-479/10: Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Département du Gers/Комисия

text:
               18.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/50

         Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Département du Gers/Комисия
   (Дело T-479/10)
   ()
   2010/C 346/96
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Département du Gers (Ош, Франция) (представители: S. Mabile и J.-P. Mignard, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение 2010/420/ЕС на Европейската комисия за разрешаване на пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6), в съответствие с Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета;

               —

               да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи на жалбоподателя са същите или в по-голямата си част сходни с изложените по дело Т-478/10, Département du Gers/Комисия.


title: Дело T-525/10: Жалба, подадена на 5 ноември 2010 г. — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio/СХВП — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/34

         Жалба, подадена на 5 ноември 2010 г. — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio/СХВП — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
   (Дело T-525/10)
   ()
   2011/C 13/65
   Език на жалбата: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Италия) (представители: G. Massa и P. Massa, avvocati)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Weinkellerei Lenz Moser AG (Линц, Австрия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора:словна марка „SERVO SUO“ (заявка за регистрация № 5.798.244) за стоки от клас 33

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Weinkellerei Loenz Moser Aktiengesellschaft

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „SERVUS“ (№ 579.193), международни фигуративни марки, съдържащи словния елемент „SERVU“ (№ 580.447A и № 844.793) и международна словна марка „SERVUS“ (№ 727.131) за стоки от клас 33

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: неправилно прилагане и тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Решение на Съда от 1 февруари 2016 година по дело E-22/15 — Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн (Неизпълнение на задължения от членуваща в ЕИП държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2011/62/ЕС — Директива 2012/26/ЕС)

text:
               19.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 18/28

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 1 февруари 2016 година
   по дело E-22/15
   Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн
   (Неизпълнение на задължения от членуваща в ЕИП държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2011/62/ЕС — Директива 2012/26/ЕС)
   (2017/C 18/12)
   По дело Е-22/15, Надзорен орган на ЕАСТ/Княжество Лихтенщайн — ИСК за постановяване, че като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на актовете, посочени в точка 15р от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/62/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба по отношение на предотвратяването на навлизането на фалшифицирани лекарствени продукти в законната верига на доставка и Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност), адаптирани към Споразумението с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си по член 2 от всеки от актовете и по член 7 от Споразумението, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик), съдии, постанови на 1 февруари 2016 г. решение, чийто диспозитив гласи:
   С настоящото Съдът:

               1.

               Постановява, че като не е приело в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на актовете, посочени в точка 15р, девето и десето тире, от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/62/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба по отношение на предотвратяването на навлизането на фалшифицирани лекарствени продукти в законната верига на доставка и Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност), адаптирани към Споразумението с Протокол 1 към него, Княжество Лихтенщайн не е изпълнило задълженията си по член 2 от всеки от актовете и по член 7 от Споразумението за ЕИП.

               2.

               Осъжда Княжество Лихтенщайн да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-639/16 P: Жалба, подадена на 7 септември 2016 г. от FV срещу решението, постановено на 28 юни 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/15, FV/Съвет

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/49

         Жалба, подадена на 7 септември 2016 г. от FV срещу решението, постановено на 28 юни 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/15, FV/Съвет
   (Дело T-639/16 P)
   (2016/C 419/65)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: FV (Rhode-St-Genèse, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 28 юни 2016 г. по дело F-40/15,

               —

               вследствие на това, да уважи исканията на жалбоподателя на първа инстанция и следователно:

                           —

                           да отмени атестационния доклад, изготвен за жалбоподателя за 2013 г.,

                           —

                           да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски,

               —

               да осъди ответника да заплати изцяло съдебните разноски, направени в двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото основание е изведено от обстоятелството, че обжалваното решение е било постановено от съдебен състав, определен в нарушение на член 27, параграф 3 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.

                           —

                           Жалбоподателят счита, че посоченото нарушение се характеризира с факта, че самото Решение 2016/454 на Съвета от 22 март 2016 година за назначаване на трима съдии в Съда на публичната служба на Европейския съюз е опорочено от липса на компетентност, нарушение на членове 257 ДФЕС и 281 ДФЕС, нарушение на приложение I към Протокол № 3 относно статута на Съда на Европейския съюз, нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС и нарушение на Решение 2005/150/ЕО от 18 януари 2015 година относно условията и начините за подаване и разглеждане на кандидатури с оглед назначаването на съдиите в Съда на публичната служба на Европейския съюз.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушението на контрола от първия съд на явната грешка в преценката, от нарушението на задължението за мотивиране на ответника, от нарушението на задължението за мотивиране на първия съд, от изопачаването на преписката и на нарушението на Насоките относно атестирането.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушението на задължението за полагане на грижа и от изопачаване на преписката.


title: Дело C-499/10: Решение на Съда (седми състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Белгия) — Vlaamse Oliemaatschappij NV/FOD Financiën (Шеста директива ДДС — Лица — платци на данъка — Солидарно отговорно трето лице — Складов режим, различен от режима на митнически склад — Солидарна отговорност на складодържателя и собственика на стоките, който е данъчнозадължено лице — Добросъвестност или липса на умисъл или небрежност от страна на складодържателя)

text:
               18.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 49/12

         Решение на Съда (седми състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Белгия) — Vlaamse Oliemaatschappij NV/FOD Financiën
   (Дело C-499/10) (1)

   (Шеста директива ДДС - Лица - платци на данъка - Солидарно отговорно трето лице - Складов режим, различен от режима на митнически склад - Солидарна отговорност на складодържателя и собственика на стоките, който е данъчнозадължено лице - Добросъвестност или липса на умисъл или небрежност от страна на складодържателя)
   2012/C 49/18
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Vlaamse Oliemaatschappij NV

      Ответник: FOD Financiën

      Предмет

   Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Тълкуване на член 21, параграф 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Лица — платци на данъка — Солидарно отговорно трето лице — Национална правна уредба, съгласно която складодържателят е солидарно отговорен за заплащането на дължимия данък от собственика на стоките, който е данъчнозадължено лице, при складов режим, различен от режима на митнически склад, дори при положение, че складодържателят е добросъвестен или не е налице нито умисъл, нито небрежност от негова страна

      Диспозитив

   Член 21, параграф 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/115/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да предвидят, че държателят на склад, различен от митнически склад, е солидарно отговорен за заплащането на данъка върху добавената стойност, дължим във връзка с възмездна доставка на стоки, която техният собственик, задължено по ДДС лице, е извършил от този склад, когато държателят на посочения склад е добросъвестен или не е налице нито умисъл, нито небрежност от негова страна.

      (1)  ОВ C 13, 15.1.2011 г.


title: Дело T-359/12: Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Vuitton Malletier/СХВП — Nanu-Nana (пепитен мотив)

text:
               13.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/13

         Жалба, подадена на 8 август 2012 г. — Vuitton Malletier/СХВП — Nanu-Nana (пепитен мотив)
   (Дело T-359/12)
   2012/C 311/18
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzaretti и N. Parrotta, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG (Берлин, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 май 2012 г. по преписка R 1855/2011-1,

               —

               да се осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски в хода на настоящото производство, и

               —

               да се осъди Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG да заплати разноските, направени от жалбоподателя в производствата пред отдела по отмяна и апелативния състав на СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка, представляваща пепитен мотив за стоки от клас 18 — заявка за марка на Общността № 370445

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

      Основание на искането за обявяване на недействителност: другата страна в производството пред апелативния състав подава искането си обявяване на недействителност на марката на Общността на абсолютни основания въз основа по-специално на член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в), г), д) точка iii) и е) от Регламент № 207/2009 на Съвета и на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: уважава изцяло искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, и

               —

               нарушение на член 7, параграф 3 и на член 52, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-176/10: Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Seven/СХВП — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/50

      Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Seven/СХВП — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)
      (Дело T-176/10)
      (2010/C 161/80)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Seven SpA (Leinì, Италия) (представител: L. Trevisan, avvocato)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Seven for all mankind LLC

         Искания на жалбоподателя

                  —

                  да се отмени решението на втори апелативен състав от 28 януари 2010 г.,

                  —

                  да се осъди СХВП да понесе освен направените от нея съдебни разноски и разноските на SEVEN SPA, направени в настоящото производство и в производството пред апелативния състав.

         Правни основания и основни доводи

         Заявител на марката на Общността: SEVEN FOR ALL MANKIND LLC

         Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SEVEN FOR ALL MANKIND“ (заявка за регистрация № 4 443 222), за стоки от класове 14 и 18

         Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

         Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: две фигуративни марки на Общността (№ 591 206 и № 3 489 234, за стоки от класове 16, 18 и 25) и една международна марка (№ 731 954, за стоки от класове 3, 9, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 22, 25 и 28), които съдържат словния елемент „SEVEN“

         Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

         Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

         Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността.


title: Съединени дела C-8/15 P—C-10/15 P: Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2016 г. — Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P)/Европейска комисия, Европейска централна банка (Обжалване — Програма за подкрепа за стабилност на Република Кипър — Меморандум за разбирателство от 26 април 2013 г. относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Република Кипър и Европейския механизъм за стабилност — Функции на Европейската комисия и на Европейската централна банка — Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз — Член 340, втора алинея ДФЕС — Условия — Задължение да се следи за съвместимостта на този меморандум за разбирателство с правото на Съюза)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/10

         Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2016 г. — Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P)/Европейска комисия, Европейска централна банка
   (Съединени дела C-8/15 P—C-10/15 P) (1)

   ((Обжалване - Програма за подкрепа за стабилност на Република Кипър - Меморандум за разбирателство от 26 април 2013 г. относно специфичните условия на икономическата политика, сключен между Република Кипър и Европейския механизъм за стабилност - Функции на Европейската комисия и на Европейската централна банка - Извъндоговорна отговорност на Европейския съюз - Член 340, втора алинея ДФЕС - Условия - Задължение да се следи за съвместимостта на този меморандум за разбирателство с правото на Съюза))
   (2016/C 419/12)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) (представители: A. Paschalides, dikigoros, A. M. Paschalidou, barrister, и M. A. Riza, QC, упълномощен от M. C. Paschalides, solicitor)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis), Европейска централна банка (представители: Laurinavičius и O. Heinz, подпомагани от H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Диспозитив

               1)

               Отменя определения на Общия съд на Европейския съюз от 10 ноември 2014 г., Ledra Advertising/Комисия и ЕЦБ (T-289/13, EU:T:2014:981), от 10 ноември 2014 г., Eleftheriou и Papachristofi/Комисия и ЕЦБ (T-291/13, непубликувано, EU:T:2014:978) и от 10 ноември 2014 г., Theophilou/Комисия и ЕЦБ (T-293/13, непубликувано, EU:T:2014:979).

               2)

               Отхвърля исковете, предявени пред Общия съд по дела T-289/13, T-291/13 и T-293/13.

               3)

               Ledra Advertising Ltd, г-н Andreas Eleftheriou, г-жа Eleni Eleftheriou, г-жа Lilia Papachristofi, г-н Christos Theophilou, г-жа Eleni Theophilou, Европейската комисия и Европейската централна банка (ЕЦБ) понасят направените от тях съдебни разноски както в първоинстанционното производство, така и в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 171, 26.5.2015 г.


title: Дело T-325/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Pepito Pesca/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/37

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Pepito Pesca/Комисия
   (Дело T-325/08)
   (2008/C 272/73)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Pepito Pesca Srl (Vibo Valentia, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело T-610/14: Жалба, подадена на 11 август 2014 г.  — Laverana/СХВП (BIO ORGANIC)

text:
               13.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 361/24

         Жалба, подадена на 11 август 2014 г. — Laverana/СХВП (BIO ORGANIC)
   (Дело T-610/14)
   2014/C 361/37
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Laverana GmbH & Co. KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 юни 2014 г. по преписка R 301/2014-4,

               —

               да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BIO ORGANIC“, за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 — Заявка за марка на Общността № 1 2 0 06  409

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009,

               —

               злоупотреба с власт, тъй като решението е взето въз основа на конкурентноправни съображения.


title: Дело C-660/15 P: Решение на Съда (първи състав) от 8 март 2017 г. — Viasat Broadcasting UK Ltd/Европейска комисия, Кралство Дания, TV2/Danmark A/S (Обжалване — Държавни помощи — Член 107, параграф 1 ДФЕС — Член 106, параграф 2 ДФЕС — Мярка на датските органи в полза на датския обществен радиотелевизионен оператор TV2/Danmark — Компенсиране на разходите за изпълнение на задълженията за обществена услуга — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/11

         Решение на Съда (първи състав) от 8 март 2017 г. — Viasat Broadcasting UK Ltd/Европейска комисия, Кралство Дания, TV2/Danmark A/S
   (Дело C-660/15 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Член 106, параграф 2 ДФЕС - Мярка на датските органи в полза на датския обществен радиотелевизионен оператор TV2/Danmark - Компенсиране на разходите за изпълнение на задълженията за обществена услуга - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар))
   (2017/C 144/14)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Viasat Broadcasting UK Ltd (представители: M. Honoré и S. E. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Grønfeldt, L. Flynn и B. Stromsky), Кралство Дания (представители: C. Thorning, agent, подпомаган от R. Holdgaard, advokat), TV2/Danmark A/S (представители: O. Koktvedgaard, advokat)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Viasat Broadcasting UK Ltd да заплати съдебните разноски на Европейската комисия и на TV2/Danmark A/S.

               3)

               Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело F-59/12: Жалба, подадена на 7 юни 2012 г. — ZZ/Сметна палата

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/38

         Жалба, подадена на 7 юни 2012 г. — ZZ/Сметна палата
   (Дело F-59/12)
   2012/C 227/64
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: L. Levi, avocat)

      Ответник: Европейска сметна палата

      Предмет на производството

   Отмяна на обявата за свободно работно място ECA/2011/67 за поста директор на дирекция „Човешки ресурси“.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени обявата за свободно работно място ECA/2011/67,

               —

               да се отменят всички решения, взети в рамките на откритата вследствие обявата за свободно работно място ECA/2011/67 процедура за назначаване,

               —

               да се поправят претърпените имуществени вреди, състоящи се в загуба на финансовите права, свързани с назначаването (в това число свързаните с кариерата и пенсионните права) и следователно, плащането на тези права считано от 1 януари 2001 г.,

               —

               предвид контекста на приемане на тези решения да се предостави обезщетение в размер на 15 000 EUR за неимуществени вреди,

               —

               да се осъди Сметна палата да заплати съдебните разноски.


title: Дело F-37/10: Определение на Съда на публичната служба от 12 май 2011 г. — Stratakis/Комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/39

         Определение на Съда на публичната служба от 12 май 2011 г. — Stratakis/Комисия
   (Дело F-37/10) (1)

   2012/C 138/96
   Език на производството: английски
   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 246, 11.9.2010 г., стр. 41.


title: Дело C-346/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2001/80/ЕО — Замърсяване и увреждане — Горивни инсталации — Ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха — Неприлагане на посочената директива за електроцентрала в Lynemouth (Обединено кралство)

text:
               19.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/7

      Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
      (Дело C-346/08) (1)

      (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2001/80/ЕО - Замърсяване и увреждане - Горивни инсталации - Ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха - Неприлагане на посочената директива за електроцентрала в Lynemouth (Обединено кралство)
      (2010/C 161/09)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и A. Alcover San Pedro)

         Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Seeboruth и D. Wyatt, QC)

         Предмет

      Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение, що се отнася до електроцентралата, разположена в Lynemouth, Northumberland, на Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации (ОВ L 309, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 210) — Липса на значително намаляване на емисиите от споменатата централа в предвидения в член 4, параграф 3 от директивата срок

         Диспозитив

                  1.

                  Като не осигурява прилагането на Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации за електроцентралата, експлоатирана от Rio Tinto Alcan Smelting and Power (UK) Ltd в Lynemouth, Североизточна Англия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

                  2.

                  Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 260 от 11.10.2008 г.


title: Дело T-95/14: Жалба, подадена на 7 февруари 2014 г.  — Iranian Offshore Engineering & Construction/Съвет

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/40

         Жалба, подадена на 7 февруари 2014 г. — Iranian Offshore Engineering & Construction/Съвет
   (Дело T-95/14)
   2014/C 102/61
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, адвокати)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени член 1 от Решение 2013/6661/ОВППС на Съвета в частта, която се отнася до него, и да заличи името му от приложението към това решение,

               —

               да отмени член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета в частта, която се отнася до него, и да заличи името му от приложението към това решение, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   С настоящата жалба се иска отмяна на член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 3) и на член 1 от Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, стр. 18), доколкото постановяват включването на жалбоподателя в списъка с лицата и образуванията, към които се прилагат посочените ограничителни мерки.
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания за отмяна.

               1.

               Първо основание — явна грешка в преценката на обстоятелствата, довели до приемането на обжалваните разпоредби, доколкото те не отговарят на действителността или нямат доказателствена стойност.

               2.

               Второ основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, доколкото що се отнася до IOEC, съображенията за приемането на обжалваните разпоредби са не само несъстоятелни, но и неточни, неспецифични и общи, което е попречило на жалбоподателя да организира защитата си.

               3.

               Трето основание — нарушение на правото на ефективна съдебна защита, във връзка с мотивирането на актовете, недоказаността на изложените съображения, както и правото на защита и правото на собственост, доколкото не са спазени изискването за мотивиране и изискването за събиране на конкретни доказателства, което има отражение и върху останалите права.

               4.

               Четвърто основание — превратно упражняване на власт, доколкото са налице обективни, точни и непротиворечиви данни, въз основа на които може да се поддържа, че с приемането на санкционните мерки Съветът, злоупотребявайки умишлено с положението си, е преследвал цели, различни от тези, които посочва.

               5.

               Пето основание — неправилно тълкуване на приложените правни норми, доколкото същите са широко и погрешно тълкувани и приложени, което не е допустимо, когато става въпрос за санкционни разпоредби.

               6.

               Шесто основание — нарушение на правото на собственост, доколкото същото е ограничено без да е налице действителна причина за това.

               7.

               Седмо основание — нарушение на принципа за равно третиране, доколкото сравнително погледнато дружеството жалбоподател е ощетено без да има причини за това.


title: Дело T-331/07: Иск, предявен на 7 септември 2007 г. — Chupa Chups/Комисия на Европейските общности

text:
               20.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/40

         Иск, предявен на 7 септември 2007 г. — Chupa Chups/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-331/07)
   (2007/C 247/66)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Chupa Chups, S.A. (Барселона, Испания) [представител: Ramón Falcón Tella, abogado]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени член 1, параграф 2 от посоченото от ищеца решение в частта, с която се обявява за несъвместима с общия пазар регионалната помощ на стойност 800 000 EUR, предоставена през 2003 г. в съответствие с Програма „Minería 2“, и вследствие на това да се обяви, че посочената помощ не може да бъде изплатена,

               —

               да се отмени, при условията на евентуалност, член 1, параграф 2, изречение последно от решението, според което „вследствие на това посочената помощ не може да бъде предоставена“.

               —

               да се осъди Комисията да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   В обжалваното решение се счита за несъвместима с Договора за ЕО една помощ с регионална насоченост на стойност 800 000 EUR, предоставена през 2003 г. в рамките на предварително разрешената от Комисията Програма „Minería 2“. В обжалваното решение се обявява, че ищецът не отговаря на условията за [получаване на] помощ по посочената схема за помощ, тъй като същата изключва предприятията в затруднение.
   В подкрепа на исканията си ищецът упреква Комисията в явна грешка в преценката, както и в нарушаване на принципа на оправданите правни очаквания.
   По отношение на фактическите неточности и грешката в преценката на Комисията, ищецът твърди, че 2002 г. е била първата година, в която са регистрирани загуби, и че при заявяване на помощта, националните органи не са могли да знаят за тези загуби, тъй като [финансовият] отчетът все още не е бил одобрен.
   От друга страна се твърди, че предприятието не може да се разглежда като предприятие в затруднение по смисъла на точка 5(a) от общностните Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, според която едно предприятие се счита в затруднение, ако е загубило половината от внесения капитал и загубата на една четвърт от посочения капитал е станала в последните дванадесет месеца. В тази точка Комисията допуска явна грешка в преценката, доколкото, за да пресметне процента, който представляват загубите и за да определи дали те засягат капитала, не е взела предвид законовите и доброволните резерви, съществували в дружеството в количество повече от достатъчно, за да могат да погълнат всички загуби.
   Предприятието самò е преодоляло ситуацията на загуби, със свои собствени ресурси и с вноски от кредиторите и от частните банки, поради което не може да се счита за предприятие в затруднение в съответствие с точка 4 от общностните Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, която дефинира като предприятия в затруднение тези, които не са способни да преодолеят ситуацията без външна помощ.
   Не са се проявили и признаците, посочени в точка 6 от Насоките, тъй като загубите не са продължили да нарастват, а са намалявали. Стоковите наличности не са нараствали, а са намалявали. Задлъжнялостта не е продължила да нараства, а е намалявала. И финансовите разходи не са се увеличили, а отрицателният финансов резултат е намалял значително между 2002 г. и 2003 г.
   Ищецът твърди и че въпросната забрана за изплащане на помощта от 800 000 EUR, предоставена през 2003 г. в рамките на програма за регионални помощи, одобрена от Комисията, нарушава принципа на оправданите правни очаквания.
   В това отношение се твърди, че забраната за ефективно плащане на помощта има същата отрицателна последица в баланса по отчета за приходи и разходи на предприятието, каквато едно решение за възстановяване [на помощ], с единствената разлика, че в настоящия случай не текат лихви.
   Помощта е била одобрена от Комисията и Chupa Chups не е имало никаква причина да смята, че не е отговаряло на условията за получаване на същата. Решенията за инвестиране биха могли да бъдат различни, ако не бе съществувала регионалната помощ.


title: Дело C-193/15 P: Жалба, подадена на 27 април 2015 г. от Tarif Akhras срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 12 февруари 2015 г. по дело T-579/11, Tarif Akhras/Съвет на Европейския съюз

text:
               22.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/24

         Жалба, подадена на 27 април 2015 г. от Tarif Akhras срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 12 февруари 2015 г. по дело T-579/11, Tarif Akhras/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-193/15 P)
   (2015/C 205/32)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tarif Akhras (представители: S. Millar, S. Ashley, Solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley, Barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Общия съд (седми състав) от 12 февруари 2015 г. по дело T-579/11, Tarif Akhras/Съвет на Европейския съюз,

               —

               да се отменят оспорваните по дело T-579/11 мерки с дата 23 март 2012 г. и след това, доколкото те се прилагат към жалбоподателя,

               —

               да се осъди Съветът за заплати съдебните разноски, направени в производството по обжалване, както и тези, направени в производството пред Общия съд.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания.
   На първо място, Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, като приел, че Съветът има право да приложи презумпция в смисъл, че жалбоподателят се е възползвал от и/или е подкрепял режима, и Общият съд не е приложил правилния тест, т.е. дали установените факти представляват съвкупност от достатъчно конкретни, точни и съгласувани улики, които дават възможност да се установи, че жалбоподателят се е възползвал от и/или е подкрепял режима.
   На второ място, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изопачил доказателствата, свързани с това дали жалбоподателят се е възползвал от и/или е подкрепял режима, и които, ако не са били така изопачени, показвали, че той не е подкрепял или се е възползвал от режима.
   Ако Общият съд не бил приложил презумпцията и/или бил използвал правилния тест, и/или не бил изопачил посочените по-горе доказателства, то той щял да отмени оспорваните по дело T-579/11 мерки с дата 23 март 2012 г. и след това.


title: Дело C-133/13: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 18 март 2013 г. — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië/Q

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/13

         Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 18 март 2013 г. — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië/Q
   (Дело C-133/13)
   2013/C 171/25
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Raad van State

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië

      Друг участник в производството: Q

      Преюдициални въпроси

               1.

               Представлява ли интересът от опазване на националните природни дадености и на културно-историческото наследство, който е предмет на Natuurschoonwet от 1928 г., императивно съображение от обществен интерес, обосноваващо съществуването на уредба, съгласно която прилагането на освобождаване от данък върху даренията (данъчно облекчение) се ограничава до именията с местонахождение в Нидерландия?

               2.

                           а)

                           Могат ли, в рамките на проверката дали недвижим имот с местоположение в друга държава членка може да бъде признат за имение по смисъла на Natuurschoonwet от 1928 г., органите на държава членка, позовавайки се на Директива 2010/24/ЕС (1) на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки, да отправят молба за оказване на административна помощ към органите на държавата членка, в която се намира този недвижим имот, ако вследствие на признаването на недвижимия имот за имение съгласно този закон се предоставя освобождаване от облагане с данъка върху даренията, дължим към момента на даряване на посочения недвижим имот?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на въпрос 2a, следва ли понятието „административно разследване“ в член 3, точка 7 от Директива 2011/16/ЕС (2) на Съвета от 15 февруари 2011 година относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и за отмяна на Директива 77/799/ЕИО да се тълкува в смисъл, че обхваща и проверките на място?

                           в)

                           При утвърдителен отговор на въпрос 2б, може ли за прецизиране на понятието „административни разследвания“ в член 5, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки, да се използва определението на понятието „административно разследване“ в член 3, точка 7 от Директива 2011/16/ЕС на Съвета от 15 февруари 2011 година относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и за отмяна на Директива 77/799/ЕИО?

               3.

               При отрицателен отговор на въпрос 2a, въпрос 2б или въпрос 2в, следва ли принципът на лоялно сътрудничество, който е закрепен в член 4, параграф 3 ДЕС във връзка член 167, параграф 2 ДФЕС, да се тълкува в смисъл, че съдържа задължение за запитаната държава членка да оказва съдействие, ако държава членка отправи към друга държава членка такава молба за административна помощ във връзка с проверката дали недвижим имот с местонахождение в тази държава членка може да бъде признат за имение по смисъла на закона, чиято цел е опазването и закрилата на националните природни дадености и на културно-историческото наследство?

               4.

               Може ли ограничение на свободното движение на капитали да бъде оправдано с позоваване на необходимостта да се гарантира ефективност на данъчния контрол, ако ефективността на този контрол изглежда се застрашава единствено от обстоятелството, че за период от 25 години националните органи трябва да пътуват в друга държава членка, за да извършват там необходимите проверки по смисъла на член 7, параграф 1 от Natuurschoonwet от 1928 г.?

      (1)  ОВ L 84, стр. 1.

      (2)  ОВ L 64, стр. 1.


title: Дело T-229/13 P: Жалба, подадена на 14 април 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 21 февруари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-113/11, Marcuccio/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/37

         Жалба, подадена на 14 април 2013 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено на 21 февруари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-113/11, Marcuccio/Комисия
   (Дело T-229/13 P)
   2013/C 171/70
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени изцяло и без изключения обжалваното определение;

               —

               да върне настоящото дело пред Съда на публичната служба.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са тези, които вече са изложени по дело T-203/13 P, Marcuccio/Комисия.


title: Дело C-618/16: Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Обединено кралство), постъпило на 29 ноември 2016 г. — Rafal Prefeta/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/14

         Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Обединено кралство), постъпило на 29 ноември 2016 г. — Rafal Prefeta/Secretary of State for Work and Pensions
   (Дело C-618/16)
   (2017/C 038/18)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Upper Tribunal

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Rafal Prefeta

      Ответник: Secretary of State for Work and Pensions

      Преюдициални въпроси

               1)

               Имали ли са право държавите членки въз основа на приложение XII към Договора за присъединяване да изключат полските граждани от кръга на лицата, ползващи предимствата по член 7, параграф 2 от Регламента за работниците (1) и по член 7, параграф 3 от Директивата за гражданството (2), когато работникът, макар да е изпълнил със закъснение националното изискване да регистрира трудовата си заетост, все още не е работил с регистрация без прекъсване в продължение на дванадесет месеца?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос, може ли работник, полски гражданин, при посочените във въпрос 1 обстоятелства да се позовава на член 7, параграф 3 от Директивата за гражданството, който се отнася до запазването на статуса на работник?

      (1)  Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (Текст от значение за ЕИП) (OB L 141, стр. 1)

      (2)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИОТекст от значение за ЕИП (ОВ L 158, стр. 77, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)


title: Дело C-229/06: Решение на Съда (седми състав) от 19 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH/Hauptzollamt Kiel (Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Семена от тиква, загубили способност за покълване)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/17

         Решение на Съда (седми състав) от 19 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH/Hauptzollamt Kiel
   (Дело C-229/06) (1)

   (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Семена от тиква, загубили способност за покълване)
   (2007/C 96/28)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Hamburg
   Страни в главното производство

      Ищец: Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH

      Ответник: Hauptzollamt Kiel
   Предмет
   Искане за преюдициално заклюючение — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на Приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (OВ L 256, стр. 1) — Подпозиции 1209 91 90 и 1212 99 80 — Обелени семена от тиква, загубили способност за покълване и предназначени за сладкарската промишленост.
   Диспозитив
   Подпозиция 1212 99 80 от Комбинираната номенклатура, включена в Приложение I към Регламент (CEE) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, както е изменена с Регламент (ЕО) № 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година, трябва да се тълкува в смисъл, че обелените семена от тиква, загубили способност за покълване и предназначени за производството на тестени изделия, се включват в тази подпозиция.

      (1)  OВ C 190, 12.8.2006 г.


title: Дело F-47/09: Решение на Съда на публичната служба от (трети състав) от 4 май 2010 г. — Fries Guggenheim/Cedefop (Публична служба — Срочно нает служител — Неподновяване на договора — Член 11а от Правилника — Член 1, шеста алинея от приложение II към Правилника — Функции по представителство на персонала — Задължение за безпристрастност и независимост)

text:
               9.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/33

         Решение на Съда на публичната служба от (трети състав) от 4 май 2010 г. — Fries Guggenheim/Cedefop
   (Дело F-47/09) (1)

   (Публична служба - Срочно нает служител - Неподновяване на договора - Член 11а от Правилника - Член 1, шеста алинея от приложение II към Правилника - Функции по представителство на персонала - Задължение за безпристрастност и независимост)
   2010/C 274/50
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Éric Mathias Fries Guggenheim (Страсбург, Франция) (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение (представители: M. Fuchs, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Отмяна на решението на CEDEFOP да не бъде подновен договорът на жалбоподателя като срочно нает служител и осъждане на ответника да изплати на жалбоподателя обезщетение за претърпяната поради невъзстановяване на длъжност неимуществена вреда

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата

               2)

               Осъжда г-н Fries Guggenheim да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г., стр. 52.


title: Дело T-310/15: Жалба, подадена на 5 юни 2015 г. — European Union Copper Task Force/Комисия

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/74

         Жалба, подадена на 5 юни 2015 г. — European Union Copper Task Force/Комисия
   (Дело T-310/15)
   (2015/C 294/89)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Union Copper Task Force (Есекс, Обединено кралство) (представители: C. Fernández Vicién и I. Moreno-Tapia Rivas, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент за изпълнение (EС) № 2015/408 на Комисията от 11 март 2015 година за прилагането на член 80, параграф 7 oт Регламент (EО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за установяване на списък на кандидати за замяна, доколкото той се прилага за медни съединения;

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първото основание е нарушение на правото на ЕС, доколкото Регламент за изпълнение (EС) № 2015/408 на Комисията от 11 март 2015 година за прилагането на член 80, параграф 7 oт Регламент (EО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за установяване на списък на кандидати за замяна, са били приети на незаконно правно основание, а именно Регламент № 1107/2009 и по-специално на член 24 и приложение II, точка 4 от него.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че съгласно научните доказателства критериите за определяне на устойчивост, биоакумулиране и токсичност (критериите „УБТ“) и особено на устойчивостта, не са подходящи за медта.

                           —

                           Освен това според жалбоподателя прилагането на критериите „УБТ“ спрямо неорганични вещества е несъвместимо с други правни разпоредби, въведени във връзка с регламентирането на химическите вещества.

                           —

                           Най-сетне, както твърди жалбоподателят, що се отнася до кандидатите за замяна, прилагането на критериите „УБТ“ спрямо медните съединения надхвърля стриктно необходимото за постигане на целите на Регламент № 1107/2009, и Регламент № 1107/2009 съдържа погрешно тълкуване на принципа на предпазливостта.

               2.

               Второто основание, при условията на евентуалност, е нарушение на принципа на пропорционалност чрез включването на медните съединения в приложното поле на Регламент за изпълнение № 2015/408.


title: Дело F-9/15: Определение на Съда на публичната служба от 7 септември 2015 г. — Verhelst/EMA

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/38

         Определение на Съда на публичната служба от 7 септември 2015 г. — Verhelst/EMA
   (Дело F-9/15) (1)

   (2015/C 346/43)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г., стр. 46


title: Дело C-592/14: Решение на Съда (първи състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — European Federation for Cosmetic Ingredients/Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General (Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Козметични продукти — Регламент (ЕО) № 1223/2009 — Член 18, параграф 1, буква б) — Козметични продукти, съдържащи съставки или комбинация от съставки, които, „за да бъдат изпълнени изискванията на настоящия регламент“, са били обект на изпитване върху животни — Забрана за пускане на пазара на Европейския съюз — Обхват)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/9

         Решение на Съда (първи състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — European Federation for Cosmetic Ingredients/Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General
   (Дело C-592/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Козметични продукти - Регламент (ЕО) № 1223/2009 - Член 18, параграф 1, буква б) - Козметични продукти, съдържащи съставки или комбинация от съставки, които, „за да бъдат изпълнени изискванията на настоящия регламент“, са били обект на изпитване върху животни - Забрана за пускане на пазара на Европейския съюз - Обхват))
   (2016/C 419/10)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: European Federation for Cosmetic Ingredients

      Ответници: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

      в присъствието на: Cruelty Free International, по-рано British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

      Диспозитив

   Член 18, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти трябва да се тълкува в смисъл, че може да забрани пускането на пазара в Европейския съюз на козметични продукти, някои от съставките на които са били предмет на изпитвания върху животни извън Съюза с цел да се позволи пускането на пазара на козметични продукти в трети страни, ако данните, произтичащи от тях, са използвани, за да се докаже безопасността на посочените продукти с цел пускането им на пазара в Съюза.

      (1)  ОВ C 81, 9.3.2015 г.


title: Дело F-9/07: Иск, предявен на 5 февруари 2007 г. — Angé Serrano/Парламент

text:
               24.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/31

         Иск, предявен на 5 февруари 2007 г. — Angé Serrano/Парламент
   (Дело F-9/07)
   (2007/C 69/62)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Pilar Angé Serrano (Люксембург, Люксембург) [представител: E. Boigelot, адвокат]

      Ответник: Европейски парламент
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решението на Европейския парламент от 20 март 2006 година, с което ищцата е преназначена на степен В*6, стъпка 8, считано от 1 май 2004 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати сумата от 25 000 EUR като обезщетение за имуществени и неимуществени вреди и за накърняване на кариерата на ищцата, под условие за възможно увеличаване или намаляване на сумата в хода на производството,

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи
   Ищцата, длъжностно лице в Европейския парламент, успешно издържала конкурс за преминаване в категория (от категория С в категория В) преди влизането в сила на 1 май 2004 г. на промяната в Правилника, вече е предявила пред Първоинстанционния съд на Европейските общности иск срещу решението да бъде преназначена на степен В*5 (1).
   В настоящото производство ищцата оспорва решението от 20 май 2006 г., с което Парламентът я преназначава на степен В*6, стъпка 8. В подкрепа на иска си ищцата изтъква основания, много сходни с посочените по дело Т-47/05. Освен това, тя посочва, че въпреки назначаването й на нова степен, системата след реформата на Правилника отново поставяла под съмнение полезния ефект на преминаването й от категория С в категория В, доколкото новата степен не й давала никакво предимство пред колегите й, които не са издържали конкурс за преминаване в категория.

      (1)  Дело Т-47/05, Angé Serrano и др./Парламент, OB C 93, 14.4.2005 г., стр. 36.


title: Дело C-123/13 P: Жалба, подадена на 15 март 2013 г. от Versalis SpA, Eni SpA срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 13 декември 2012 г. по дело T-103/08, Versalis SpA, понастоящем Polimeri Europa SpA, и Eni SpA/Комисия

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/13

         Жалба, подадена на 15 март 2013 г. от Versalis SpA, Eni SpA срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 13 декември 2012 г. по дело T-103/08, Versalis SpA, понастоящем Polimeri Europa SpA, и Eni SpA/Комисия
   (Дело C-123/13 P)
   2013/C 147/23
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Versalis SpA, Eni SpA (представители: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante и V. Laroccia, avvocati)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени изцяло или частично Решението на Общия съд от 13 декември 2012 г., доколкото отхвърля съединената жалба на Versalis и на Eni и следователно:

                           —

                           да се отмени изцяло или частично Решението на Европейската комисия от 5 декември 2007 г. относно производството по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело СOMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук),

                           —

                           да се отмени или най-малкото да се намали размерът на глобата, наложена на Versalis и на Eni с обжалваното решение.

         При условията на евентуалност,

               —

               да се отмени изцяло или частично съдебното решение, доколкото отхвърля жалбата на Versalis и на Eni по дело T-103/08, и да се върне делото на Общия съд, за да се произнесе по същество съобразно дадените от Съда указания.

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, разходи и хонорари по настоящото производство и по производството по дело T-103/08.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си срещу посоченото съдебно решение Versalis и Eni посочват, на първо място, че в нарушение на член 101 ДФЕС Общият съд се е отклонил от съдебната практика относно носенето на отговорност от дружеството майка (Eni) за нарушение, за което се твърди, че е извършено от неговите дъщерни дружества в сектора на хлоропреновия каучук и по-специално че Общият съд се отклонил от задълженията си за анализ и за излагане на мотиви при преценка на доказателствата, представени за да се обори презумпцията за действително оказване на решаващо влияние, като по този начин е нарушил и основните принципи на законност и на носене на лична отговорност в областта на картелите, презумпцията за невиновност и правото на защита, както и принципа на ограничена отговорност на дружествата.
   На второ място, Общият съд е приложил неправилно релевантната европейска съдебна практика, за да вмени на Versalis отговорността за извършеното от Syndial S.p.A. нарушение, и не е изложил достатъчно мотиви при отхвърлянето на твърденията за нарушение, изтъкнати в първоинстанционното производство от Versalis и от Eni.
   С третото основание за обжалване жалбоподателите изтъкват, че Общият съд е приложил неправилно и противоречиво изведения от съдебната практика принцип за изрично разграничаване от картела и е нарушил принципа in dubbio pro reo, като е приел, че EniChem S.p.A. е участвало в срещата от 12—13 май 1993 г. във Флоренция и че проведените през 2002 г. срещи, в които участва Versalis, са имали антиконкурентен характер. Следователно Общият съд не само е направил погрешна преценка, но също така не е осъществил съдебен контрол по същество, като е приел, че тези дружества са участвали в картела през цялата му продължителност (тоест от май 1993 г. до май 2002 г.).
   Освен това Общият съд е нарушил правото на Европейския съюз, като е пропуснал да посочи, че Комисията е допуснала сериозни грешки при определянето на основния размер на глобата по смисъла на Насоки относно метода за определяне на размера на глобите.
   Също така Общият съд е нарушил правото на Европейския съюз като е потвърдил частично, че спрямо Versalis се прилага отегчаващото обстоятелство, свързано с повторността на нарушението, като освен това e мотивирал в недостатъчна степен изводите си по този въпрос; при условията на евентуалност, Общият съд е определил неправилно процентното намаление на увеличението на глобата и е потвърдил солидарната отговорност на Eni за плащането на глобата, включително за частта, която се отнася до повторността на нарушението.
   По-нататък според жалбоподателите Общият съд е приложил явно неправилно член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) при определянето на максималния размер на глобата и едопуснал грешка като е пропуснал да упражни пълен съдебен контрол относно прилагането на Известието на Комисията за намаляване на глобите или за намаляване на техния размер. Общият съд е пропуснал да посочи също, че Комисията е нарушила принципите на справедливост, на равно третиране и на защита на оправданите правни очаквания, тъй като, от една страна, е засегнала възможността на жалбоподателите да се борят „на равна нога“ с останалите предприятия, за да получат намаляване на размера на глобата, и от друга страна, е прела че оказаното от тях съдействие не заслужава намаляване на глобата по смисъла на посоченото Известие, както и на Насоките.
   Накрая, жалбоподателите твърдят, че Общият съд не е осъществил съдебен контрол по същество относно преценката на Комисията за размера на окончателната глоба.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).