title: Дело T-650/18: Решение на Общия съд от 20 септември 2019 г. — Reaktor Group/EUIPO (REAKTOR) (Марка на Европейския съюз — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „REAKTOR“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на описателен характер — Отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Пряка и конкретна връзка със стоките и услугите, посочени в заявката за марка)

text:
               9.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 413/52

      Решение на Общия съд от 20 септември 2019 г. — Reaktor Group/EUIPO (REAKTOR)
      (Дело T-650/18) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „REAKTOR“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на описателен характер - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Пряка и конкретна връзка със стоките и услугите, посочени в заявката за марка)
      (2019/C 413/62)
      Език на производството: фински

         Страни

         Жалбоподател: Reaktor Group Oy (Хелзинки, Финландия) (представител: L. Laaksonen, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: K. Kompari)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 27 август 2018 г. (преписка R 2626/2017-2) относно заявка за регистрация на словния знак „REAKTOR“ като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                     Отменя решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 27 август 2018 г. (преписка R 2626/2017-2), доколкото с него апелативният състав отхвърля жалбата на жалбоподателя на основание член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент 2017/1001.

                  2)

                     Осъжда EUIPO на заплати съдебните разноски,включително необходимите разноски, направени от Reaktor Group Oy за целите на производството пред апелативния състав.

         (1)  ОВ C 16, 14.1.2019 г.


title: Дело T-553/16: Определение на Общия съд от 20 септември 2019 г. — von Blumenthal и др./ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Възнаграждение — Годишно адаптиране на размера на основната заплата — Метод за изчисление — Отпадане на предмета на спора — Липса на основание за произнасяне)

text:
               9.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 413/52

      Определение на Общия съд от 20 септември 2019 г. — von Blumenthal и др./ЕИБ
      (Дело T-553/16) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕИБ - Възнаграждение - Годишно адаптиране на размера на основната заплата - Метод за изчисление - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне)
      (2019/C 413/63)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподатели: Henry von Blumenthal (Бергем, Люксембург) и останалите 369 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението към определението (представител: L. Levi, avocat)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: T. Gilliams, G. Faedo и J. Klein, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС и член 50 а от Статута на Съда на Европейския съюз, от една страна, за отмяна на решенията, които се съдържат във фишовете за заплата за февруари 2015 г. и следващите месеци, които прилагат към жалбоподателите решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 16 декември 2014 г. и решението на Управителния комитет на ЕИБ от 4 февруари 2015 г., както и на документа, публикуван онлайн на 6 февруари 2015 г., и информационната бележка от 10 февруари 2015 г., с които персоналът се уведомява за приемането на последното решение, и от друга страна, за присъждане на обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели.

         Диспозитив

                  1)

                     Общият съд отбелязва оттеглянето на жалбата на г-н Dominique Courbin.

                  2)

                     Липсват основания за произнасяне по жалбата на г-н Henry von Blumenthal и на останалите жалбоподатели, без г-н Courbin, чиито имена са посочени в приложението към определението.

                  3)

                     Осъжда Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г. (дело, първоначално регистрирано пред Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-78/15 и прехвърлено на Общия съд на Европейския съюз на 1.9.2016 г.).


title: Дело T-746/17: Определение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — TrekStor/EUIPO – Beats Electronics („i.Beat jump“) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Оттегляне на молбата за отмяна — Липса на основание за произнасяне — Член 137 от Процедурния правилник на Общия съд — Съдебни разноски, които могат да бъдат избегнати — Член 139, буква a) от Процедурния правилник на Общия съд)

text:
               9.12.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 413/53

      Определение на Общия съд от 24 септември 2019 г. — TrekStor/EUIPO – Beats Electronics („i.Beat jump“)
      (Дело T-746/17) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Оттегляне на молбата за отмяна - Липса на основание за произнасяне - Член 137 от Процедурния правилник на Общия съд - Съдебни разноски, които могат да бъдат избегнати - Член 139, буква a) от Процедурния правилник на Общия съд)
      (2019/C 413/64)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TrekStor Ltd (Хонг-Конг, Китай) (представители: O. Spieker, M. Alber и A. Schönfleisch, avocats)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Markakis и D. Walicka, впоследствие E. Markakis, A. Söder и H. O’Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Beats Electronics LLC (Кълвър Сити, Калифорния, САЩ) (представители: M. Petersenn, avocat, и I. Fowler, solicitor)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2017 г. (преписка R 2236/2016-4), относно производство по отмяна между Beats Electronics и TrekStor.

         Диспозитив

                  1)

                     Основанието за произнасяне е отпаднало.

                  2)

                     TrekStor Ltd и Beats Electronics LLC понасят собствените си разноски и всеки от тях — половината от разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

                  3)

                     Осъжда TrekStor и Beats Electronics да заплатят на Общия съд, всеки от тях, сумата 2 500 EUR на основание член 139, буква a) от Процедурния му правилник.

         (1)  ОВ C 32, 29.1.2018 г.


title: Дело T-812/14 RENV: Решение на Общия съд от 19 декември 2019 г. — BPC Lux 2 и др./Комисия (Държавни помощи — Помощ от португалските органи за преструктуриране на финансовата институция Banco Espírito Santo — Създаване и капитализация на мостова банка — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Липса на правен интерес — Недопустимост)

text:
               24.2.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/23

      Решение на Общия съд от 19 декември 2019 г. — BPC Lux 2 и др./Комисия
      (Дело T-812/14 RENV) (1)

      (Държавни помощи - Помощ от португалските органи за преструктуриране на финансовата институция Banco Espírito Santo - Създаване и капитализация на мостова банка - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Липса на правен интерес - Недопустимост)
      (2020/C 61/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: BPC Lux 2 Sàrl (Зенингерберг, Люксембург) и 19 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: J. Webber, M. Steenson, solicitors, B. Woolgar и K. Bacon, barristers)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и P.-J. Loewenthal)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и S. Jaulino, подпомагани от M. Mendes Pereira, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 5682 окончателен на Комисията от 3 август 2014 г. относно държавна помощ SA.39250 (2014/N) — Португалия — Преструктуриране на Banco Espírito Santo, SA.

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                     Осъжда BPC Lux 2 Sàrl и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, тези на Европейската комисия, направени в рамките на обезпечителното, първоинстанционното и настоящото производство.

                  3)

                     Комисията понася съдебните разноски, които е направила в рамките на производството по обжалване.

                  4)

                     Португалската република понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 46, 9.2.2015 г.


title: Дело T-875/19: Жалба, подадена на 23 декември 2019 г. — Impera/EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties)

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/3

      Жалба, подадена на 23 декември 2019 г. — Impera/EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties)
      (Дело T-875/19)
      (2020/C 129/03)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Impera GmbH (Щайнхаус, Австрия) (представител: C. Straberger, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Euro Games Technology Ltd (Врана-Лозен Триъгълника, България)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Flaming Forties“ — заявка за регистрация № 16 761 769

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 23 октомври 2019 г. по преписка R 2321/2018-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да разреши регистрацията на марката на Европейския съюз със заявка № 16 761 769 в нейната цялост, или при условията на евентуалност, да върне преписката на апелативния състав,

                  —

                  да осъди другата страна в производството пред EUIPO, ако встъпи в съдебното производство, да заплати съдебните разноски на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, ако другата страна в производството пред EUIPO не бъде осъдена да ги заплати.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-72/20: Жалба, подадена на 5 февруари 2020 г. — Satabank/ЕЦБ

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/3

      Жалба, подадена на 5 февруари 2020 г. — Satabank/ЕЦБ
      (Дело T-72/20)
      (2020/C 129/04)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Satabank plc (Сант Джулианс, Малта) (представител: O. Behrends, адвокат)

         Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ)

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  отмени решението на ЕЦБ от 26 ноември 2019 г., с което ЕЦБ отказва да му даде достъп до досието му,

                  —

                  да осъди ответника да плати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва осем основания.

                  1.

                  Първо основание, в което се посочва, че ЕЦБ не е взела предвид основното съществено право на жалбоподателя на достъп до неговото досие.

                  2.

                  Второ основание, в което се посочва, че решението на ЕЦБ се основава на прекален тясно тълкуване на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (1).

                  3.

                  Трето основание, в което се твърди, че решението на ЕЦБ нарушава правото на жалбоподателя да получи адекватно мотивирано решение.

                  4.

                  Четвърто основание, в което се твърди, че е налице нарушение на правото на жалбоподателя да бъде изслушан.

                  5.

                  Пето основаниe, в което се твърди наличието на нарушение на принципа на правна сигурност.

                  6.

                  Шесто основание, в което се твърди наличието на нарушение на принципа на пропорционалност.

                  7.

                  Седмо основание, в което се твърди, че ЕЦБ е нарушила принципа nemo auditur.

                  8.

                  Осмо основание, в което се твърди, че е налице нарушение на правото на ефективни правни средства за защита съгласно член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

         (1)  Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 година за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (ОВ L 141, 2014 г., стр. 1).


title: Дело T-77/20: Жалба, подадена на 10 февруари 2020 г. — Ascenza Agro и Afrasa/Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/4

      Жалба, подадена на 10 февруари 2020 г. — Ascenza Agro и Afrasa/Комисия
      (Дело T-77/20)
      (2020/C 129/05)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: Ascenza Agro, SA (Сетубал, Португалия) и Afrasa, SA (Патерна -Валенсия, Испания) (представители: K. Van Maldegem и P. Sellar, lawyers, и V. McElwee, Solicitor),

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да обяви жалбата за допустима и основателна;

                  —

                  да отмени обжалвания акт (1); и

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват девет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на съществени процесуални изисквания, той като ответникът не изпълнил всички задължителни изисквания по Регламент за изпълнение (ЕС) № 844/2012 на Комисията (2) (членове 12 и 13) и приел обжалвания акт въз основа на непълна оценка на риска. Това означава, че обжалваният акт не е подкрепен от цялостната изисквана от закона научна база.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на принципа на прозрачност що се отнася до първия жалбоподател, тъй като в нито един момент от хода на процедурата по подновяване той не получил информация, че има опасения, различни от коментираните по време на обществените консултации или посочените в искането на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) по член 13, параграф 3 за допълнителна информация.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на съществени процесуални изисквания, тъй като основанията на обжалвания акт са две изявления на ЕОБХ, което не отговаря на стандартния доклад от научния преглед на ЕОБХ и първият жалбоподател не успял да представи научни коментари в отговор на опасенията на ответника.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на принципа на предпазните мерки: обжалваният акт се основава на принципа на предпазните мерки, който е приложен незаконно по отношение на веществото хлорпирифос-метил, тъй като първият жалбоподател представил подходящ набор от данни, който след оценка показал отрицателни резултати, и така изпълнил всички изисквания на принципа на предпазните мерки. В допълнение, принципът на предпазните мерки можел да се приложи само когато е проведена и завършена оценка на риска. В настоящия случай обаче оценката на риска не е завършена и самият принцип на предпазните мерки е основанието на извода от оценката на риска.

                  5.

                  Пето основание: явна грешка в преценката, тъй като за да приеме обжалвания акт ответникът взел предвид ирелевантен фактор. Посоченият акт бил приет в съответствие с процедурата на регулаторния комитет, която изисква гласуване с квалифицирано мнозинство в рамките на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите. Поради предстоящото излизане на Обединеното кралство от ЕС („Брексит“), представителят на тази държава не участвал в заседанието на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите от 6 декември 2019 г., а упълномощнил Финландия да гласува вместо него. Представителят на Обединеното кралство не участвал, тъй като в края на август 2019 г. правителството на Обединеното кралство обявило нова политика относно участието на страната в заседанията на научните комитети на ЕС. Фактът, че Финландия — и ответникът — взела предвид мотивираната от Брексит политика означавал, че при приемането на обжалвания акт е отчетен ирелевантен фактор.

                  6.

                  Шесто основание: нарушение на принципа на добра администрация: ответникът и ЕОБХ смятат, че хлорпирифос-метилът може да буди опасения за здравето и поради това организирали експертна среща, след която държавата членка докладчик била помолена да потърси допълнителни справки в научната литература, за да потвърди тези опасения. Това довело до решение, взето въз основа на проучвания, които не отговарят на изискванията, и без на първия жалбоподател да е била дадена възможност да изрази становището си.

                  7.

                  Седмо основание: изводът за генотоксичност не е законово издържан: ответникът стигнал до заключението, че хлорпирифос-метилът може да е генотоксичен въз основа на неправомерно прилагане на подхода read-across и този за значимостта на доказателствения материал.

                  8.

                  Осмо основание: изводът за невротоксичност за развиващия се организъм не е законово издържан: ответникът изразил опасения за невротоксичност на хлорпирифос-метила за развиващия се организъм въз основа на подхода read-across за веществата хлорпирифос-етил и органофосфати до хлопирифос-метил, без да посочва как и защо този подход е адекватен от научна и правна гледна точка.

                  9.

                  Девето основание: нарушение на правилата за класифициране като токсичен за репродукцията в категория 1B: ответникът нарушил правилата, предвидени в Регламент (ЕО) 1272/2008 (3), когато посочил, че може да е подходящо класифицирането на хлорпирифос-метил като токсичен за репродукцията в категория 1В. Това мнение наистина се основава на незаконно и необосновано прилагане на подхода read-across.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/17 на Комисията от 10 януари 2020 година за неподновяване на одобрението на активното вещество хлорпирифос-метил в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 7, 2020 г., стр. 11).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 844/2012 на Комисията от 18 септември 2012 година за определяне на разпоредбите, необходими за изпълнението на процедурата по подновяване по отношение на активните вещества в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 252, 2012 г., стр. 26).

         (3)  Регламент(ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 (ОВ L 353, 2008 г., стр. 1).


title: Дело T-79/20: Жалба, подадена на 12 февруари 2020 г. — AI/ECDC

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/6

      Жалба, подадена на 12 февруари 2020 г. — AI/ECDC
      (Дело T-79/20)
      (2020/C 129/06)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: AI (представители: L. Levi и A. Champetier, lawyers)

         Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението от 5 април 2019 г., с което е отхвърлено искането му за съдействие от 10 април 2018 г.,

                  —

                  да отмени, ако е необходимо решението от 4 ноември 2019 г., с което е отхвърлена жалбата му от 5 юли 2019 г.,

                  —

                  да му присъди обезщетение, оценено ex aequo et bono в размер на 75 000 EUR,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: неизпълнение на задължението за излагане на мотиви и незачитане на правото на изслушване.

                  2.

                  Второ основание: явна грешка в преценката и нарушение на член 24 от Правилника за длъжностните лица.

                  3.

                  Трето основание: неизпълнение на задължението за полагане на дължимата грижа.


title: Дело T-95/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kazembe Musonda/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/7

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kazembe Musonda/Съвет
      (Дело T-95/20)
      (2020/C 129/07)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Jean-Claude Kazembe Musonda (Лубунбаши, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г., доколкото с него името на жалбоподателя се запазва под № 9 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  Да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) на Съвета от 9 декември 2019 г., доколкото с него името на жалбоподателя се запазва под № 9 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания.

                  1.

                  Първо основание, изведено от нарушение на правото на защита, включително нарушение на задължението за мотивиране, което дава възможност да се обосноват мерките и да се гарантира ефективна съдебна защита, както и нарушение на правото на изслушване.

                  2.

                  Второ основание, изведено от явна грешка в преценката, що се отнася до участието на жалбоподателя в действия, представляващи тежки нарушения на правата на човека в Демократична република Конго.

                  3.

                  Трето основание, изведено от нарушение на правото на личен живот, на презумпцията за невиновност и на принципа на пропорционалност.

                  4.

                  Четвърто основание, изведено от неприложимостта на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС на Съвета от 20 декември 2010 година относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго и за отмяна на Обща позиция 2008/369/ОВППС (ОВ L 336, 2010 г., стр. 30) и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент № 1183/2005 на Съвета от 18 юли 2005 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (ОВ L 193, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 4, стр. 3). В това отношение жалбоподателят поддържа, че както е определен в тези членове, правният критерий, на който се основава включването на името му в разглежданите списъци, нарушава принципа на предвидимост на актовете на Съюза и принципа на пропорционалност, доколкото дава на Съвета право на произволна и дискреционна преценка.


title: Дело T-97/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kande Mupompa/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/8

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kande Mupompa/Съвет
      (Дело T-97/20)
      (2020/C 129/08)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Alex Kande Mupompa (Киншаса, Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 8 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 8 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-99/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear)

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/8

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear)
      (Дело T-99/20)
      (2020/C 129/09)
      Език на производството: шведски

         Страни

         Жалбоподател: Golvabia Innovation (Андерсторп, Швеция) (представител: D. Thorbjörnsson, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MaxWear“ — заявка за регистрация № 17 953 494

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 19 декември 2019 г. по преписка R 888/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да разреши регистрирането на марката „MaxWear“ за заявените стоки, и

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-101/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Ilunga Luyoyo/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/9

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Ilunga Luyoyo/Съвет
      (Дело T-101/20)
      (2020/C 129/10)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 3 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 3 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T 95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-102/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kampete/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/10

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kampete/Съвет
      (Дело T-102/20)
      (2020/C 129/11)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Ilunga Kampete (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г., доколкото жалбоподателят е запазен в № 1 от приложение II към Решение 2010/788/ОВППС,

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 година, доколкото жалбоподателят е запазен в № 1 от приложение Iа към Регламент (ЕС) № 1183/2005,

                  —

                  да установи незаконосъобразността на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1183/2005,

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с изложените по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-103/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Mutondo/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/10

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Mutondo/Съвет
      (Дело T-103/20)
      (2020/C 129/12)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Kalev Mutondo (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 12 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 12 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-104/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Ramazani Shadary/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/11

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Ramazani Shadary/Съвет
      (Дело T-104/20)
      (2020/C 129/13)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Emmanuel Ramazani Shadary (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 11 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 11 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-105/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Ruhorimbere/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/11

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Ruhorimbere/Съвет
      (Дело T-105/20)
      (2020/C 129/14)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 10 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 10 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-107/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Boshab/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/13

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Boshab/Съвет
      (Дело T-107/20)
      (2020/C 129/16)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Évariste Boshab (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 7 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 7 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-106/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Amisi Kumba/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/12

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Amisi Kumba/Съвет
      (Дело T-106/20)
      (2020/C 129/15)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Gabriel Amisi Kumba (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 2 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 2 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-108/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kahimbi Kasagwe/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/13

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kahimbi Kasagwe/Съвет
      (Дело T-108/20)
      (2020/C 129/17)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Delphin Kahimbi Kasagwe (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 6 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 6 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-110/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kanyama/Съвет

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/14

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — Kanyama/Съвет
      (Дело T-110/20)
      (2020/C 129/19)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Célestin Kanyama (Киншаса, Демократична република Конго) (представители: T. Bontinck, P. De Wolf и A. Guillerme, адвокати)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение (ОВППС) 2019/2109 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 4 в приложение II към Решение 2010/788/ОВППС;

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2101 на Съвета от 9 декември 2019 г. в частта, в която запазва името на жалбоподателя под № 4 в приложение Iа към Регламент (ЕО) № 1183/2005;

                  —

                  да установи незаконосъобразността на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б) от Решение 2010/788/ОВППС и на член 2б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 1183/2005/ЕО;

                  —

                  да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които по същество са идентични или сходни с тези по дело T-95/20, Kazembe Musonda/Съвет.


title: Дело T-111/20: Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — PT Wilmar Bioenergi Indonesia и др./Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/15

      Жалба, подадена на 19 февруари 2020 г. — PT Wilmar Bioenergi Indonesia и др./Комисия
      (Дело T-111/20)
      (2020/C 129/20)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Медан, Индонезия), PT Wilmar Nabati Indonesia (Медан), PT Multi Nabati Sulawesi (Северно Сулавеси, Индонезия) (представители: P. Vander Schueren и E. Gergondet, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2092 на Комисията от 28 ноември 2019 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на биодизел с произход от Индонезия (1), доколкото се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  да осъди ответника за заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите във връзка с това производство.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Европейската комисия действала в нарушение на член 3, параграф 1, буква а), член 3, параграф 1, буква а), подточка i), член 3, параграф 2 и член 7, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (наричан по-нататък „основният регламент“) и допуснала явни грешки в преценката, като приела, че извършените от Oil Palm Plantation Fund плащания представляват подлежаща на изравняване субсидия и като не коригирала ползата, която се твърди, че жалбоподателите са получили в резултат на отстъпките, както и транспортните и кредитните разходи, направени за получаване на твърдените субсидии.

                  2.

                  Второ основание: ответникът действал в нарушение на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv), член 3, параграф 1, буква б), член 3, параграф 2, член 6, буква г) и член 28, параграф 5 от основния регламент и допуснал явни грешки в преценката, като констатирал наличието на държавна подкрепа за доставката на сурово палмово масло срещу по-ниско от адекватното възнаграждение.

                  3.

                  Трето основание: ответникът допуснал явна грешка в преценката и действал в нарушение на член 8, параграф 8 от основния регламент, като заключил, че има опасност от съществена вреда за промишлеността на Съюза.

                  4.

                  Четвърто основание: ответникът действал в нарушение на член 8, параграф 5 и член 8, параграф 6 от основния регламент и допуснал явни грешки в преценката, като заключил, че има опасност вносът от Индонезия да причини вреда на промишлеността на Съюза, и като пренебрегнал въздействието на вноса от Аржентина.

         (1)  ОВ L 317, 2019 г., стр. 42.


title: Дело T-113/20: Жалба, подадена на 20 февруари 2020 г. — BSEF/Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/16

      Жалба, подадена на 20 февруари 2020 г. — BSEF/Комисия
      (Дело T-113/20)
      (2020/C 129/21)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Bromine Science Environnemental Forum (BSEF) (Брюксел, Белгия) (представители: R. Cana, E. Mullier и H. Widemann, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент (ЕС) 2019/2021 на Комисията от 1 октомври 2019 година за определяне на изисквания за екопроектиране за електронни екрани съгласно Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, за изменение на Регламент (ЕО) № 1275/2008 на Комисията и за отмяна на Регламент (ЕО) № 642/2009 на Комисията в частта му, с която забранява халогенираните забавители на горенето,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски по производството.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: при приемането на обжалвания регламент Комисията е нарушила член 1, параграф 4 и член 15, параграф 2, буква в), подточка i) от Директивата за екодизайна (1), действала е ultra vires и е надвишила пределите на своите правомощия, като също така е възпрепятствала полезния ефект на други мерки от правото на Съюза.

                  2.

                  Второ основание: Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя, като е забранила с обжалвания регламент използването на халогенираните забавители на горенето в електронните екрани.

                  3.

                  Трето основание: Комисията е допуснала явна грешка в преценката и не е взела предвид цялата информация, в нарушение на член 15, параграф 1 от Директивата за екодизайна и не е изпълнила задължението си да извърши подходяща оценка на въздействието, когато е забранила халогенираните забавители на горенето по обжалвания регламент.

                  4.

                  Четвърто основание: обжалваният регламент нарушава принципа на правна сигурност с това, че жалбоподателят е поставен в положение на неприемлива правна несигурност.

                  5.

                  Пето основание: обжалваният регламент нарушава принципа на пропорционалност, тъй като забраната на халогенираните забавители на горенето надхвърля пределите на целесъобразното, не е необходима за постигането на преследваните цели и не е най-малко ограничителната мярка, която Комисията е могла да предприеме.

                  6.

                  Шесто основание: обжалвания регламент нарушава принципа на равно третиране, тъй като забраната на халогенираните забавители на горенето е дискриминационна спрямо други категории продукти и спрямо други вещества.

                  7.

                  Седмо основание: при приемането на обжалвания регламент Комисията е нарушила член 15, параграф 1 от Директивата за екодизайна, и член 5a, параграфи 1—4, член 7 и член 8 от Решение 1999/468/ЕО (2), и е действала ultra vires.

         (1)  Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (ОВ L 285, 2009 г., стр. 10).

         (2)  Решение на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, 1999 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159).


title: Дело T-116/20: Жалба, подадена на 20 февруари 2020 г. — Società agricola Vivai Maiorana и др./Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/19

      Жалба, подадена на 20 февруари 2020 г. — Società agricola Vivai Maiorana и др./Комисия
      (Дело T-116/20)
      (2020/C 129/24)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподатели: Società agricola Vivai Maiorana Ss (Куринга, Италия), Confederazione Italiana Agricoltori — CIA (Рим, Италия), MIVA — Moltiplicatori Italiani Viticoli Associati (Фаенца, Италия) (представители: E. Scoccini и G. Scoccini, avvocati)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 на Комисията от 28 ноември 2019 г. в следната част: Приложение IV — Части: A (семена от фуражни култури), Б (семена от зърнени култури), В (лозов материал), Е (семена от зеленчукови култури), И (зеленчуков размножителен материал), Й (овощни растения);

                  —

                  да обяви невалидността на член 36, на приложение I, раздел 4, точка 3 и на член 37, параграф 2 от Регламент ЕС 2016/2031.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба е насочена срещу Регламент за изпълнение (ЕС) на Комисията от 28 ноември 2019 година за установяване на еднакви условия за изпълнението на Регламент (ЕС) 2016/2031 на Европейския парламент и на Съвета за защитните мерки срещу вредителите по растенията, за отмяна на Регламент (ЕО) № 690/2008 на Комисията и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/2019 на Комисията (ОВ L 319, 2019 г., стр. 1), що се отнася до Приложение IV — Части: A (семена от фуражни култури), Б (семена от зърнени култури), В (лозов материал), Е (семена от зеленчукови култури), И (зеленчуков размножителен материал), Й (овощни растения).
      Жалбоподателите изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 36, букви д) и е) от Регламент (ЕС) 2016/2031, нарушение на принципа на пропорционалност и липса на мотиви

                              —

                              В това отношение се посочва, че прагът от 0 % за наличие на регулирани некарантинни вредители от значение за Съюза (РНКВ) по местни растения за засаждане, установен от Комисията в Приложение IV към Регламент ЕС 2019/2072, е бил определен без да се извърши изискваната от член 36, букви д) и е) от Регламент (ЕС) 2016/2031 проверка дали наличието на РНКВ има неприемливо икономическо въздействие и дали има практически осъществими и ефективни мерки за предотвратяване на наличието.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие на ФАО (МДРГРПЗ)

                              —

                              В това отношение се посочва, че въвеждането на нулев праг за РНКВ по местните растителни ресурси представлява нарушение на член 9 от Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие на ФАО (МДРГРПЗ), подписан от Европейския съюз и от отделните държави — членки на Съюза.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на Регламент (ЕС) 2018/848 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (ОВ L 150, 2018 г., стр. 1)

                              —

                              В това отношение се посочва, че процеса по подбор и уеднаквяване на растителните сортове в резултат на прилагането на праговете за РНКВ нарушава изрично разпоредбите на Регламент (ЕС) 2018/848.

                  4.

                  Четвърто основание: несъвместимост със селскостопанската политика на Европейския съюз

                              —

                              В това отношение се посочва, че въвеждането на прагове на РНКВ е в противоречие със селскостопанската политика на Европейския съюз, и по-специално с:

                                          —

                                          Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109);

                                          —

                                          Регламент (ЕС) № 1151/12 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, 2012 г., стр. 1);

                                          —

                                          Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 487);

                                          —

                                          член 8 от Делегиран регламент (ЕС) № 807/2014 на Комисията от 1 март 2014 година за допълнение на някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за въвеждане на преходни разпоредби (ОВ L 227, 2014 г., стр. 1).


title: Дело T-117/20: Жалба, подадена на 21 февруари 2020 г. — El Corte Inglés/EUIPO — MKR Design (Panthé)

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/20

      Жалба, подадена на 21 февруари 2020 г. — El Corte Inglés/EUIPO — MKR Design (Panthé)
      (Дело T-117/20)
      (2020/C 129/25)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. Rivas Zurdo, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: MKR Design Srl (Милано, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „Panthé“ — заявка за регистрация № 16 366 461

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 5 декември 2019 г. по преписка R 378/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди насрещната страна/насрещните страни да заплати/заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-118/20: Жалба, подадена на 21 февруари 2020 г. — Voco/EUIPO (Форма на опаковка)

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/21

      Жалба, подадена на 21 февруари 2020 г. — Voco/EUIPO (Форма на опаковка)
      (Дело T-118/20)
      (2020/C 129/26)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Voco GmbH (Куксхавен, Германия) (представители: C. Spintig и S. Pietzcker, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: заявка за триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на опаковка) — заявка за регистрация № 17 959 421

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 4 декември 2019 г. по преписка R 978/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително тези на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-121/20: Жалба, подадена на 21 февруари 2020 г. — IP/Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/21

      Жалба, подадена на 21 февруари 2020 г. — IP/Комисия
      (Дело T-121/20)
      (2020/C 129/27)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: IP (представители: L. Levi и S. Rodrigues, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба да допустима и основателна,

            поради което:

                  —

                  да отмени обжалваните решения,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си срещу решението на Комисията от 21 август 2019 г., с което му се налага дисциплинарната санкция прекратяване без предизвестие на договора му за наемане на работа, жалбоподателят посочва три основания.

                  1.

                  Първо основание, изведено от нарушение на принципа на добра администрация и на задължението за мотивиране. В това отношение жалбоподателят се позовава по-специално на обстоятелството, че Комисията не се е отнесла справедливо с него, като не е изпълнила задължението си полагане на дължимата грижа. Според жалбоподателя Комисията е трябвало да го информира за резултатите от наказателното производство, което е било прекратено, и да ги изпрати на дисциплинарния съвет, за да ги вземе предвид в своето решение.

                  2.

                  Второ основание, изведено от незаконосъобразност в подготвителните документи за приемане на обжалваното решение и от явни грешки в преценката, допуснати от Комисията. Жалбоподателят счита в частност, че незаконосъобразността на двата подготвителни документа за приемане на обжалваното решение води до незаконосъобразност на последното.

                  3.

                  Трето основание, изведено от нарушение на член 10 от приложение Х към Правилника на длъжностните лица на Европейския съюз, поради това че, от една страна, не са били разгледани всички характерни за досието на жалбоподателя обстоятелства, и от друга страна, възприетите критерии за определяне на санкцията са били предмет на погрешна преценка или на непропорционално претегляне.


title: Дело T-122/20: Жалба, подадена на 20 февруари 2020 г. — Sciessent/Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/22

      Жалба, подадена на 20 февруари 2020 г. — Sciessent/Комисия
      (Дело T-122/20)
      (2020/C 129/28)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sciessent LLC (Бевърли, Масачузетс, Съединени американски щати) (представители: K. Van Maldegem и P. Sellar, адвокати, и V. McElwee, Solicitor)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение за изпълнение (EC) 2019/1960 на Комисията от 26 ноември 2019 година за неодобряване на зеолит със сребро като съществуващо активно вещество за употреба в биоциди от продуктови типове 2 и 7 (1);

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Първо основание, изведено от нарушение на правна норма, свързана с прилагането на Договорите и на членове 4 и 19 от Регламент (ЕС) № 528/2012 (2).

                              —

                              Ответникът, основавайки се на становищата на Комитета по биоцидите (КБ) относно одобряването на зеолит със сребро като активно вещество за продуктови типове 2 и 7, достига до извода, че веществото не може да бъде одобрено, тъй като не била доказана неговата достатъчна ефикасност. При все това според жалбоподателя оценката на ефикасността е била направена неправилно чрез позоваване на изделието, в който е използван зеолит със сребро. Ефикасността на веществото зеолит със сребро е доказана от жалбоподателя в съответствие с приложимото право. При оценката и заключението си относно ефикасността на веществото ответникът е тълкувал погрешно и приложил неправилно релевантното право.

                  2.

                  Второ основание, с което се изтъква липса на компетентност — нарушение на член 290 ДФЕС и на членове 4 и 19 от Регламент (ЕС) № 528/2012.

                              —

                              Причината за неодобряването на зеолит със сребро в обжалвания акт е твърдяната недостатъчна ефикасност на третираното изделие, в което е използван. При все това жалбоподателят поддържа, че единствените критерии, които ответникът може законно да вземе предвид, се свеждат до изброените в членове 4 и 19 от Регламент (ЕС) № 528/2012. Тези критерии не включват ефикасността на третираното изделие, чиято оценка впрочем се извършва на втори, последващ стадий от процедурата по разрешаването на биоциди, на равнището на държавата членка. С оглед на факта, че именно тази оценка е била извършена от ответника, за да обоснове неодобряването на зеолит със сребро, означава, че той е надхвърлил правомощията си по Регламент (ЕС) № 528/2012, поради което ответникът е нарушил член 290 от Договорите и членове 4 и 19 от този регламент.

                  3.

                  Трето основание, изведено от нарушение на правна норма, свързана с прилагането на Договорите и на принципа на недопускане на дискриминация.]

                              —

                              Веществото на жалбоподателя е било третирано различно от другите вещества, използвани за същите продуктови типове 2 и 7, без ответникът да е посочил обективна причина защо зеолитът със сребро трябва да се третира различно от другите вещества, за които се прилагат същите правила за оценка по Регламент (ЕС) № 528/2012 (и Директива 98/8/ЕО (3)) за същите продуктови типове.

                  4.

                  Четвърто основание, изведено от нарушение на правна норма, свързана с прилагането на Договорите и на принципа на правна сигурност.

                              —

                              Ответникът е изпратил отворено писмо до председателя на КБ, предназначено да определи как правото относно оценката на ефикасността и третираните изделия по Регламент (ЕС) № 528/2012 следва да се тълкува и прилага. Макар това право да е ясно, в това писмо отново се потвърждава, че доказването на предимствата на третираните изделия не попада в приложното поле на Регламент (ЕС) № 528/2012. Жалбоподателят се е основал на съдържанието на това писмо, което потвърждава яснотата на правните норми, и е имал оправдани правни очаквания във връзка с одобряването на веществото. В резултат на това обжалваният акт явно е нарушил принципите на оправдани правни очаквания и на правна сигурност.

         (1)  ОВ L 306, 2019 г., стр. 42.

         (2)  Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, 2012 г., стр. 1).

         (3)  Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно пускането на пазара на биоциди (ОВ 1998 L 123, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 241 стр. 67).


title: Дело T-126/20: Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Autoridad Portuaria de Bilbao/Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/23

      Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Autoridad Portuaria de Bilbao/Комисия
      (Дело T-126/20)
      (2020/C 129/29)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Autoridad Portuaria de Bilbao (Испания) (представители: D. Sarmiento Ramírez-Escudero и X. Codina García-Andrade, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  като главно искане, да обяви обжалваното решение за нищожно,

                  —

                  във всеки случай, да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба е подадена срещу Решение C (2018) 8676 окончателен на Европейската комисия от 8 януари 2019 г. относно данъчното облагане на пристанищата в Испания, като и срещу Решение C (2019) 1765 окончателен на Европейската комисия от 7 март 2019 г. и Решение C (2019) 8068 окончателен на Европейската комисия от 15 ноември 2019 г. (наричани по-нататък „обжалваните решения“).
      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата си.

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото освобождаването от данък не представлява предимство
                  В подкрепа на първото основание се изтъква, че мерките за освобождаване от данък, предмет на обжалваните решения, не представляват икономическо предимство, като отмяната на това освобождаване води до икономическа тежест за Autoridad Portuaria, тъй като за този орган продължава да е налице задължението да финансира със средствата си инвестиии в общ интерес.

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 296 ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото при проверката за наличие на предимство Комисията не е направила пълен анализ на наличните данни
                  В подкрепа на второто основание се изтъква, че при проверката дали мерките за освобождаване от данък, предмет на обжалваните решения, представляват предимство, Комисията не е направила пълен анализ на данните, представени в хода на производството от Autoridad Portuaria.

                  3.

                  Трето основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото освобождаването от данък не нарушава, нито застрашава конкуренцията или пък засяга търговията между държавите членки
                  В подкрепа на третото основание се изтъква, че мерките по освобождаване от данък, предмет на обжалваните решения, не подобряват конкурентното положение на пристанищните органи и поради това не е възможно конкуренцията да засегне търговията между държавите членки. Следователно не е налице държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС.

                  4.

                  Четвърто основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, доколкото освобождаването от данък не е избирателно
                  В подкрепа на четвъртото основание се изтъква, че мерките за освобождаване от данък, предмет на обжалваните решения, не са избирателни, тъй като не представляват изключение от референтната система, и поради това не е налице държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС.

                  5.

                  Пето основание, изложено при условията на евентуалност: дори и да представляват държавна помощ, разглежданите мерки за освобождаване от данък са съвместими с вътрешния пазар
                  В подкрепа на петото основание се изтъква при условията на евентуалност, че дори и да се приеме, че мерките за освобождаване от данък, предмет на обжалваните решения, представляват държавни помощи, тези помощи са съвместими с вътрешния пазар.


title: Дело T-128/20: Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Collibra/EUIPO — Dietrich (COLLIBRA)

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/24

      Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Collibra/EUIPO — Dietrich (COLLIBRA)
      (Дело T-128/20)
      (2020/C 129/30)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Collibra (Брюксел, Белгия) (представители: A. Renck, A. Bothe, lawyers и I. Junkar, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Hans Dietrich (Щарнберг, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „COLLIBRA“ — заявка за регистрация № 16 787 772

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2019 г. по преписка R 737/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав, ако встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-129/20: Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Collibra/EUIPO — Dietrich (collibra)

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/25

      Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Collibra/EUIPO — Dietrich (collibra)
      (Дело T-129/20)
      (2020/C 129/31)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Collibra (Брюксел, Белгия) (представители: A. Renck, A. Bothe, lawyers и I. Junkar, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Hans Dietrich (Щарнберг, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „COLLIBRA“ — заявка за регистрация № 16 787 889

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 13 декември 2019 г. по преписка R 738/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав, ако встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-138/20: Жалба, подадена на 2 март 2020 г. — PT Ciliandra Perkasa/Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/26

      Жалба, подадена на 2 март 2020 г. — PT Ciliandra Perkasa/Комисия
      (Дело T-138/20)
      (2020/C 129/32)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: PT Ciliandra Perkasa (Западна Джакарта, Индонезия) (представители: F. Graafsma, J. Cornelis и E. Rogiest, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2092 на Комисията от 28 ноември 2019 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на биодизел с произход от Индонезия,

                  —

                  да осъди Комисията за заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията нарушила член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (наричан по-нататък „основният регламент“) при определянето на подбиването на цените, като не преценила всички релевантни доказателства и не установила наличието на подбиване на цените за продукта като цяло.

                  2.

                  Второ основание: Комисията нарушила и член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като основала анализа си на причинно-следствената връзка на погрешната констатация, че е налице подбиване на цените.

                  3.

                  Трето основание: Комисията допуснала явна грешка в преценката и нарушила член 3 от основния регламент, като заключила, от една страна, че плащанията, извършени от Фонда за плантациите за палмово масло (наричан по-нататък „OPPF“), следва да бъдат квалифицирани като безвъзмездни средства вместо като плащания за закупуване на биодизел, и от друга страна, че плащанията на OPPF осигуряват полза на производителите на биодизел, доколкото се основала на очевидно неправилен съпоставителен сценарий и не установила, че ползата, ако изобщо има такава, e била прехвърлена на операторите, занимаващи се със смесването на биодизел.

                  4.

                  Четвърто основание: Комисията допуснала явна грешка в преценката и нарушила член 7 от основния регламент при изчисляването на размера на ползата, получена по схемата на OPPF.

                  5.

                  Пето основание: Комисията нарушила член 8, параграфи 1 и 8 от основния регламент, като не основала констатацията си за наличие на опасност от вреда на преки доказателства и на обективна преценка на всички релевантни фактори.

                  6.

                  Шесто основание: Комисията нарушила правото на жалбоподателя на защита, като включила едва в оспорвания регламент някои основни съображения, свързани с анализа на подбиването на цените, лишавайки по този начин жалбоподателя от възможност за коментар по този въпрос.


title: Дело T-143/20: Жалба, подадена на 2 март 2020 г. — PT Pelita Agung Agrindustri и PT Permata Hijau Palm Oleo/Комисия

text:
               20.4.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/27

      Жалба, подадена на 2 март 2020 г. — PT Pelita Agung Agrindustri и PT Permata Hijau Palm Oleo/Комисия
      (Дело T-143/20)
      (2020/C 129/33)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: PT Pelita Agung Agrindustri (Медан, Индонезия), PT Permata Hijau Palm Oleo (Медан) (представители: F. Graafsma, J. Cornelis и E. Rogiest, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2092 на Комисията от 28 ноември 2019 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на биодизел с произход от Индонезия, доколкото се отнася до жалбоподателите,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателите изтъкват седем основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: Комисията нарушила член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (наричан по-нататък „основният регламент“) при определянето на подбиването на цените, като 1) не преценила всички релевантни доказателства, и 2) не установила наличието на подбиване на цените за продукта като цяло.

                  2.

                  Второ основание: Комисията нарушила и член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като основала анализа си на причинно-следствената връзка на погрешната констатация, че е налице подбиване на цените.

                  3.

                  Трето основание: Комисията допуснала явна грешка в преценката и нарушила член 3 от основния регламент, като приела, че правителството на Индонезия e упълномощило доставчиците на СПМ или им е възложило да доставят стоките си срещу по-ниско от адекватното възнаграждение и че им е осигурило подпомагане на доходите или ценова подкрепа и съответно полза.

                  4.

                  Четвърто основание: Комисията допуснала явна грешка в преценката и нарушила член 3 от основния регламент, като заключила, от една страна, че плащанията, извършени от Фонда за плантациите за палмово масло (наричан по-нататък „OPPF“), могат да бъдат квалифицирани като безвъзмездни средства вместо като плащания за закупуване на биодизел, и от друга страна, че плащанията на OPPF осигуряват полза на производителите на биодизел, доколкото се основала на очевидно неправилен съпоставителен сценарий и не установила, че ползата, ако изобщо има такава, e била прехвърлена на операторите, занимаващи се със смесването на биодизел.

                  5.

                  Пето основание: Комисията допуснала явна грешка в преценката и нарушила член 7 от основния регламент при изчисляването на размера на ползата, получена по схемата на OPPF.

                  6.

                  Шесто основание: Комисията нарушила член 8, параграфи 1 и 8 от основния регламент, като не основала констатацията си за наличие на опасност от вреда на преки доказателства и на обективна преценка на всички релевантни фактори.

                  7.

                  Седмо основание: Комисията нарушила правото на жалбоподателите на защита, като включила едва в оспорвания регламент някои основни съображения, свързани с анализа на подбиването на цените, лишавайки по този начин жалбоподателите от възможност за коментар по този въпрос.


title: Дело C-650/17: Решение на Съда (четвърти състав) от 30 април 2020 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht — Германия) — Royalty Pharma Collection Trust/Deutsches Patent- und Markenamt (Преюдициално запитване — Интелектуална и индустриална собственост — Регламент (ЕО) № 469/2009 — Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти — Условия за получаване — Член 3, буква a) — Понятието „продукт, защитен с основен патент, който е в сила“ — Критерии за преценка)

text:
               20.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 240/2

      Решение на Съда (четвърти състав) от 30 април 2020 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht — Германия) — Royalty Pharma Collection Trust/Deutsches Patent- und Markenamt
      (Дело C-650/17) (1)

      (Преюдициално запитване - Интелектуална и индустриална собственост - Регламент (ЕО) № 469/2009 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Условия за получаване - Член 3, буква a) - Понятието „продукт, защитен с основен патент, който е в сила“ - Критерии за преценка)
      (2020/C 240/02)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundespatentgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Royalty Pharma Collection Trust

         Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt

         Диспозитив

                  1)

                  Член 3, буква а) от Регламент (EО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че определен продукт е защитен с основен патент, който е в сила, по смисъла на тази разпоредба, когато отговаря на обща функционална дефиниция, използвана в някоя от претенциите по основния патент, и по необходимост попада в изобретението, обхванато от патента, без обаче да е индивидуализиран като конкретно средство за осъществяване, което се извежда от метода, закрилян с посочения патент, при положение че с оглед на всички разкрити от същия патент данни подлежи на конкретна идентификация от специалист в областта въз основа на общите му познания в разглежданата област към датата на подаване на заявката за основния патент или към приоритетната дата на същия и въз основа на състоянието на техниката към същата дата.

                  2)

                  Член 3, буква а) от Регламент № 469/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че определен продукт не е защитен от основен патент, който е в сила, по смисъла на тази разпоредба, когато макар да попада във функционалната дефиниция, съдържаща се в претенциите по този патент, е бил разработен след датата на подаване на заявката за основния патент и се отличава със собствена изобретателска стъпка.

         (1)  ОВ C 52, 12.2.2018 г.


title: Дело C-446/18: Решение на Съда (втори състав) от 14 май 2020 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — AGROBET CZ, s.r.o./Finanční úřad pro Středočeský kraj (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Приспадане на ДДС, платен за получена доставка — Надвзет ДДС — Задържане на надвзетия данък поради започването на процедура за данъчна проверка — Искане за възстановяване на частта от надвзетия данък, отнасяща се до сделките, които не са предмет на тази процедура — Отказ на данъчната администрация)

text:
               20.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 240/3

      Решение на Съда (втори състав) от 14 май 2020 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — AGROBET CZ, s.r.o./Finanční úřad pro Středočeský kraj
      (Дело C-446/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Приспадане на ДДС, платен за получена доставка - Надвзет ДДС - Задържане на надвзетия данък поради започването на процедура за данъчна проверка - Искане за възстановяване на частта от надвзетия данък, отнасяща се до сделките, които не са предмет на тази процедура - Отказ на данъчната администрация)
      (2020/C 240/03)
      Език на производството: чешки

         Запитваща юрисдикция

      Nejvyšší správní soud

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: AGROBET CZ, s.r.o.

         Ответник: Finanční úřad pro Středočeský kraj

         Диспозитив

      Членове 179, 183 и 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка с принципа на данъчна неутралност, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която не предвижда възможност за данъчната администрация да разреши, преди приключването на процедура за данъчна проверка във връзка с декларация по ДДС, в която е деклариран надвзет ДДС за определен данъчен период, възстановяването на частта от посочения надвзет данък, отнасяща се до сделките, които не са предмет на посочената процедура към момента на образуването ѝ, при условие че не е възможно да се установи ясно, точно и недвусмислено, че надвзет ДДС, чийто размер може евентуално да бъде по-нисък от този, който се отнася до сделките, които не са предмет на тази процедура, ще остане, независимо от изхода от посочената процедура, което запитващата юрисдикция следва да провери.

         (1)  ОВ C 328, 17.9.2018 г.


title: Дело C-547/18: Решение на Съда (пети състав) от 7 май 2020 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Полша) — Dong Yang Electronics Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 44 — Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 — Член 11, параграф 1 — Доставки на услуги — Място на данъчна привръзка — Понятието „постоянен обект“ — Задължено по ДДС лице — Установено в държава членка дъщерно дружество на дружество от трета държава)

text:
               20.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 240/3

      Решение на Съда (пети състав) от 7 май 2020 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Полша) — Dong Yang Electronics Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (Дело C-547/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 44 - Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 - Член 11, параграф 1 - Доставки на услуги - Място на данъчна привръзка - Понятието „постоянен обект“ - Задължено по ДДС лице - Установено в държава членка дъщерно дружество на дружество от трета държава)
      (2020/C 240/04)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Dong Yang Electronics Sp. z o.o.

         Ответник: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Диспозитив

      Член 44 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., член 11, параграф 1 и член 22, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 на Съвета от 15 март 2011 година за установяване на мерки за прилагане на Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че доставчик на услуги не може да направи извод за наличието на територията на държава членка на постоянен обект на дружество, установено в трета държава, само от факта, че това дружество притежава там дъщерно дружество, и с оглед на тази преценка доставчикът не е длъжен да се осведомява за договорните отношения между двата субекта.

         (1)  ОВ C 44, 4.2.2019 г.


title: Дело C-560/18 P: Решение на Съда (пети състав) от 30 април 2020 г. — Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Европейска комисия, Кралство Швеция, Република Полша (Обжалване — Достъп до документи на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Член 4, параграф 2, трето тире — Изключения от правото на достъп — Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по разследване — Документи, свързани с висящо производство за установяване на неизпълнение на задължения — Подробни становища, приети в рамките на процедура по уведомяване съгласно Директива 98/34/ЕО — Заявление за достъп — Отхвърляне — Оповестяване на документи, поискани в хода на производството пред Общия съд на Европейския съюз — Оповестяване — Недопустимост — Правен интерес — Запазване)

text:
               20.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 240/4

      Решение на Съда (пети състав) от 30 април 2020 г. — Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Европейска комисия, Кралство Швеция, Република Полша
      (Дело C-560/18 P) (1)

      (Обжалване - Достъп до документи на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Член 4, параграф 2, трето тире - Изключения от правото на достъп - Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по разследване - Документи, свързани с висящо производство за установяване на неизпълнение на задължения - Подробни становища, приети в рамките на процедура по уведомяване съгласно Директива 98/34/ЕО - Заявление за достъп - Отхвърляне - Оповестяване на документи, поискани в хода на производството пред Общия съд на Европейския съюз - Оповестяване - Недопустимост - Правен интерес - Запазване)
      (2020/C 240/05)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (представител: P. Hoffman, adwokat)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis и A. Spina), Кралство Швеция (представители: C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg и H. Eklinder), Република Полша (представители: D. Lutostańska и M. Kamejsza-Kozłowska)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Кралство Швеция и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 112, 25.3.2019 г.


title: Дело C-565/18: Решение на Съда (втори състав) от 30 април 2020 г. (преюдициално запитване от — Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia — Италия) — Société Générale S.A./Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso (Преюдициално запитване — Член 63 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Данък върху финансови сделки — Сделки с производни финансови инструменти с базисен инструмент издаден от дружество, установено в облагащата държава членка — Данък, дължим независимо от мястото на сключване на сделката — Административни задължения и задължения за деклариране)

text:
               20.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 240/5

      Решение на Съда (втори състав) от 30 април 2020 г. (преюдициално запитване от — Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia — Италия) — Société Générale S.A./Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso
      (Дело C-565/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 63 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Данък върху финансови сделки - Сделки с производни финансови инструменти с базисен инструмент издаден от дружество, установено в облагащата държава членка - Данък, дължим независимо от мястото на сключване на сделката - Административни задължения и задължения за деклариране)
      (2020/C 240/06)
      Език на производството: италиански

         Запитваща юрисдикция

      Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Société Générale S.A.

         Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

         Диспозитив

      Член 63 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, която налага данък върху финансовите сделки с деривативни финансови инструменти, в тежест на страните по сделката, независимо от мястото на сключване на сделката или от държавата на установяване на тези страни и на евентуалния посредник, участващ в изпълнението ѝ, при положение че в основата на тези инструменти е документ, издаден от дружество, установено в тази държава членка. Административните задължения и задълженията за деклариране, които съпътстват този данък, не трябва обаче да надхвърлят необходимото за събирането на посочения данък.

         (1)  ОВ C 436, 3.12.2018 г.


title: Дело C-584/18: Решение на Съда (трети състав) от 30 април 2020 г. (преюдициално запитване от Eparchiako Dikastirio Larnakas — Кипър) — D. Z./Blue Air — Airline Management Solutions SRL и др. (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Контрол по границите, убежище и имиграция — Решение № 565/2014/ЕС — Опростен режим за контрола на лица на външните граници — Гражданин на трета страна, който притежава разрешение за временно пребиваване, издадено от държава членка — Член 3 — Признаване от страна на България, Хърватия, Кипър и Румъния на определени документи за равностойни на националните им визи — Възможност за позоваване на решение срещу държава — Директен ефект — Признаване на частноправно образувание за еманация на държавата — Условия — Регламент (ЕО) № 562/2006 — Кодекс на шенгенските граници — Член 13 — Отказ за влизане на територията на държава членка — Задължение за мотивиране — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Обезщетяване и помощ на пътниците на въздухоплавателни средства при отказан достъп на борда — Член 2, буква й) — Отказан достъп на борда, основаващ се на твърдение за неподходящи документи за пътуване — Член 15 — Задължения в тежест на въздушните превозвачи спрямо пътниците — Недопустимост на дерогации, предвидени в договора за превоз или в други документи)

text:
               20.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 240/5

      Решение на Съда (трети състав) от 30 април 2020 г. (преюдициално запитване от Eparchiako Dikastirio Larnakas — Кипър) — D. Z./Blue Air — Airline Management Solutions SRL и др.
      (Дело C-584/18) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Контрол по границите, убежище и имиграция - Решение № 565/2014/ЕС - Опростен режим за контрола на лица на външните граници - Гражданин на трета страна, който притежава разрешение за временно пребиваване, издадено от държава членка - Член 3 - Признаване от страна на България, Хърватия, Кипър и Румъния на определени документи за равностойни на националните им визи - Възможност за позоваване на решение срещу държава - Директен ефект - Признаване на частноправно образувание за еманация на държавата - Условия - Регламент (ЕО) № 562/2006 - Кодекс на шенгенските граници - Член 13 - Отказ за влизане на територията на държава членка - Задължение за мотивиране - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Обезщетяване и помощ на пътниците на въздухоплавателни средства при отказан достъп на борда - Член 2, буква й) - Отказан достъп на борда, основаващ се на твърдение за неподходящи документи за пътуване - Член 15 - Задължения в тежест на въздушните превозвачи спрямо пътниците - Недопустимост на дерогации, предвидени в договора за превоз или в други документи)
      (2020/C 240/07)
      Език на производството: гръцки

         Запитваща юрисдикция

      Eparchiako Dikastirio Larnakas

         Страни в главното производство

         Ищец: D. Z.

         Ответник: Blue Air — Airline Management Solutions SRL и др.

         Диспозитив

                  1)

                  Член 3, параграф 1 от Решение № 565/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за въвеждане на опростен режим за контрола на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Хърватия, Кипър и Румъния на определени документи за равностойни на националните им визи за транзитно преминаване или планиран престой на тяхна територия, ненадвишаващ 90 дни в рамките на период от 180 дни, и за отмяна на Решения № 895/2006/EО и № 582/2008/EО, трябва да се тълкува в смисъл, че има директен ефект и поражда в полза на гражданите на трети страни права, на които те могат да се позовават срещу държавата членка на пристигане, и по-специално на правото да не се изисква виза за влизането им на територията на тази държава членка, в случай че тези граждани притежават входна виза или разрешение за пребиваване, включени в списъка на документите, по отношение на които посочената държава членка е поела задължение за признаването им в съответствие с посоченото решение.

                  2)

                  Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че ако въздушен превозвач на летището на държавата членка на заминаване, пряко или чрез своите упълномощени представители и агенти, откаже достъп на борда на пътник, позовавайки се на отказа на органите на държавата членка на пристигане да разрешат влизане на територията на тази държава, не може да се счита, че въздушният превозвач действа като еманация на посочената държава, така че претърпелият вреди пътник няма основание да му противопостави Решение № 565/2014 пред юрисдикция на държавата членка на заминаване, за да получи обезщетение за нарушаването на правото му да влезе на територията на държавата членка на пристигане, без да притежава виза, издадена от последната държава.

                  3)

                  Правото на Съюза, и по-специално член 13 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), изменен с Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска въздушен превозвач да откаже достъп на борда на гражданин на трета страна, като се позовава на отказ на органите на държавата членка на пристигане да позволят на последния да влезе на нейна територия, без този отказ за влизане да е бил предмет на мотивирано писмено решение, съобщено предварително на посочения гражданин.

                  4)

                  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, и по-специално член 2, буква й) от него, трябва да се тълкува в смисъл, че когато въздушен превозвач откаже да допусне пътник на борда, с мотива че той е представил неподходящи документи за пътуване, сам по себе си такъв отказ не лишава пътника от предвидената в посочения регламент защита. Всъщност при оспорване от страна на този пътник компетентната юрисдикция следва да прецени, като вземе предвид обстоятелствата в случая, дали посоченият отказ е разумно обоснован с оглед на тази разпоредба.

                  5)

                  Регламент № 261/2004, и по-специално член 15 от него, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска клауза, приложима спрямо пътниците и съдържаща се в предварително публикуваните общи условия за упражняване или предоставяне на услуги от въздушен превозвач, която ограничава или изключва отговорността на последния, когато е отказан достъп на борда на пътник с твърдението, че документите му за пътуване са неподходящи, като по този начин пътникът е лишен от евентуалното му право на обезщетение.

         (1)  ОВ C 445, 10.12.2018 г.