|

Решение на Съда от 17 декември 2010 година по дело E-5/10 — Д-р Joachim Kottke срещу Präsidial Anstalt and Sweetyle Stiftung (Гаранция за разноските пред националните съдилища — дискриминация — член 4 от ЕИП — обосновка)

Официален вестник n° C 148 , 19/05/2011 стр. 0006 - 0006

		Решение на Съдаот 17 декември 2010 годинапо дело E-5/10Д-р Joachim Kottke срещу Präsidial Anstalt and Sweetyle Stiftung(Гаранция за разноските пред националните съдилища — дискриминация — член 4 от ЕИП — обосновка)2011/C 148/06По дело E-5/10 между д-р Joachim Kottke и Präsidial Anstalt and Sweetyle Stiftung — МОЛБА до Съда, съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, от Fürstliches Obergericht (Княжеския апелативен съд), Лихтенщайн, относно тълкуването на член 4 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson (съдия-докладчик) и Henrik Bull, съдии, излезе с решение на 17 декември 2010 г., чийто диспозитив постановява:1. Разпоредба от националното законодателство, в съответствие с която ищците по граждански процес, които не пребивават в държавата, трябва да предоставят гаранции за разноските по съдебното производство, като в същото време ищците, пребиваващи в държавата, не са задължени да предоставят такава гаранция, представлява непряка дискриминация по смисъла на член 4 от ЕИП.2. За да бъде такава дискриминация обоснована въз основа на целите за обществения интерес, разпоредбата от националното законодателство трябва да бъде необходима и съразмерна за постигането на тези цели.3. Последното условие не е изпълнено в случаите, когато държавата, в която ищецът пребивава, предвижда прилагането на принудително изпълнение на решение за присъждане на разноски въз основа на договорни задължения или едностранно.4. И в други случаи с искането за предоставяне на гаранция не може несъразмерно да се засягат интересите на ищец, който не пребивава в държавата, свързани с възможността да започне съдебно производство. По-специално, това означава, че не може да се изисква гаранция за сума, която е несъразмерна с разноските, които вероятно ще бъдат поети от ответника, или която е неоправдано висока, или сума, която трябва да бъде изпратена в рамките на много кратък срок. Формата на изискваната гаранция, ситуацията, която е основание за налагането ѝ, както и това дали ищецът има право на правна помощ също представляват фактори от важно значение.5. Националният съд следва да определи в конкретния случай дали са изпълнени условията за обосновка.--------------------------------------------------


title: Дело F-31/07 RENV: Определение на Съда на публичната служба от 19 юли 2011 г. — Putterie/Комисия

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/53

         Определение на Съда на публичната служба от 19 юли 2011 г. — Putterie/Комисия
   (Дело F-31/07 RENV) (1)

   2011/C 282/102
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра поради уреждане на спора по взаимно съгласие.

      (1)  ОВ C 117, 26.5.2007 г., стр. 38.


title: Дело T-343/15: Жалба, подадена на 27 юни 2015 г. — Polski Koncern Naftowy Orlen/СХВП (форма на бензиностанция)

text:
               24.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/48

         Жалба, подадена на 27 юни 2015 г. — Polski Koncern Naftowy Orlen/СХВП (форма на бензиностанция)
   (Дело T-343/15)
   (2015/C 279/61)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Плоцк, Полша) (представител: M. Siciarek, adwokat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: триизмерна марка на Общността (форма на бензиностанция) — заявка за регистрация № 12 416 954.

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 2 април 2015 г. по преписка R 2250/2014-5.

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, в това число разноските на жалбоподателя в производството пред апелативния състав на СХВП и в производството пред Общия съд.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б), член 7, параграф 2 и член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-471/08: Преюдициално запитване, отправено от Helsingin käräjäoikeus (Финландия) на 4 ноември 2008 г.  — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/13

         Преюдициално запитване, отправено от Helsingin käräjäoikeus (Финландия) на 4 ноември 2008 г. — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj
   (Дело C-471/08)
   (2009/C 19/22)
   Език на производството: фински
   Препращаща юрисдикция
   Helsingin käräjäoikeus
   Страни в главното производство

      Ищец: Sanna Maria Parviainen

      Ответник: Finnair Oyj
   Преюдициални въпроси
   Трябва ли член 11, параграф 1 от Директивата за защита на бременността (1) да се тълкува в смисъл, че съгласно Директивата на работничка, която поради бременността си е преместена на друга, по-ниско платена длъжност, следва да се изплаща трудово възнаграждение в същия размер като това, което средно е получавала преди преместването, и от значение ли е в тази връзка какви добавки са били плащани на работничката към основното й месечно възнаграждение и на какво основание?

      (1)  Директива 92/85/EИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/EИО) (ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3).


title: Дело T-492/12: Жалба, подадена на 12 ноември 2012 г. — Von Storch и др./ЕЦБ

text:
               2.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/18

         Жалба, подадена на 12 ноември 2012 г. — Von Storch и др./ЕЦБ
   (Дело T-492/12)
   2013/C 32/29
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Sven A. von Storch (Берлин, Германия) и 5 216 други (представители: M. Kerber и B. von Storch, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска централна банка

      Искания

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви за несъвместими с членове 123—125 ДФЕС решенията на Европейската централна банка от 6 септември 2012 г. относно редица технически параметри на окончателните транзакции на Евросистемата на вторичните пазари на държавни ценни книжа, да произнесе предвидената в член 264 ДФЕС правна последица и да забрани последващото изпълнение на тези решения;

               —

               да обяви за несъвместимо с членове 123—125 ДФЕС решението на Европейската централна банка от 6 септември 2012 г. относно допълнителните мерки за запазване на наличността от допустими обезпечения при контрагентите, за да се запази достъпът им до операциите на Евросистемата по предоставяне на ликвидност, да произнесе предвидената в член 264 ДФЕС правна последица и да забрани последващото изпълнение на тези решения;

               —

               на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат по същество следните основания:

               1.

               Оспорваните решения нарушавали членове 123—125 ДФЕС. Във връзка с това жалбоподателите посочват, че член 123 ДФЕС забранява да се монетаризира държавният дълг, а видно от Регламент (ЕО) № 3603/93 (1), тази забрана е всеобхватна, тоест важи както за първичния, така и за вторичния пазар.

               2.

               Освен това ЕЦБ нарушавала член 127 ДФЕС. Жалбоподателите изтъкват, че цел на възложените на ЕЦБ правомощия в областта на паричната политика е постигането на ценова стабилност. С въвеждането на конкретните мерките обаче ЕЦБ преследвала цели на фискалната политика и действала ultra vires.

               3.

               В допълнение оспорваните решения били несъвместими с Протокол (№ 27) относно вътрешния пазар и конкуренцията (2) във връзка с член 51 ДЕС. Според жалбоподателите придобиването на държавни ценни книжа от държави, които са в кризисно финансово състояние, представлява пряка намеса в съответния пазарен сегмент, която се характеризира с излишно предлагане. В резултат на това придобиване се стигнало до изкуствено създаден недостиг в предлагането със съответните последствия върху средната доходност на тези ценни книжа, които били несъвместими с принципите за ненарушаване на конкуренцията.

               4.

               ЕЦБ действала в противоречие с член 130 ДФЕС във връзка с член 7 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ (3), тъй като било възможно върху председателя на ЕЦБ да е бил оказан натиск да бъдат приети оспорваните решения.

               5.

               Изкупуването на държавни ценни книжа, което не се мотивирало с постигането на цели на паричната, а на фискалната политика и не било предназначено да осигурява ценовата стабилност, засягало неблагоприятно пазарите и по този начин поставяло в риск доверието в независимата валутна политика. Според жалбоподателите от нормативната уредба относно европейския валутен съюз се извежда субективното право и задължение за въздържане от предприемане на действия, които очевидно противоречат на стабилността и по-специално са несъвместими с членове 123—125 ДФЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 3603/93 на Съвета от 13 декември 1993 година за уточняване на дефинициите за прилагането на забраните, посочени в член 104 и член 104б, параграф 1 от Договора (ОВ L 332, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 1, стр. 27).

      (2)  ОВ C 83, 30.3.2010 г., стр. 309.

      (3)  Протокол (№ 4) за Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (ОВ C 83, 30.3.2010 г., стр. 230).


title: Дело T-174/10: Жалба, подадена на 12 април 2010 г. — ARA/СХВП — Allrounder (Изображение на буквата „А“ с две горни ударения)

text:
               3.7.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/41

         Жалба, подадена на 12 април 2010 г. — ARA/СХВП — Allrounder (Изображение на буквата „А“ с две горни ударения)
   (Дело T-174/10)
   2010/C 179/73
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: ara AG (Langenfeld, Германия) (представител: адв. M. Gail, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Allrounder SARL (Saarburg, Франция)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 януари 2010 г. по преписка R 481/2009-1;

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Allrounder SARL

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съставена от изображение на букавата „A“ с две горни ударения, за стоки от класове 18 и 25

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: по-специално словна марка „A“ за стоки от класове 18 и 25

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на чл. 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (1) поради наличие на вероятност от объркване между конфликтните марки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


title: Дело C-451/08: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 16 октомври 2008 г.  — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/12

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 16 октомври 2008 г. — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   (Дело C-451/08)
   (2009/C 6/20)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberlandesgericht Düsseldorf
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Helmut Müller GmbH

      Ответник: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   Преюдициални въпроси

               1.

               Понятието за обществена поръчка за строителство по член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (1) изисква ли строителните работи да се извършват фактически, т.е. физически, за сметка на възлагащия орган и пряко в негов икономически интерес?

               2.

               Доколкото съгласно дефиницията на понятието за обществена поръчка за строителство по член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО не е възможно да не се вземе предвид елементът на „покупка“: съгласно втората хипотеза от разпоредбата може ли да се допусне, че такава покупка е налице, когато с проекта за строителство възлагащият орган иска да постигне определена обществена цел (например във връзка с устройственото развитие на част от населено място) и когато съгласно поръчката възлагащият орган има правомощието да вземе мерки, за да се гарантира, че обществената цел ще бъде постигната и че строежът ще може да се използва за тази цел?

               3.

               В първата и във втората хипотеза по член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО понятието за обществена поръчка за строителство предполага ли изпълнителят на строителството пряко или непряко да е задължен да извърши строителните работи? В такъв случай необходимо ли е изпълнението на това задължение да може да се иска по съдебен ред?

               4.

               В третата хипотеза по член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО понятието за обществена поръчка за строителство предполага ли изпълнителят на строителството да е задължен да извърши строителните работи или те да представляват предметът на поръчката?

               5.

               В третата хипотеза по член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО понятието за обществена поръчка за строителство включва ли и поръчките, чрез които посредством изискванията на възлагащия орган трябва да се гарантира, че подлежащият на изпълнение строеж ще се използва за определена обществена цел, и чрез които на възлагащия орган същевременно се предоставя (по договор) правомощието (непряко в негов интерес) да взема мерки за гарантиране на използваемостта на строежа за обществената цел?

               6.

               Понятието „изискванията на възлагащия орган“ по член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18/ЕО обхваща ли случая, когато строителните работи трябва да се извършат съгласно проверени и одобрени от възлагащия орган планове?

               7.

               Съгласно член 1, параграф 3 от Директива 1004/18/ЕО трябва ли да се приеме, че не е налице концесия за строителство, ако концесионерът е или стане собственик на земята, върху която трябва да се строи, или ако концесията се предоставя за неограничен срок?

               8.

               Трябва ли Директива 2004/18/ЕО да се прилага (като последица от което възлагащият орган ще има задължение за конкурентно възлагане на поръчката) и когато придобиването на земята от трето лице и възлагането на обществената поръчка за строителство настъпват по различно време, като при сключването на сделката за земята обществената поръчка за строителство все още не е възложена, но към този момент възлагащият орган възнамерява да възложи такава поръчка?

               9.

               Следва ли различните, но взаимозависими сделки за отчуждаване на земя и за възлагане на обществена поръчка за строителство да се разглеждат като едно цяло от гледна точка на правилата в областта на възлагането на обществени поръчки, когато възлагането на обществената поръчка за строителство се предвижда към момента на сключването на договора за земята и когато заинтересованите лица са създали тясна фактическа и евентуално хронологическа връзка между договорите (във връзка с Решение от 10 ноември 2005 г. по дело Stadt Mödling (С-29/04)?

      (1)  ОВ L 134, стр. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282.


               2.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 150/12

         Дело, заведено на 30 април 2009 годинa от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Република Исландия
   (дело E-5/09)
   2009/C 150/13
   На 30 април 2009 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Република Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Bjørnar Alterskjær и Ólafur Jóhannes Einarsson, агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да обяви, че:

               1.

               С това, че не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предвидения срок относно мерките, необходими за прилагане на акта, посочен, inter alia, в точка 7б от Приложение IX към Споразумението за Европейското икономическо пространство (директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 г. относно презастраховането и за изменение на директиви 73/239/ЕИО и 92/49/ЕИО на Съвета, както и на директиви 98/78/ЕО и 2002/83/ЕО), адаптирано към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, Република Исландия не е изпълнила своите задължения съгласно член 64, параграф 1 от този акт и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП,
               както и

               2.

               Република Исландия поема разходите за съдебното производство.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Настоящото дело е във връзка с неизпълнението на директива относно презастраховането,

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че правителството на Исландия не е показало по никакъв начин, че е приложило директивата в исландското законодателство,

               —

               Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че правителството на Исландия не е оспорило твърдението, че не е приложило директивата.


title: Поправка на известие в Официален вестник по дело Т-127/05 ( ОВ C 56, 10.3.2007 г. p. 28 )

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/43

         Поправка на известие в Официален вестник по дело Т-127/05

      (
            Официален вестник на Европейския съюз C 56, 10.3.2007 г., стр. 28
         )

   (2007/C 96/90)
   Известието в Официален вестник по дело Т-127/05, Lootus Teine Osaühing/Съвет следва да се чете по следния начин:

         „Определение на Първоинстанционния съд от 9 януари 2007 г. — Lootus Teine Osaühing/Съвет
         (Дело T-127/05) (1)

         („Иск за отмяна - Регламент (ЕО) № 2269/2004 и Регламент (ЕО) № 2270/2004 - Рибарство - Възможности за риболов на дълбоководни видове за новите държави-членки, присъединили се към Съюза през 2004 година - Пряко и лично засегнати лица - Недопустимост“)
         (2007/C 56/56)
         Език на производството: английски
         Страни

            Ищец: Lootus Teine Osaühing (Lootus) (Tartu, Естония) (представители: T. Sild и K. Martin, адвокати)

            Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino и F. Ruggeri Laderchi и A. Westerhof Lörefflerova)

            Встъпила страна, подпомагаща ищеца: Република Естония (представител: L. Uibo)

            Встъпила страна, подпомагаща ответника: Комисия на Европейските общности (представител: K. Banks)
         Предмет
         Искане за частична отмяна, от една страна, на приложението към Регламент (ЕО) № 2269/2004 на Съвета от 20 декември 2004 година за изменение на Регламенти (ЕО) № 2340/2002 и № 2347/2002 по отношение на възможностите за риболов на дълбоководни видове за новите държави-членки, присъединили се към Съюза през 2004 година (ОВ L 396, стр. 1) и, от друга, на част втора от приложението към Регламент (ЕО) № 2270/2004 на Съвета от 22 декември 2004 година, установяващ възможностите за риболов на някои запаси от дълбоководни видове за плавателните съдове от Общността през 2005 и 2006 година (ОВ L 396, стр. 4), доколкото посочените разпоредби засягат възможностите за риболов, признати за Естония.
         Диспозитив

                     1)

                     Искът се отхвърля като недопустим.

                     2)

                     Ищецът поема собствените си съдебни разноски, както и тези, направени от Съвета.

                     3)

                     Комисията поема собствените си съдебни разноски.“

      (1)  ОВ C 115, 14.5.2005 г.


title: Дело C-191/11 Р: Определение на Съда (осми състав) от 8 февруари 2012 г. — Yorma’s AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 8, параграф 1,буква б) — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „yorma’s“ — По-ранна словна марка на Общността „NORMA“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване)

text:
               5.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 133/11

         Определение на Съда (осми състав) от 8 февруари 2012 г. — Yorma’s AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG
   (Дело C-191/11 Р) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 8, параграф 1,буква б) - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, съдържаща словния елемент „yorma’s“ - По-ранна словна марка на Общността „NORMA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване)
   2012/C 133/19
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Yorma’s AG (представител: A. Weiß, Rechtsanwältin)

      Ответници: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (представител: A. Parr, Rechtsanwältin)

      Предмет

   Жалба срещу Решението на Общия съд (първи състав) от 15 февруари 2011 г. по дело Yorma’s/СХВП-Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S) (T-213/09), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 февруари 2009 г., с което се отказва регистрация на фигуративния знак, съдържащ словния елемент „yorma’s“, като марка на Общността за някои услуги от класове 35 и 42 и се уважава възражението на притежателя на по-ранната словна марка на Общността „NORMA“ — Вероятност от объркване на двете марки — Неправилна преценка на сходството между разглежданите марки и услуги — Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Yorma’s AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 211, 16.7.2011 г.


title: Дело T-394/09: Жалба, подадена на 5 октомври 2009 г. — General Bearing/СХВП (GENERAL BEARING CORPORATION)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/26

         Жалба, подадена на 5 октомври 2009 г. — General Bearing/СХВП (GENERAL BEARING CORPORATION)
   (Дело T-394/09)
   2009/C 297/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: General Bearing Corp. (West Nyack, Съединени американски щати) (представител: A. Dellmeier-Beschorner, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 юли 2009 г. по преписка R 73/2009-1

               —

               да се осъди ответника да регистрира разглежданата марка на Общността;

               —

               да се осъди ответника да заплати направените в хода на производството съдебни разноски; и

               —

               да се определи дата на устните състезания, ако такива се считат за необходими.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „GENERAL BEARING CORPORATION“ за стоки в класове 7 и 12

      Решение на проверителя: Отхвърля заявката за марка на Общността

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б), на член 7, параграф 1, буква в) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 207/2009 на Съвета, както и на общите принципи на правото относно марките, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че следва да се откаже регистрацията на разглежданата марка на Общността поради факта, че е дума с чисто описателен характер.


title: Дело F-119/15: Жалба, подадена на 20 август 2015 г. — ZZ/Европол

text:
               26.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 354/56

         Жалба, подадена на 20 август 2015 г. — ZZ/Европол
   (Дело F-119/15)
   (2015/C 354/67)
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: W.J. Dammingh и N.D. Dane, адвокати)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Европол, прието в изпълнение на решение на Общия съд, с което се потвърждава отказа за сключване на договор за неопределено време с жалбоподателя и му се предлага фиксирана сума на стойност, която според жалбоподателя не е достатъчна, за да компенсира вредите, които твърди, че е претърпял в резултат на неизпълнението на решенията на Общия съд.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Европол от 29 юли 2014 г., в частта му, в която с това решение се отказва сключване на договор за неопределено време с жалбоподателя и му се предлага компенсация в размер на 10  000 EUR, и решението от 22 май 2015 г., в частта му, в която се отхвърля подадената по административен ред жалба от жалбоподателя срещу решението от 29 юли 2014 г.,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски, включително и разходите на адвокатите.


title: Дело C-173/12 P: Жалба, подадена на 11 април 2012 г. от Verenigde Douaneagenten BV срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 февруари 2012 г. по дело T-32/11, Verenigde Douaneagenten/Комисия

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/4

         Жалба, подадена на 11 април 2012 г. от Verenigde Douaneagenten BV срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 10 февруари 2012 г. по дело T-32/11, Verenigde Douaneagenten/Комисия
   (Дело C-173/12 P)
   2012/C 184/07
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Verenigde Douaneagenten BV (представител: S. H. L. Moolenaar, advocaat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска

               —

               да се отмени решението с оглед на посочените в жалбата правни основания,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

               1.

                     Първите две правни основания
                   се отнасят до грешка при прилагане на правото, която Общият съд допуснал, като е приел за правилно заключението на ответника, че сертификатите за движение EUR.1 са издадени въз основа на неправилно изложение на фактите от износителя.
               В това отношение Общият съд се основавал единствено на писмо на Departement van Economische Zaken (министерство на икономиката) отпреди 2 години и половина преди фактическия износ, което можело да се тълкува по различни начини, както и на нормативна уредба с кумулативен характер, чието прилагане било неправилно и маловажно, без да вземе предвид обстоятелството, че самите митнически органи я смятали за изключително сложна.
               Общият съд не взел предвид и обстоятелството, че в производството пред Gerechtshof te Amsterdam нидерландските митнически органи заявили, че те не могат да докажат, че издадените въз основа на неверни факти от износителя сертификати за движение EUR.1 са били върнати.

               2.

                     Третото и четвъртото правно основание
                   се отнасят до грешка при прилагане на правото, която Общият съд допуснал като приел, че към момента на издаването на сертификатите за движение EUR.1 митническите органи не са знаели или не е трябвало да знаят, че няма основание за преференциално третиране на въпросните стоки.
               В съображенията си Общият съд не взел под внимание факта, че за издаването на сертификатите за движение EUR.1 Departement van Economische Zaken на Curaçao трябвало най-малкото да извърши проверка на място. Освен това Общият съд не взел предвид, че при издаването на сертификатите за движение EUR.1 митническите органи на Curaçao трябвало да осъществят и контрол на произхода на въпросната захар и на свързаната с нея обработка, за да проверят избраната правна уредба.
               Освен това Общият съд не отчел обстоятелството, че митническите органи издали сертификатите за движение EUR.1 въз основа на сертификати за произход — формуляр A (наричан по-нататък „формуляр А“), които не можели да служат за тази цел.
               При пристигането на суровините в Curaçao митническите орган получили съответните формуляри А. Жалбоподателят нямал вина, че впоследствие поради пожар в архивите на митническите органи в Curaçao тези формуляри били загубени. Тъй като архивът бил разрушен, вече не можело да се установи какви документи се съдържали в преписката на митническите органи.
               Заключението на Общия съд, че ръководителят на службата предоставил тези материали на страните в производството, тъй като те станали част от нея, не било обосновано. Въз основа само на това обстоятелство не можело да се заключи, че формулярите А не се намирали там.


title: Дело C-141/08 P: Решение на Съда (първи състав) от 1 октомври 2009 г. — Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA, Италианска република (Обжалване — Търговска политика — Дъмпинг — Внос на дъски за гладене с произход от Китай — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграф 7, буква в) и член 20, параграфи 4 и 5 — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Право на защита — Антидъмпингово разследване — Предоставени на предприятията срокове за представяне на становища)

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/9

         Решение на Съда (първи състав) от 1 октомври 2009 г. — Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA, Италианска република
   (Дело C-141/08 P) (1)

   (Обжалване - Търговска политика - Дъмпинг - Внос на дъски за гладене с произход от Китай - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграф 7, буква в) и член 20, параграфи 4 и 5 - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Право на защита - Антидъмпингово разследване - Предоставени на предприятията срокове за представяне на становища)
   2009/C 282/16
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd (представители: J.-F. Bellis, avocat, G. Vallera, Barrister)

      Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, E. McGovern, barrister, B.O'Connor, solicitor), Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet, T. Scharf и K.Talabér-Ritz), Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA (представители: G. Berrische и G. Wolf Rechtsanwälte), Италианска република (представители: R. Adam и W. Ferrante, avvocato dello Stato)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 29 януари 2008 г. по дело Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Съвет (T-206/07), с което Първоинстанционният съд отхвърля искането на жалбоподателя за отмяна на Регламент (ЕО) № 452/2007 на Съвета от 23 април 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на дъски за гладене с произход от Китайската народна република и Украйна (ОВ L 109, стр. 12), доколкото с този регламент се налага антидъмпингово мито върху вноса на дъски за гладене, произведени от жалбоподателя — Грешка при прилагане на правото, резултат от материалната неточност в констатациите на Първоинстанционния съд и от липсата на санкция във връзка с нарушението на правото на защита, установено от Първоинстанционния съд — Тълкуване на член 2, параграф 7, буква в) и член 20, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 1996 г., L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223) — Понятие за предприятие, „работещо в условията на пазарна икономика“ и приложно поле на минималния срок от десет дни за евентуално представяне на становище, предоставен на предприятието, срещу което се води антидъмпингово разследване.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 29 януари 2008 г. по дело Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Съвет (T-206/07) в частта, в която Първоинстанционният съд приема, че правото на защита на Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd не е било засегнато от нарушението на член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност.

               2.

               Отменя Регламент (ЕО) № 452/2007 на Съвета от 23 април 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на дъски за гладене с произход от Китайската народна република и Украйна в частта, в която налага антидъмпингово мито върху вноса на произведени от Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd дъски за гладене.

               3.

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него разноски по двете съдебни производства.

               4.

               Комисията на Европейските общности, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA и Италианската република понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 158, 21.6.2008 г.


title: Дело C-506/15 P: Жалба, подадена на 23 септември 2015 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-561/13, Испания/Комисия

text:
               16.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 381/24

         Жалба, подадена на 23 септември 2015 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 15 юли 2015 г. по дело T-561/13, Испания/Комисия
   (Дело C-506/15 P)
   (2015/C 381/26)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Sampol Pucurull)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               жалбата да бъде уважена и да бъде частично отменено решението на Общия съд от 15 юли 2015 г. по дело T-561/13,

               —

               спорното решение на Комисията да бъде отменено в частта, в която са изключени от финансиране разходите в размер на 7 57  968,97 EUR, направени от Кралство Испания по линия на помощта за компенсаторните плащания за районите с неблагоприятни природни условия по програмата за развитие на селските райони в Галиция 207 — 2013, предвидени в раздел „неблагоприятни природни условия (мерки 211 и 212)“,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

      Първо основание: по първото основание Кралство Испания твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като не е взел предвид служебно наличието на съществено процесуално нарушение, състоящо се в това, че Европейската комисия не е приела спорното решение в разумен срок.

      Второ основание: По второто основание за обжалване се поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като се е произнесъл в нарушение на членове 10 и 14 от Регламент (ЕО) № 1975/2006 (1) на Комисията от 7 декември 2006 година за определяне на подробни правила за прилагането на процедури за контрол и кръстосано спазване по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони и на член 35 от Регламент (ЕО) № 796/2004 (2) на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, доколкото Общият съд приел, че тези разпоредби задължават испанските власти да разпореждат преброяване на животните при проверките на място.

      (1)  ОВ L 368, стр. 74; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 192.

      (2)  ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210.


title: Дело T-603/15: Определение на Общия съд от 27 март 2017 г. — Frank/Комисия (Жалба за отмяна — Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — Покани за представяне на предложения и свързани с тях дейности по работната програма на ЕНС за 2015 г. — Решение на ERCEA, с което тя обявява представеното от жалбоподателя предложение за недопустимо — Мълчаливо решение на Комисията за отхвърляне на административната жалба срещу решението на ERCEA — Погрешно посочване на ответника — Недопустимост)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/19

         Определение на Общия съд от 27 март 2017 г. — Frank/Комисия
   (Дело T-603/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ - Покани за представяне на предложения и свързани с тях дейности по работната програма на ЕНС за 2015 г. - Решение на ERCEA, с което тя обявява представеното от жалбоподателя предложение за недопустимо - Мълчаливо решение на Комисията за отхвърляне на административната жалба срещу решението на ERCEA - Погрешно посочване на ответника - Недопустимост))
   (2017/C 178/25)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Regine Frank (Бон, Германия) (представители: първоначално W. Trautner, впоследствие E. Niitväli, M. Reysen, впоследствие E. Niitväli, M. Reysen и S. Wachs, и накрая S. Conrad, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и B. Conte)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Изпълнителната агенция на Европейския научноизследователски съвет (ERCEA) от 5 юни 2015 г., постановено по рамкова програма „ERC starting grant“, предложение № 680151 на жалбоподателя да не бъде оценено положително в първия етап и да не бъде допуснато за разглеждане във втория етап, и на мълчаливото решение на Комисията за отхвърляне на подадената от жалбоподателя административна жалба съгласно член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 г. за установяване на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (ОВ L 11, 2003 г., стр. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Г-жа Regine Frank и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 48, 8.2.2016 г.


title: Дело C-376/17: Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 22 юни 2017 г. — Minister for Justice and Equality Ireland и Attorney General/Arkadiusz Piotr Lipinski

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/25

         Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 22 юни 2017 г. — Minister for Justice and Equality Ireland и Attorney General/Arkadiusz Piotr Lipinski
   (Дело C-376/17)
   (2017/C 283/35)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Supreme Court

      Страни в главното производство

      Молители: Minister for Justice and Equality, Ireland и Attorney General

      Ответник: Arkadiusz Piotr Lipinski

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато лицето е признато за виновно и осъдено от компетентен съд в държава членка, като първоначалното му наказание е изменено във въззивното производство, а впоследствие изтърпяването на това (изменено във въззивното производство) наказание е отложено в резултат от предсрочно освобождаване, но след това е постановено отложеното наказание да бъде изтърпяно, следва ли терминът „съдебен процес“, използван в член 4а от Рамковото решение (1), да се тълкува в смисъл, че:

                           a)

                           се отнася единствено до производството, в което лицето е признато за виновно и му е наложено първоначалното наказание (по-нататък: „първоначалната присъда“); или

                           б)

                           се отнася до посоченото в буква а) производство и/или до някои или всички от следните производства:

                                       i)

                                       всяко производство по обжалване, което е водено вследствие на посоченото в буква a) производство и в което е изменена първоначалната присъда (по-нататък: „изменената присъда“);

                                       ii)

                                       производството, в което се постановява предсрочно освобождаване от изтърпяване на (част от) наказанието по изменената присъда;

                                       iii)

                                       производството, в което се постановява изтърпяване на (част от) отложеното при предсрочното освобождаване наказание по изменената присъда?

               2)

               Ако терминът „съдебен процес“ следва да се тълкува в смисъл, че обхваща или се отнася до всяко производство по обжалване, в което се изменя присъдата, неупоменаването на факта, че исканото лице е било уведомено за и представлявано във въпросното производство по обжалване, води ли до невалидност на европейската заповед за арест, независимо че в резултат от допълнителната информация, предоставена в хода на производството в изпълняващата държава, е фактически ясно, че съответното лице действително е било уведомено за и представлявано в производството по обжалване?

      (1)  Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело T-532/17: Жалба, подадена на 11 август 2017 г. — Coral Venture/ЕСП

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/22

         Жалба, подадена на 11 август 2017 г. — Coral Venture/ЕСП
   (Дело T-532/17)
   (2017/C 357/30)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Coral Venture, S.L. (Мадрид, Испания) (представител: M. Niño Camazón, abogada)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да приеме за подадена жалбата за отмяна срещу решението, прието от ЕСП на 7 юни 2017 г. (SRB/EES/2017/08), с което се обявява преструктурирането на институцията Banco Popular и се одобрява процедурата за преструктуриране, която трябва да се приложи към нея, и след извършване на необходимите процесуални действия, да уважи напълно неговите претенции.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело C-210/11: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 9 май 2011 г. — État belge/Medicom sprl

text:
               16.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/15

         Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 9 май 2011 г. — État belge/Medicom sprl
   (Дело C-210/11)
   2011/C 211/28
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: État belge

      Ответник: Medicom sprl

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 6, параграф 2, първа алинея, буква a) и член 13, Б, буква б) от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат да се третира като освободена доставка на услуги — като аренда или отдаване под наем на недвижим имот по смисъла на посочения член 13, Б, буква б) — ползването за лични нужди от управителите, членовете на управителния съвет или съдружниците, както и от техните семейства, на дружество, което е данъчнозадължено лице и има самостоятелна правосубектност, на целия или на част от недвижим имот от имуществото на това дружество, който е включен изцяло в активите на предприятието, в случаите когато като насрещна престация за това ползване не е уговорен какъвто и да било наем в пари, а то се счита за възнаграждение в натура, което подлежи на облагане с данък върху доходите на управителите, като по този начин за данъчни цели това ползване се счита за насрещна престация за част от положения от управителите, членовете на управителния съвет или съдружниците труд?

               2.

               Трябва ли тези разпоредби да се тълкуват в смисъл, че посоченото освобождаване се прилага в случаите, когато дружеството не е доказало наличието на необходима връзка между дейността на предприятието и пълното или частично поставяне на недвижимия имот на разположение на управителите, членовете на управителния съвет или съдружниците и в този случай достатъчно ли е наличието на непряка връзка?

      (1)  ОВ L 145, стр. 1.


title: Дело T-320/09: Решение на Общия съд от 22 април 2015 г. — Planet/Комисия (Защита на финансовите интереси на Съюза — Система за ранно предупреждение (СРП), позволяваща да се определи степента на риска, свързан с изпълнителите на обществените поръчки — Разследване на OLAF относно изпълнението на обществена поръчка във връзка с проект за модернизиране на институциите в Сирия — Решения за задействане на предупреждения W1a и W1b — Правно основание — Основни права — Задължение за мотивиране)

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/8

         Решение на Общия съд от 22 април 2015 г. — Planet/Комисия
   (Дело T-320/09) (1)

   ((Защита на финансовите интереси на Съюза - Система за ранно предупреждение (СРП), позволяваща да се определи степента на риска, свързан с изпълнителите на обществените поръчки - Разследване на OLAF относно изпълнението на обществена поръчка във връзка с проект за модернизиране на институциите в Сирия - Решения за задействане на предупреждения W1a и W1b - Правно основание - Основни права - Задължение за мотивиране))
   (2015/C 190/08)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (Атина, Гърция) (представители: V. Christianos, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и F. Dintilhac)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), с които е поискана регистрацията на жалбоподателя в системата за ранно предупреждение (СРП), както и на решенията на Комисията за задействане на предупреждение W1a, а впоследствие и на предупреждение W1b.

      Диспозитив

               1)

               Отменя решенията на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), с които е поискана регистрацията на Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion в системата за ранно предупреждение (СРП), както и решенията на Европейската комисия за задействане на отнасящите се до него предупреждения W1a и W1b.

               2)

               Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 267, 7.11.2009 г.


title: Дело T-598/11: Решение на Общия съд от 12 юни 2013 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (Lean Performance Index) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Lean Performance Index“ — Абсолютно основание за отказ — Отличителен характер — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/73

         Решение на Общия съд от 12 юни 2013 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (Lean Performance Index)
   (Дело T-598/11) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Lean Performance Index“ - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 225/162
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Мосбах, Германия) (представител: W. Göpfert, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Marten и R. Pethke)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 септември 2011 г. (преписка R 131/2011-1), постановено относно заявка за регистрация на словната марка „Lean Performance Index“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда MPDV Mikrolab GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 32, 4.2.2012 г.


title: Дело T-302/12: Определение на Общия съд от 20 юни 2014 г. — Torrefacção Camelo/СХВП — Lorenzo Pato Hermanos (Орнаментация на опаковки за кафе)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/59

         Определение на Общия съд от 20 юни 2014 г. — Torrefacção Camelo/СХВП — Lorenzo Pato Hermanos (Орнаментация на опаковки за кафе)
   (Дело T-302/12) (1)

   2014/C 292/74
   Език на производството: испански
   Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело T-115/12: Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — Buzil-Werk Wagner/СХВП — Roca Sanitario (Roca) (Малка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Roca“ — По-ранна фигуративна национална марка „ROCA“ и по-ранна фигуративна международна марка „ROCA“ — Относително основание за отказ — Сходство между стоките — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 225/75

         Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — Buzil-Werk Wagner/СХВП — Roca Sanitario (Roca)
   (Дело T-115/12) (1)

   (Малка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Roca“ - По-ранна фигуративна национална марка „ROCA“ и по-ранна фигуративна международна марка „ROCA“ - Относително основание за отказ - Сходство между стоките - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 225/168
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG (Меминген, Германия) (представител: D. Waldhauser, avocat

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и M. Lenz)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Roca Sanitario, SA (Барселона, Испания)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 януари 2012 г. (преписка R 1907/2010-4) относно производство по възражение между Roca Sanitario, SA и Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 157, 2.6.2012 г.


title: Дело T-695/16 P: Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Комисия/RN (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Преживял съпруг — Пенсии — Наследствена пенсия — Член 20 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица — Условия за получаване — Грешка при прилагане на правото)

text:
               28.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/46

         Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Комисия/RN
   (Дело T-695/16 P) (1)

   ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Преживял съпруг - Пенсии - Наследствена пенсия - Член 20 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица - Условия за получаване - Грешка при прилагане на правото))
   (2017/C 283/71)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A.-C. Simon, F. Simonetti и G. Gattinara)

      Други страни в производството: RN (представител: F. Moyse, avocat) и Европейски парламент (представители: M. Ecker и E. Taneva)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 20 юли 2016 г., RN/Комисия (F-104/15, EU:F:2016:163)

      Диспозитив

               1)

               Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 20 юли 2016 г., RN/Комисия (F-104/15).

               2)

               Връща делото за ново разглеждане от друг състав на Общия съд, различен от произнеслия се по настоящата жалба.

               3)

               Не се произнася по съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 441, 28.11.2016 г.


title: Дело T-486/11: Жалба, подадена на 2 септември 2011 г. — Telekomunikacja Polska/Комисия

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/27

         Жалба, подадена на 2 септември 2011 г. — Telekomunikacja Polska/Комисия
   (Дело T-486/11)
   2011/C 340/56
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Telekomunikacja Polska SA (Варшава, Република Полша) (представители: M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, lawyers, C. Vajda, QC, и A. Howard, barrister)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение C(2011) 4378 окончателен на Комисията от 22 юни 2011 г. в неговата цялост или, при условията на евентуалност,

               —

               да отмени член 2 от обжалваното решение в неговата цялост или, при условията на евентуалност,

               —

               да се намали по подходящ начин размерът на глобата, определен в този член, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от

                           —

                           грешка при прилагане на правото и грешка в мотивите, доколкото Комисията не е обосновала законния интерес от продължаване на разследването и приемане на решение за установяване на нарушение по отношение на действия отпреди много време.

               2.

               Второто правно основание е изведено от

                           —

                           твърдението, че член 2 от обжалваното решение противоречи на член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи („ЕКПЧ“) и/или на член 47 Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“), поради това, че наказателно обвинение е разгледано от административен орган, а именно Комисията, вместо от независим съд, който зачита установените в член 6 гаранции.

               3.

               Третото правно основание е изведено от

                           —

                           нищожност на член 2, доколкото Комисията не е зачела правото на защита на жалбоподателя по време на административното производство, тъй като не е пояснила позицията си по отношение на смекчаващите и отегчаващите обстоятелства при изчисляването на глобата.

               4.

               С четвъртото правно основание се иска

                           —

                           намаляване на размера на глобата на основание на погрешната преценка на Комисията относно тежестта на нарушението и на нарушение на принципа на пропорционалност при определянето на основния размер на глобата, тъй като:

                                       а)

                                       не е взет предвид фактът, че нарушението обхваща различни практики с различна продължителност и интензитет;

                                       б)

                                       Комисията е допуснала грешки в преценката, като е приела, че нарушението има действително отрицателно въздействие върху конкуренцията и потребителите на съответния пазар.

               5.

               С петото правно основание се иска

                           —

                           намаляване на размера на глобата, поради това че Комисията неоснователно и несправедливо не е взела предвид смекчаващи обстоятелства:

                                       а)

                                       Комисията не е отчела компенсаторните мерки, предприети от жалбоподателя чрез значителни инвестиции за подобряване на широколентовите инфраструктури в Полша в полза на конкурентите и на потребителите;

                                       б)

                                       Комисията не е признала, че нарушението е преустановено доброволно;

                                       в)

                                       Комисията не е отчела ангажиментите, поети от жалбоподателя.


title: Дело T-378/02: Определение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — Technische Glaswerke Ilmenau/Комисия

text:
               4.8.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 183/41

         Определение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — Technische Glaswerke Ilmenau/Комисия
   (Дело T-378/02) (1)

   (2007/C 183/79)

      Език на производството: немски

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 55, 8.3.2003 г.


title: Дело F-79/90: Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 14 септември 2010 г. — АЕ/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Социално осигуряване — Осигуряване за злополука и професионално заболяване — Член 73 от Правилника — Отказ да се признае професионалният характер на заболяване — Свръхчувствителност към електромагнитни полета)

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/48

         Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 14 септември 2010 г. — АЕ/Комисия
   (Дело F-79/90)
   (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Осигуряване за злополука и професионално заболяване - Член 73 от Правилника - Отказ да се признае професионалният характер на заболяване - Свръхчувствителност към електромагнитни полета)
   2010/C 317/84
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: AE (Muchamiel, Испания) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и D. Martin, впоследствие J. Currall и J. Baquero Cruz)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на решението на органа по назначаването от 15 декември 2008 г., получено на 16 януари 2009 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за признаване на болестта, от която страда, като професионално заболяване по смисъла на член 73 от Правилника, и от друга страна, доколкото това е необходимо, искане за отмяна на решението от 11 юни 2009 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя административна жалба. Искане за изплащане на 12 000 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди.

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Европейската комисия да плати на AE сумата от 2 000 EUR.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и една четвърт от разноските на жалбоподателя.

               4.

               Осъжда жалбоподателят да понесе три четвърти от направените от него съдебни разноски.


title: Дело T-423/07: Решение на Общия съд от 19 май 2011 г. — Ryanair/Комисия (Държавни помощи — Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Сектор на въздухоплаването — Изключително ползване на терминал 2 на летище Мюнхен — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Изразяване на становище от Комисията — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество — Задължение за действие — Липса)

text:
               2.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/12

         Решение на Общия съд от 19 май 2011 г. — Ryanair/Комисия
   (Дело T-423/07) (1)

   (Държавни помощи - Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Сектор на въздухоплаването - Изключително ползване на терминал 2 на летище Мюнхен - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Изразяване на становище от Комисията - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество - Задължение за действие - Липса)
   2011/C 194/16
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: E. Vahida, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, S. Noë и E. Righini)

      Предмет

   Искане за установяване на неправомерно бездействие на Комисията, доколкото тя не се е произнесла по жалбата на ищеца относно, от една страна, помощ, за която се твърди, че е предоставена от Федерална република Германия на Lufthansa и на нейните партньори от Star Alliance, под формата на изключително ползване на терминал 2 на летище Мюнхен (Германия), и от друга страна, относно твърдението за злоупотреба с господстващо положение от страна на летище Мюнхен

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по направеното от Ryanair Ltd искане за установяване на неправомерно бездействие по отношение на твърдението за предоставена държавна помощ в полза на Lufthansa.

               2.

               Отхвърля искането на Ryanair за установяване на неправомерно бездействие по отношение на твърдението за предоставена държавна помощ в полза на партньорите на Lufthansa от Star Alliance.

               3.

               Отхвърля искането на Ryanair за установяване на неправомерно бездействие по отношение на твърдението за злоупотреба с господстващо положение.

               4.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и половината от тези на Ryanair.

               5.

               Осъжда Ryanair да понесе половината от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 8, 12.1.2008 г.


title: Дело T-569/10: Жалба, подадена на 13 декември 2010 г. — Bimbo/СХВП — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)

text:
               12.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/15

         Жалба, подадена на 13 декември 2010 г. — Bimbo/СХВП — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)
   (Дело T-569/10)
   2011/C 46/29
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Panrico, SL (Барселона, Испания)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се измени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 октомври 2010 г. по преписка R 838/2009-4 и да се уважи заявка за марка на Общността № 5096847,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 октомври 2010 г. по преписка R 838/2009-4, и

               —

               да се осъдят ответникът и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „BIMBO DOUGHNUTS“ за стоки от клас 30 — заявка за марка на Общността № 5096847

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска марка с регистрационен № 399563 на словна марка „DONUT“ за стоки от клас 30; испанска марка с регистрационен № 643273 на фигуративна марка „donuts“ за стоки от клас 30; испанска марка с регистрационен № 1288926 на словна марка „DOGHNUTS“ за стоки от клас 30; испанска марка с регистрационен № 2518530 на фигуративна марка „donuts“ за стоки от клас 30; португалска марка с регистрационен № 316988 на словна марка „DONUTS“ за стоки от клас 30; международна марка с регистрационен № 355753 на словна марка „DONUT“ за стоки от клас 30; международна марка с регистрационен № 814272 на фигуративна марка „donuts“ за стоки от клас 30

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: жалбоподателят счита, че обжалваното решение на апелативния състав е постановено както в нарушение на членове 75 и 76 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета поради несъобразяване на факти и доказателства, своевременно изтъкнати и представени от страните, така и в нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета поради неправилната преценка на апелативния състав относно вероятността от объркване.


title: Дело C-170/12: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Peter Pinckney/KDG médiatech AG (Регламент (ЕО) № 44/2001 — Съдебна компетентност — Област на деликтната или квазиделиктната отговорност — Имуществени авторски права — Материален носител, на който е възпроизведено защитено произведение — Поместване онлайн — Определяне на мястото на настъпване на вредата)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/27

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Peter Pinckney/KDG médiatech AG
   (Дело C-170/12) (1)

   (Регламент (ЕО) № 44/2001 - Съдебна компетентност - Област на деликтната или квазиделиктната отговорност - Имуществени авторски права - Материален носител, на който е възпроизведено защитено произведение - Поместване онлайн - Определяне на мястото на настъпване на вредата)
   2013/C 344/45
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Peter Pinckney

      Ответник: KDG médiatech AG

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 5, параграф 3 от Регламент № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стp. 1, 2001 г.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Компетентност на националната юрисдикция в областта на деликтната или квазиделиктната отговорност — Критерии за определяне на „мястото, където е настъпило или може да настъпи вредоносното събитие“ — Засягане на имуществените авторски права, причинено от поместването в уебсайт на съдържание, което не е на материален носител или на материален носител, възпроизвеждащ това съдържание — Съдържание, предназначено за потребителите

      Диспозитив

   Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че в случай на твърдяно нарушение на имуществените авторски права, гарантирани от държавата членка на сезираната юрисдикция, последната е компетентна да разгледа иск за обезщетение, предявен от автора на произведение срещу установено в друга държава членка дружество, което е възпроизвело произведението в тази друга държава членка на материален носител, продаван впоследствие от дружества, установени в трета държава членка, чрез уебсайт, достъпен и в района на сезираната юрисдикция. Последната има компетентност само по отношение на вреда, причинена на територията на държавата членка, към която тя принадлежи.

      (1)  ОВ C 174, 16.6.2012 г.


title: Дело T-12/12: Иск, предявен на 12 януари 2012 г. — Laboratoires CTRS/Комисия

text:
               25.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/15

         Иск, предявен на 12 януари 2012 г. — Laboratoires CTRS/Комисия
   (Дело T-12/12)
   2012/C 58/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Франция) (представители: K. Bacon, Barrister, M. Utges Manley, Solicitor, и M. Barnden, Solicitor)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               Да установи в съответствие с член 265 ДФЕС, че Комисията е допуснала неправомерно бездействие в разрез с член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 726/2004 (1);

               —

               при условията на евентуалност, да отмени решението на Комисията от 5 декември 2011 г., с което тя отказва да издаде разрешение за пускане на пазара в съответствие с Регламент (ЕО) № 726/2004; и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си, ищецът излага три правни основания.

               1.

               С първото си правно основание ищецът твърди във връзка с иска по член 265 ДФЕС за установяване на неправомерно бездействие, че отказът да се приеме окончателно решение по искането за издаване на разрешение за Orphacol е в разрез с изискванията по член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 726/2004, който налага приемането на окончателно решение в рамките на определен срок в зависимост от изхода от процедурата по комитология.

               2.

               С второто си правно основание ищецът твърди във връзка с подадената при условията на евентуалност жалба за отмяна по член 263 ДФЕС, че като приел решение, което било отхвърлено от Постоянния комитет и от Апелативния комитет в рамките на процедурата по комитология, ответникът е нарушил Регламент (ЕО) № 182/2011 (2) и Регламент (ЕО) № 726/2004.

               3.

               С третото си правно основание ищецът твърди във връзка с подадената при условията на евентуалност жалба за отмяна по член 263 ДФЕС, че решението при всички случаи е опорочено от неправилно тълкуване на Директива 2001/83/EC (изменена) (3), и че същото не е мотивирано в разрез с член 296 ДФЕС.

      (1)  Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (OB L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 83)

      (2)  Регламент (ЕО) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г., за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ 2011 L 55, стр. 13)

      (3)  Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3)


title: Дело T-139/12: Жалба, подадена на 28 март 2012 г. — Wehmeyer/СХВП — Cluett, Peabody (Fairfield)

text:
               9.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 165/25

         Жалба, подадена на 28 март 2012 г. — Wehmeyer/СХВП — Cluett, Peabody (Fairfield)
   (Дело T-139/12)
   2012/C 165/44
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Wehmeyer GmbH & Co. KG (Aachen, Германия) (представител: C. Weil, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Cluett, Peabody & Co. Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 януари 2012 г. по преписка R 2509/2010-1;

               —

               да отхвърли възражението на другата страна в производството пред апелативния състав срещу заявката за регистрация на марката на Общността „Fairfield“; и

               —

               да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски, включително направените в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „Fairfield“ за стоки от класове 3, 14, 18 и 25 — Заявка за марка на Общността № 6294342

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация като марка на Общността № 3079481 на фигуративната марка „FAIRFIELD BY ARROW“ за стоки от клас 25

      Решение на отдела по споровете: Частично отхвърля оспорваната марка

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав погрешно е приел, че е налице вероятност от объркване между двете марки.


title: Дело T-324/04: Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — F/Комисия ( Публична служба — Длъжностни лица — Надбавка за експатриране — Иск за отмяна — Иск за обезщетение — Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII от Правилника — Понятие за международна организация — Обичайно местопребиваване и основна професионална дейност — Отказ с обратно действие на надбавка за експатриране — Връщане на недължимо платеното )

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/20

         Решение на Първоинстанционния съд от 16 май 2007 г. — F/Комисия
   (Дело T-324/04) (1)

   („Публична служба - Длъжностни лица - Надбавка за експатриране - Иск за отмяна - Иск за обезщетение - Член 4, параграф 1, буква а) от приложение VII от Правилника - Понятие за международна организация - Обичайно местопребиваване и основна професионална дейност - Отказ с обратно действие на надбавка за експатриране - Връщане на недължимо платеното“)
   (2007/C 155/38)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: F (Rhode-Saint-Genèse, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: H. Krämer)
   Предмет
   Искане, от една страна, за отмяна на решенията на Комисията, с които на ищеца е отказана, с обратно действие, надбавка за експатриране и е установен методът за възстановяване на недължимо получените на това основание суми и, от друга страна, искане за възстановяване на всички суми, които са били или ще бъдат удържани от заплатата на ищеца, считано от февруари 2004 година, с лихвата върху тях, както и искане за обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които се твърди, че са били претърпени.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля

               2)

               Всяка страна понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 300, 4.12.2004 г.


title: Дело C-479/07: Иск, предявен на 26 октомври 2007 г. — Френска република/Съвет на Европейския съюз

text:
               8.12.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/32

         Иск, предявен на 26 октомври 2007 г. — Френска република/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-479/07)
   (2007/C 297/52)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и A.-L. During)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino и M.-M Joséphidès)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 809/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) № 894/97, Регламент (ЕО) № 812/2004 и Регламент (ЕО) № 2187/2005 по отношение на плаващите мрежи (1),

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С исковата си молба, подадена в секретариата на Първоинстанционния съд на 10 октомври 2007 г. (получена с факс на 5 октомври 2007 г.) и препратена на Съда в приложение на член 51 и член 54, втора алинея от Статута на Съда с Определение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 26 октомври 2007 г., ищецът оспорва определението на понятието за плаващи мрежи, употребено в Регламент № 809/2007, доколкото в това понятие се включвали и стабилизираните мрежи, като мрежата „thonaille“. С настоящия регламент не било изпълнено задължението за излагане на мотиви и били нарушени принципът на пропорционалност и принципът за забрана на дискриминацията, тъй като обхватът на забраната на плаващите мрежи, предвидена в Регламент № 894/97, Регламент № 812/2004 и Регламент № 2187/2005, бил разширен спрямо стабилизираните мрежи.
   С първото правно основание ищецът твърди, че Съветът не е изпълнил задължението си за излагане на мотиви, като в оспорвания регламент не е посочил, от една страна, мотивите за включване на стабилизираните мрежи в понятието за плаващи мрежи, а оттам и мотивите за разширяване на материалния обхват на ограниченията, приложими за този вид мрежи и, от друга страна, като не е посочил научните и техническите становища, въз основа на които е приел тази мярка.
   С второто правно основание ищецът изтъква, че забраната на стабилизарните мрежи, като мрежата „thonaille“ е явно нецелесъобразна както с оглед на преследваната с посочените регламенти цел за ограничаване на неконтролираното разрастване на риболовната дейност, осъществявана посредством плаващи мрежи, така и с оглед на целта за ограничаване на прилова. Всъщност риболовът с мрежа „thonaille“, осъществяван в много малък мащаб от ограничен брой малки кораби, бил занаятчийска дейност и се практикувал в малка част от средиземноморското крайбрежие, като не криел опасност от неконтролирано разрастване. В допълнение, мрежата „thonaille“ била приспособена технически, за да се ограничи в най-голяма степен опасността от прилов и по-специално от прилов на защитени видове.
   С третото правно основание ищецът твърди на последно място, че е нарушен принципът за забрана на дискриминацията, доколкото оспорваният регламент предвиждал същия режим за мрежата „thonaille“, както за хрилните плаващи мрежи, макар че положението на двата вида мрежи било различно както с оглед на техническите характеристики на мрежата „thonaille“, така и с оглед на малкия брой засегнати кораби и малкия мащаб на практикувания риболов.

      (1)  ОВ L 182, стр. 1.


title: Дело C-322/16: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 7 юни 2016 г. — Global Starnet Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato

text:
               19.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/24

         Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 7 юни 2016 г. — Global Starnet Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato
   (Дело C-322/16)
   (2016/C 343/37)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Global Starnet Ltd

      Ответници: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato

      Преюдициални въпроси

               1)

               Основен въпрос: може ли член 267, параграф 3 от Договора за функционирането на ЕС да се тълкува в смисъл, че не съществува безусловно задължение на последната съдебна инстанция за отправяне на преюдициално запитване по въпрос относно тълкуването на европейското право, ако в хода на същото съдебно производство Corte costituzionale [Конституционният съд] е преценил по същество конституционосъобразността на националната правна уредба, като е използвал същите нормативни параметри като тези, чието тълкуване се иска от Съда, макар и формално различни, тъй като се съдържат в разпоредби на Конституцията, а не на европейските Договори?

               2)

               При условията на евентуалност по отношение на първия въпрос, ако Съдът отговори на въпроса относно тълкуването на член 267, параграф 3 в смисъл, че е задължително отправянето на преюдициално запитване: допускат ли разпоредбите и принципите, посочени в член 26 (Вътрешен пазар), член 49 (Право на установяване), член 56 (Свобода на предоставяне на услуги), член 63 (Свобода на движение на капитали) от Договора за функционирането на ЕС и в член 16 (Свобода на стопанска инициатива) от Хартата на основните права на ЕС, както и общият принцип на оправданите правни очаквания (който „е един от основните принципи на Съюза“, както е постановил Съдът в решение от 14 март 2013 г. по дело C-545/11), приемането и прилагането на национална правна уредба (член 1, алинея 78, буква b), точки 4, 8, 9, 17, 23, 25 от Закон № 220/2010), която предвижда и за лица, които вече са концесионери в сектора на телематичното провеждане на законни игри, нови изисквания и задължения чрез допълнително споразумение към вече съществуващия договор (и без какъвто и да е срок за постепенно привеждане в съответствие)?


title: Дело C-130/10: Жалба, подадена на 11 март 2010г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               22.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 134/26

         Жалба, подадена на 11 март 2010г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-130/10)
   2010/C 134/40
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: E. Perillo, K. Bradley, A. Auersperger Matić)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕС) № 1286/2009 (1) на Съвета от 22 декември 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) № 881/2002 (2) за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните;

               —

               да се запазят правните последици на Регламент (ЕС) № 1286/2009 на Съвета до неговата замяна;

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Европейският парламент счита, че Регламент (ЕС) № 1286/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) № 881/2002 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, е недействителен поради следните причини:

               —

               предвид неговата цел и съдържание, правилното правно основание на регламента е член 75 от Договора за функционирането на Европейския съюз;

               —

               при условията на евентуалност, не са налице условията за прилагане на член 215 от Договора за функционирането на Европейския съюз, тъй като няма надлежно представено предложение и преди това Съветът не е приел решение в съответствие с глава 2 на дял V от Договора за Европейския съюз.

         Ако Съдът отмени оспорвания регламент, Парламентът все пак предлага Съдът да упражни правото си на преценка да запази в съответствие с член 264, параграф 2 ДФЕС правните последици на оспорвания регламент, докато той не бъде заменен.

      (1)  ОВ L 346, стр. 42.

      (2)  ОВ L 139, стр. 9; Специално издание на български език 2007 г., глава 18, том 1, стр. 189.


title: Дело F-46/15: Жалба, подадена на 20 март 2015 г. — ZZ/Комисия

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/34

         Жалба, подадена на 20 март 2015 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-46/15)
   (2015/C 190/40)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, N. de Montigny и D. Verbeke, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението, с което Бюрото за разплащания в Брюксел отказва да признае за тежко заболяването, от което страда жалбоподателят.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на началника на Бюрото за разплащания в Брюксел от 27 май 2014 г., с което се отхвърлят искането на жалбоподателя да бъде признато за тежко заболяването, от което страда, и искането му да бъдат поети всички свързани с това заболяване медицински разходи,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-186/15: Жалба, подадена на 14 април 2015 г. — CSTP Azienda della Mobilità/Комисия

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/29

         Жалба, подадена на 14 април 2015 г. — CSTP Azienda della Mobilità/Комисия
   (Дело T-186/15)
   (2015/C 190/32)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Azienda della Mobilità SpA (Салерно, Италия) (представители: G. Capo и L. Visone, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решение на Комисията от 19 януари 2015 г. относно държавна помощ Sa.35843 (2014/C) (ex 2012/NN), съобщено на жалбоподателя на 19 февруари 2015 г., което е изпълнено от Италия;

               —

               Да обяви съгласно членове 263 ДФЕС и 264 ДФЕС, че решението на Европейската комисия от 19 януари 2015 г. относно производството по държавна помощ Sa.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (за 4 9 51  838,00 EUR), е нищожно в неговата цялост що се отнася до сумите, определени като възнаграждение за задължение за публична услуга съгласно Регламент (ЕИО) № 1191/69, предоставяне на възнаграждение съгласно член 11 за тарифно задължение в сектора на местния публичен транспорт, следва да се считат за несъобщена мярка, представляваща несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора;

               —

               Да обяви съгласно членове 263 ДФЕС и 264 ДФЕС, че решението на Европейската комисия от 19 януари 2015 г. относно производството по държавна помощ Sa.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (за 4 9 51  838,00 EUR), е нищожно в неговата цялост що се отнася до разпореждането за оперативни мерки за възстановяване на помощта от страна на италианската държава;

               —

               Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от CSTP.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като изтъкнатите по дело T-185/15, Buonotourist/Комисия.


title: Дело T-50/09: Решение на Общия съд от 15 март 2011 г. — Ifemy’s/СХВП — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Dada & Co. kids“ — По-ранна национална словна марка „DADA“ — Относително основание за отказ — Липса на реално използване на по-ранната марка — Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               30.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/15

         Решение на Общия съд от 15 март 2011 г. — Ifemy’s/СХВП — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids)
   (Дело T-50/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Dada & Co. kids“ - По-ранна национална словна марка „DADA“ - Относително основание за отказ - Липса на реално използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 130/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ifemy’s Holding GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: H.-G. Augustinowski, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dada & Co. Kids Srl (Prato, Италия)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 ноември 2008 г. (преписка R 911/2008-4) относно производство по възражение между Ifemy’s Holding GmbH и Dada & Co. Kids Srl

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ifemy’s Holding GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.


title: Дело F-32/05: Определение на Съда на публичната служба от 15 септември 2009 г. — Perez Santande/Съвет

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/85

         Определение на Съда на публичната служба от 15 септември 2009 г. — Perez Santande/Съвет
   (Дело F-32/05) (1)

   2009/C 267/156

      Език на производството: френски

   Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 193, 6.5.2008 г., стр. 32 (дело, заведено първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер T-201/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).


title: Дело T-39/08: Жалба, подадена на 22 януари 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

text:
               12.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/34

         Жалба, подадена на 22 януари 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
   (Дело T-39/08)
   (2008/C 92/69)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решението на Комисията, което не приема офертата на жалбоподателя и възлага договора на спечелилия оферент;

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности да обезщети вредите, причинени на жалбоподателя с въпросната процедура за възлагане на обществена поръчка, в размер на 441 564,50 EUR;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните и другите разноски, направени във връзка с настоящата жалба, дори ако същата бъде отхвърлена;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните и другите разноски, направени във връзка с настоящата жалба.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят подава оферта в отговор на поканата на ответника за участие в открита процедура за възлагане на обществена поръчка, свързана със съхранение, управление, увеличаване, повишаване и поддръжка на Интернет-портала на Европейската комисия, предназначен за „eLearning“ (elearningeuropa.info) (OВ 2007/S 87-105977). Жалбоподателят оспорва решението на ответника от 12 ноември 2007 г., което отхвърля неговата оферта и го информира, че договорът ще бъде възложен на друг участник. Освен това жалбоподателят иска обезщетение за вредите, за които твърди, че са причинени от процедурата за възлагане на обществена поръчка.
   В подкрепа на свояга жалба жалбоподателят изтъква, че ответникът е допуснал явни грешки в преценката и не е мотивирал своето решение в съответствие с член 253 ЕО. По-нататък жалбоподателят твърди, че при оценката на офертите ответникът е объркал критериите за оценка с критериите за възлагане и е използвал критерии за оценка, които не са били съобщени на участниците преди крайния срок за подаване на оферти. На последно място жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил принципът за недопускане на дискриминация.