title: Съединени дела C-503/19 и С-592/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициални запитвания от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 5 de Barcelona — Испания) — UQ (C-503/19), SI (C-592/19)/Subdelegación del Gobierno en Barcelona (Преюдициално запитване — Статут на дългосрочно пребиваващите граждани на трети страни — Директива 2003/109/ЕО — Член 6, параграф 1 — Фактори, които следва да се вземат предвид — Национална правна уредба — Неотчитане на тези фактори — Отказ да се предостави статут на дългосрочно пребиваващ поради предходни осъждания на заинтересованото лице)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/13

      Решение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициални запитвания от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona — Испания) — UQ (C-503/19), SI (C-592/19)/Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Съединени дела C-503/19 и С-592/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Статут на дългосрочно пребиваващите граждани на трети страни - Директива 2003/109/ЕО - Член 6, параграф 1 - Фактори, които следва да се вземат предвид - Национална правна уредба - Неотчитане на тези фактори - Отказ да се предостави статут на дългосрочно пребиваващ поради предходни осъждания на заинтересованото лице)
      (2020/C 378/15)
      Език на производството: испански

         Запитващи юрисдикции

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona

         Страни в главните производства

         Жалбоподатели: UQ (C-503/19), SI (C-592/19)

         Ответник: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Диспозитив

      Член 6, параграф 1 от Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка — както е тълкувана от част от нейните съдилища — която предвижда възможността на гражданин на трета страна да се откаже статут на дългосрочно пребиваващ в тази държава членка само на основанието, че е бил предходно осъждан, без да се извърши конкретна преценка на положението му с оглед по-специално на естеството на извършеното от него престъпление, опасността, която той евентуално представлява за обществения ред или обществената сигурност, продължителността на пребиваването му на територията на посочената държава членка и наличието на връзки с последната.

         (1)  ОВ C 363, 28.10.2019 г.


title: Дело C-530/19: Решение на Съда (осми състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — NM, в качеството на синдик на NIKI Luftfahrt GmbH/ON (Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Членове 5 и 9 — Задължение на въздушния превозвач да предложи хотелско настаняване на пътниците, чийто полет е бил отменен — Вреда, претърпяна от пътник по време на престоя му в хотела, в който е настанен — Възможност да се ангажира отговорността на въздушния превозвач за небрежността на служителите на хотела)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/13

      Решение на Съда (осми състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — NM, в качеството на синдик на NIKI Luftfahrt GmbH/ON
      (Дело C-530/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) № 261/2004 - Членове 5 и 9 - Задължение на въздушния превозвач да предложи хотелско настаняване на пътниците, чийто полет е бил отменен - Вреда, претърпяна от пътник по време на престоя му в хотела, в който е настанен - Възможност да се ангажира отговорността на въздушния превозвач за небрежността на служителите на хотела)
      (2020/C 378/16)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: NM, в качеството на синдик на NIKI Luftfahrt GmbH

         Ответник: ON

         Диспозитив

                  1)

                  Член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкува в смисъл, че задължението, възложено съгласно тази разпоредба на въздушния превозвач, да предложи безплатно хотелско настаняване на визираните там пътници, не означава, че този превозвач е длъжен да поеме грижата за самите условия на настаняването.

                  2)

                  Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че въздушният превозвач, който съгласно член 9, параграф 1, буква б) от този регламент е предложил хотелско настаняване на пътник, чийто полет е бил отменен, не може на основание единствено на този регламент да е длъжен да обезщети пътника за вредите, причинени от виновно поведение на служителите на посочения хотел.

         (1)  ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-539/19: Решение на Съда (осми състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Landgericht München I — Германия) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Преюдициално запитване — Роуминг в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Европейския съюз — Регламент (ЕС) № 531/2012 — Член 6а — Член 6д, параграф 3 — Задължение за доставчика на роуминг да прилага автоматично регулираната тарифа за роуминг — Прилагане по отношение на потребители, направили избор на конкретна тарифа за роуминг преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 531/2012)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/14

      Решение на Съда (осми състав) от 3 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Landgericht München I — Германия) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefónica Germany GmbH & Co. OHG
      (Дело C-539/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Роуминг в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Европейския съюз - Регламент (ЕС) № 531/2012 - Член 6а - Член 6д, параграф 3 - Задължение за доставчика на роуминг да прилага автоматично регулираната тарифа за роуминг - Прилагане по отношение на потребители, направили избор на конкретна тарифа за роуминг преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 531/2012)
      (2020/C 378/17)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Landgericht München I (Областен съд Мюнхен I, Германия)

         Страни в главното производство

         Ищец: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Ответник: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG

         Диспозитив

      Член 6а и член 6д, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 531/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2012 година относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза, изменен с Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че считано от 15 юни 2017 г., доставчиците на роуминг са били длъжни да приложат автоматично за всички свои клиенти регулираната тарифа за роуминг, упомената по-специално в член 6а от него, независимо дали по-рано тези клиенти са избрали регулирана тарифа за роуминг или тарифа, различна от регулираната тарифа за роуминг, стига преди крайната дата 15 юни 2017 г. изрично да не са направили изявление относно избора да се ползват от такава друга тарифа в съответствие с процедурата, предвидена за целта в член 6д, параграф 3, първа алинея от посочения регламент.

         (1)  ОВ C 328, 30.9.2019 г.


title: Дело C-651/19: Решение на Съда (първи състав) от 9 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Преюдициално запитване — Политика относно убежището — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Директива 2013/32/ЕС — Член 46 — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47 — Право на ефективни правни средства за защита — Жалба срещу решение за отхвърляне на последваща молба за международна закрила като недопустима — Срок за обжалване — Правила относно връчването)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/15

      Решение на Съда (първи състав) от 9 септември 2020 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Дело C-651/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Политика относно убежището - Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила - Директива 2013/32/ЕС - Член 46 - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Право на ефективни правни средства за защита - Жалба срещу решение за отхвърляне на последваща молба за международна закрила като недопустима - Срок за обжалване - Правила относно връчването)
      (2020/C 378/18)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Conseil d'État (Държавен съвет, Белгия)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: JP

         Ответник: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Диспозитив

      Член 46 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила, във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, която предвижда за обжалването на решение за обявяване на последваща молба за международна закрила за недопустима десетдневен преклузивен срок, включващ празничните и почивните дни, считано от връчването на това решение, включително когато поради непосочването от страна на съответния кандидат на адрес за съобщения в тази държава членка връчването се извършва по седалището на националния орган, компетентен да се произнесе по такава молба, стига, първо, тези кандидати да са уведомени, че ако не са посочили съдебен адрес за целите на връчването на решението по молбата им, ще се счита, че са посочили като адрес за тези цели седалището на този национален орган, второ, правилата за достъп на тези кандидати до това седалище да не са такива, че за последните да е прекалено трудно да получават отнасящите си до тях решения, и трето, да е спазен принципът на равностойност. Задача на запитващата юрисдикция е да провери дали спорната в главното производство национална правна уредба отговаря на тези изисквания.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело C-273/20: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 22 юни 2020 г. — Bundesrepublik Deutschland/SW

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/15

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 22 юни 2020 г. — Bundesrepublik Deutschland/SW
      (Дело C-273/20)
      (2020/C 378/19)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в ревизионното производство: Bundesrepublik Deutschland

         Ответник в ревизионното производство: SW

         Лице, конституирано като заинтересована страна: град Дармщат

         Преюдициални въпроси

                  1)

                              а)

                              При присъединяването към непридружен малолетен или непълнолетен бежанец съгласно член 10, параграф 3, буква а) и член 2, буква е) от Директива 2003/86/ЕО (1) на Съвета от 22 септември 2003 г. може ли да се смята за „условие“ по смисъла на член 16, параграф 1, буква а) от Директива 2003/86/ЕО този бежанец все още да не е навършил пълнолетие? Съвместима ли е с предходните разпоредби правна уредба на държава членка, съгласно която на присъединилите се към непридружен малолетен или непълнолетен бежанец по смисъла на член 2, буква е) от Директива 2003/86/ЕО негови родители се предоставя (производно) право на пребиваване в тази държава членка само до фактическото навършване от бежанеца на пълнолетие?

                              б)

                              При утвърдителен отговор на първия въпрос, буква а): следва ли член 16, параграф 1, буква а) във връзка с член 10, параграф 3, буква а) и член 2, буква е) от Директива 2003/86/ЕО да се тълкува в смисъл, че държава членка, съгласно чието законодателство (производното) право на пребиваване на родителите е ограничено във времето до навършването от детето им на пълнолетие, може да отхвърли заявлението на родителите, все още пребиваващи в третата държава, за влизане и пребиваване с цел събиране на семейството, ако бежанецът е навършил пълнолетие преди крайното решение по заявление, подадено в административно или съдебно производство, в срок до три месеца от признаването на статута на бежанец?

                  2)

                  Ако съгласно отговора на първия въпрос не е допустим отказ за събирането на семейството:
                  Какви изисквания следва да се поставят за наличието на реален семеен живот по смисъла на член 16, параграф 1, буква б) от Директива 2003/86/ЕО при присъединяване на родители към бежанец, който е навършил пълнолетие преди решението по заявлението за влизане и пребиваване с цел събиране на семейството? По-конкретно:

                              а)

                              Достатъчно ли е родство от първа степен по пряка възходяща линия (член 10, параграф 3, буква а) от Директива 2003/86/ЕО), или се изисква и реален семеен живот?

                              б)

                              Ако се изисква и реален семеен живот:
                              Каква е необходимата му интензивност? Достатъчни ли са например спорадични или редовни контакти, необходимо ли е съжителство в общо домакинство, или освен това се изисква общност, основана на взаимопомощ, чиито членове са зависими един от друг?

                              в)

                              Присъединяването на все още намиращите се в третата държава родители, подали заявление за събиране на семейството, към детето им с признат статут на бежанец, което междувременно е навършило пълнолетие, изисква ли да са налице изгледи за (повторно) започване на семейния живот по начина, изискуем съгласно отговора на въпрос 2, буква б)?

         (1)  Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, 2003 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164).


title: Дело C-279/20: Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 26 юни 2020 г. — Bundesrepublik Deutschland/XC

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/16

      Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 26 юни 2020 г. — Bundesrepublik Deutschland/XC
      (Дело C-279/20)
      (2020/C 378/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател в ревизионното производство: Bundesrepublik Deutschland

         Ответник в ревизионното производство: XC

         Лице, конституирано като заинтересована страна: окръг Клопенбург

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли член 4, параграф 1, буква в) от Директива 2003/86/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че детето на кандидат за събиране на семейството, на когото е предоставен статут на бежанец, е малолетно или непълнолетно по смисъла на тази разпоредба, дори в случай че е било малолетно или непълнолетно към момента на подаване от кандидата за събиране на семейството на молбата за убежище, но е навършило пълнолетие още преди на същия да бъде предоставен статут на бежанец и преди да бъде подадено заявлението за събиране на семейството?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос:
                  Какви изисквания следва да се поставят за наличието на реален семеен живот по смисъла на член 16, параграф 1, буква б) от Директива 2003/86/ЕО в случай като разглеждания?

                              a)

                              Достатъчно ли е да има правоотношение родител—дете, или се изисква и реален семеен живот?

                              б)

                              Ако се изисква и реален семеен живот, каква е необходимата му интензивност? Достатъчни ли са например спорадични или редовни контакти, необходимо ли е съжителство в общо домакинство, или освен това се изисква общност, основана на взаимопомощ, чиито членове са зависими един от друг?

                              в)

                              За присъединяването на междувременно навършило пълнолетие дете, което все още се намира в третата държава и е подало заявление за събиране на семейството, към родител с предоставен статут на бежанец, изисква ли се да са налице изгледи за (повторно) започване на семейния живот по начина, изискуем съгласно отговора на въпрос 2, буква б)?

         (1)  Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, 2003 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164).


title: Дело C-394/20: Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 18 август 2020 г. — XY/Finanzamt V

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/18

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 18 август 2020 г. — XY/Finanzamt V
      (Дело C-394/20)
      (2020/C 378/22)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: XY

         Ответник: Finanzamt V

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 63, параграф 1 и член 65 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба на държава членка относно събирането на данъка върху наследството, която по отношение на изчисляването на данъка предвижда, че при придобиването на находящи се на територията на страната недвижими имоти данъчното облекчение, което се приспада от облагаемата основа е в по-малък размер, когато към момента на смъртта му наследодателят и наследникът са имали местоживеене или обичайно местопребиваване в друга държава членка, от данъчното облекчение, което би било приложимо, ако към този момент поне единият от тях би имал местоживеене или обичайно местопребиваване в първата държава членка?

                  2)

                  Трябва ли член 63, параграф 1 ДФЕС и член 65 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба на държава членка относно събирането на данъка върху наследството, която по отношение на изчисляването на данъка предвижда, че при придобиването на находящи се на територията на страната недвижими имоти свързаните със запазени части от наследството задължения не подлежат на приспадане, когато към момента на смъртта му наследодателят и наследникът са имали местоживеене или обичайно местопребиваване в друга държава членка, при положение че тези задължения биха подлежали на приспадане в пълен размер от стойността на придобитото имущество в случай на смърт, ако към момента на смъртта на наследодателя поне един от двамата — наследодателят или наследникът — би имал местоживеене или обичайно местопребиваване в първата държава членка?


title: Дело C-405/20: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 28 август 2020 г. — EB и др./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/19

      Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 28 август 2020 г. — EB и др./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)
      (Дело C-405/20)
      (2020/C 378/23)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: EB, JS и DP

         Ответник: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Следва ли ограничението на прилагането във времето на изискването за равно третиране на мъже и жени съгласно решение Barber (1), както и съгласно Протокол № 33 относно член 157 ДФЕС и член 12 от Директива 2006/54/ЕО (2) да се тълкува в смисъл, че е законосъобразно получаващо пенсия лице (от Австрия) да не може или да може само (частично) да се позове на принципа на равно третиране за частта от правото на пенсия, която се отнася до периоди на заетост след 1 януари 1994 г., за да претендира, че е дискриминирано от разпоредби относно предвиденото за 2018 г. адаптиране на пенсиите на държавните служители като приложеното в главните производства?

                  2)

                  Следва ли изискването за равно третиране на мъже и жени (съгласно член 157 ДФЕС във връзка с член 5 от Директива 2006/54/EО) да се тълкува в смисъл, че непряка дискриминация като евентуално произтичащата от приложимите в главните производства разпоредби относно адаптирането на пенсиите през 2018 г. е обоснована и като се вземат предвид предприети по-рано подобни мерки и причинените от тяхното кумулативно действие значителни загуби, в сравнение с адаптиране поради инфлацията на реалната стойност на пенсиите (в конкретния случай 25 %), и по специално

                              —

                              за предотвратяването на (възникваща при периодично адаптиране с единна ставка) драстична разлика между по-високите и по-ниските пенсии, въпреки че тази разлика би била чисто номинална и съотношението на стойностите би останало непроменено,

                              —

                              за реализирането на общ „социален аспект“ като повишаването на покупателната способност на получателите на по-ниски пенсии, въпреки че: а) тази цел може да бъде постигната и без ограничение на адаптирането на по-високите пенсии; и б) законодателят не предвижда подобна мярка по същия начин за повишаването на покупателната способност при адаптиране поради инфлация на по-ниските заплати на държавните служители (за сметка на адаптирането на по-високи заплати) и също така не е приел разпоредба за подобна намеса в адаптирането на стойността на пенсиите от други професионални социалноосигурителни схеми (без участие на държавата), с цел да бъде постигнато повишаване на покупателната способност на по-ниските пенсии (за сметка на адаптирането на по-високите пенсии),

                              —

                              за запазването и финансирането на „схемата“, въпреки че пенсиите на държавните служители не се дължат от осигурителен институт, организиран по подобие на осигурителна схема, финансирана от вноски, а от федералното правителство като работодател на пенсионирани държавни служители като възнаграждение за извършена работа, така че в крайна сметка решаващо значение имат само съображения от бюджетен характер, а не запазването или финансирането на схемата,

                              —

                              тъй като формира самостоятелно основание или (преди това) изначално изключва възможността да се приеме, че е налице непряка дискриминация, основана на пола по смисъла на Директива 2006/54/ЕО в ущърб на мъжете, когато статистически значително по-високата степен на засегнатост на мъжете от групата на получателите на по-високи пенсии трябва да се квалифицира като последица от по-специално обичайната в миналото липса на равни възможности за жените в областта на заетостта и професиите, или

                              —

                              тъй като разпоредбата е допустима като позитивна мярка по смисъла на член 157, параграф 4 ДФЕС?

         (1)  Решение от 17 май 1990 г., C-262/88, EU:C:1990:209.

         (2)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 204, 2006 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).


title: Дело C-412/20: Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 3 септември 2020 г. — Европейска заповед за арест срещу P; Друга страна в производството: Openbaar Ministerie.

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/20

      Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 3 септември 2020 г. — Европейска заповед за арест срещу P; Друга страна в производството: Openbaar Ministerie.
      (Дело C-412/20)
      (2020/C 378/24)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Rechtbank Amsterdam

         Страни в главното производство

         Европейска заповед за арест срещу: Р

         Друга страна в производството: Openbaar Ministerie

         Преюдициален въпрос

      Допускат ли Рамково решение 2002/584/ПВР (1), член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз и/или член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз изпълняващият съдебен орган да изпълни издадената от съд европейска заповед за арест, ако този съд не отговаря на изискванията за ефективна съдебна защита и още към момента на издаването на европейската заповед за арест не е отговарял на тези изисквания, тъй като законодателството на издаващата държава членка не гарантира независимостта на този съд и не я е гарантирало още към момента на издаване на европейската заповед за арест?

         (1)  Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


title: Дело C-413/20: Преюдициално запитване от Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Белгия), постъпило на 2 септември 2020 г. — État belge/LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/20

      Преюдициално запитване от Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Белгия), постъпило на 2 септември 2020 г. — État belge/LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)
      (Дело C-413/20)
      (2020/C 378/25)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Страни в главното производство

         Ищец: État belge

         Ответници: LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допуска ли точка 9 от допълнение 3 към подчаст А от приложение I към Регламент (ЕС) № 1178/2011 на Комисията от 3 ноември 2011 година за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (1), при изчисляването на 115-те часа време на тренировка по прибори съгласно точка 9, буква д) да се зачитат тренировъчни часове, изпълнени на полетен симулатор FNPT II (време на наземна тренировка по прибори), в допълнение към 15-те часа обучение по MCC съгласно точка 9, буква д), точка (2) и в допълнение към изпълняваните на FNPT II 40 часа за обучение за полети по прибори съгласно точка 9, буква д), точка (3), подточка ii), тоест повече от 55 часа време на наземна тренировка по прибори?

                  2)

                  Зависи ли отговорът на първия въпрос от това дали часовете, изпълнявани в допълнение към посочените по-горе 15 и 40 часа, са часове обучение по MCC или друг вид обучение на симулатор?

                  3)

                  При отрицателен отговор на двата въпроса по-горе, допуска ли точка 10 от допълнение 3 към подчаст А от приложение I към същия регламент свидетелството CPL (А) да се издава след като кандидат-пилотите са допълнили обучението си с достатъчен брой часове, изпълнени във въздухоплавателно средство, но не са положили отново изпита за проверка на уменията (skill test), отнасящ се до полета по прибори?

                  4)

                  При отрицателен отговор на трите въпроса по-горе, изисква ли общият принцип на правна сигурност да се ограничи във времето даденото от Съда тълкуване на разглежданата правна норма, например за да може тя да се прилага единствено за кандидат-пилотите, които са поискали да им бъде издадено свидетелство CPL (A) или които дори само са започнали обучението си за такова свидетелство след датата на постановяване на решението на Съда?

         (1)  ОВ L 311, 2011 г., стр. 1.


title: Дело C-439/20 P: Жалба, подадена на 18 септември 2020 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 юли 2020 г. по дело T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Комисия

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/21

      Жалба, подадена на 18 септември 2020 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 юли 2020 г. по дело T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Комисия
      (Дело C-439/20 P)
      (2020/C 378/26)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, G. Luengo)

         Другите страни в производството: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят по настоящото дело иска от Съда:

                  —

                  да отмени решение на Общия съд (четвърти състав) от 8 юли 2020 г. по дело T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd/Комисия,

                  —

                  да отхвърли жалбата в първоинстанционното производство като недопустима,

                  —

                  при условията на евентуалност, да отхвърли жалбата в първоинстанционното производство като неоснователна и, при всички положения,

                  —

                  да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят в производството пред Съда излага четири твърдения.
      Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с допустимостта и основателността на жалбата в първоинстанционното производство.
      Второ, Общият съд е допуснал грешки при прилагане на правото, приемайки, че събирането на мита е имало „обратно действие“.
      Трето, Общият съд е допуснал грешка при тълкуването на член 8, параграфи 1, 9 и 10, на член 10, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (1), на член 13, параграфи 1, 9 и 10 и на член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 597/2009 (2), като е стигнал до извода, че събирането на мита върху внос, при който не е бил спазен ангажиментът, е невъзможно.
      Четвърто, Общият съд е допуснал грешка при тълкуването на член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 и на член 24, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 597/2009, като е стигнал до извода, че Съветът не е имал правно основание да предвиди, че когато Комисията обяви за недействителна издадена съгласно ангажимента фактура, митото следва да бъде събрано.

         (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 51).

         (2)  Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 188, 2009 г., стр. 93).


title: Дело C-441/20 P: Жалба, подадена на 21 септември 2020 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 юли 2020 г. по дело T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Комисия

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/22

      Жалба, подадена на 21 септември 2020 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 юли 2020 г. по дело T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Комисия
      (Дело C-441/20 P)
      (2020/C 378/27)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Marcos Fraile, N. Tuominen, avocat)

         Други страни в производството: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd, Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Съветът иска от Съда:

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение,

                  —

                  да отхвърли подадената в първоинстанционното производство жалба за отмяна на обжалвания регламент и

                  —

                  да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски на Съвета както в това производство, така и разноските в производството по обжалване.

            При условията на евентуалност:

                  —

                  да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,

                  —

                  да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.

         Основания и основни доводи

      Първо, Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, когато приема, че подадената до него жалба е допустима.
      Жалбоподателят в първоинстанционното производство трябва да докаже, че е процесуално легитимиран да подаде жалба на основание член 263 ДФЕС, и по-конкретно, че е пряко засегнат и че има правен интерес предвид член 2 от обжалвания регламент (1). Антидъмпинговите мита, чието плащане е правна последица от обявяването на фактурите за недействителни, не се дължат на националните митнически органи от жалбоподателя, а от друго дружество, Seraphim Solar System GmbH. Ето защо Съветът счита, че жалбоподателят не е доказал, че е пряко засегнат и че има правен интерес да обжалва, а Общият съд е допуснал грешка, като е приел, че такива са налице.
      Освен това правото на жалбоподателя в първоинстанционното производство да повдигне възражение за незаконосъобразност съгласно член 277 ДФЕС е преклудирано в съответствие с решение на Съда на ЕС (по-нататък „Съда“)TWD Textilwerke Deggendorf и Nachi Europe.
      Накрая, абсолютно ясно е, че допустимостта на жалби срещу Регламент № 1238/2013 (2) и Регламент № 1239/2013 (3) се основава на решение SolarWorld, в което е постановено, че член 3 от Регламент № 1238/2013 и член 2 от Регламент № 1239/2013 не могат да бъдат отделени от останалите части на тези регламенти.
      Второ, Общият съд e допуснал грешка при прилагане на правото, когато констатирал, че членове 8 и 13 от Основните регламенти „изчерпват“ възможността за събиране на мита върху внос в нарушение на ангажимент, и определил всеки друг подход като събиране на митата „с обратно действие“.
      Констатацията на Общия съд се основава на неправилно разбиране на Основните регламенти. Член 10, параграф 5 и член 16, параграф 5 от Основните регламенти се отнасят най-общо до това какви са последиците, когато се установи, че даден ангажимент е бил нарушен. Това е еквивалентът на „прилагане с обратно действие по смисъла на Основните регламенти“, тоест налагането на окончателни антидъмпингови мита/изравнителни мита до 90 дни от прилагането на временни мерки върху внос, подлежащ на регистрация съгласно член 14, параграф 5 и член 24, параграф 5 от Основните регламенти.
      Разглежданият случай, т.е. неизпълнението на ангажимент и последиците от това явно е от различно естество. Единственото ограничение, наложено от член 10, параграф 5 и член 16, параграф 5 от Основните регламенти, е такова събиране на мита с обратно действие да не се прилага за внос, извършен през 90-дневния ретроактивен период преди неизпълнението или оттеглянето на ангажимента.
      Освен това не може има прилагане с обратно действие, когато митата са наложени от самото начало и се предвижда само изключение от тяхното събиране. Наистина, чрез ангажимента производителят износител избягва прилагането на въпросните мита, ако са осигурени условията да ползва това предимство. Митническото задължение обаче ще възникне, когато деклараторът реши да допусне стоките в свободно обращение, т.е. без събиране на антидъмпингово мито, и се установи, че не са изпълнени едно или няколко условия на този ангажимент.
      Трето, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, когато е приел, че член 14, параграф 1 и член 24, параграф 1 от Основните регламенти не дават на Съвета право да въвежда система за контрол на ангажиментите, която включва обявяване на фактури за недействителни.
      Член 14, параграф 1 и член 24, параграф 1 от Основните регламенти дават на Съвета много широки правомощия, когато приема регламент за налагане на мита, както изяснява Съдът в решение Deichmann. Ето защо Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, когато е приел, че Съветът не е имал право да въвежда система за контрол на ангажиментите, която включва обявяване на фактури за недействителни.
      Позицията на Общия съд не съответства на намерението на законодателя. В правото на ЕС няма основание за толкова мащабна защита на икономически оператор, който нарушава доброволно поетите от него задължения, и, както е в настоящия случай, дори не оспорва, че такива нарушения са възникнали. Освен това тази позиция е по-стриктна от изискванията на правото на Световната търговска организация (по-нататък „СТО“), което би поставило ЕС в неравностойно положение в сравнение с търговските партньори на другите членове на СТО.
      В допълнение, обжалваното съдебно решение прави ангажиментите непропорционално рискови за Комисията. Поемането на ангажименти носи риск за ЕС и затруднява контрола върху мярката. Всъщност, основното задължение на страна, която поема ангажимента, е да оказва съдействие на Комисията и така да осигури безпрепятствен контрол върху правилното изпълнение на ангажимента. Без тази гаранция за Комисията ще остане целия риск, а всеки неизпълнил ангажимента ще може да запази всички предимства, получени по време на това неизпълнение. Такова тълкуване не е в унисон с целта за ефективна защита на промишлеността на ЕС от вреден дъмпинг/субсидиране проблем, който (алтернативно) ангажиментът отстранява.

         (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/2146 на Комисията от 7 декември 2016 година за оттегляне на приемането на ангажимента за двама производители износители съгласно Решение за изпълнение 2013/707/ЕС за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийна процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (OВ L 333, 2016 г., стр. 4).

         (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (OВ L 325, 2013 г., стр. 1).

         (3)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (OВ L 325, 2013 г., стp 66).


title: Дело T-437/16: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Италия/Комисия (Езиков режим — Обявление за конкурс на общо основание за назначаване на администратори в областта на одита — Езикови познания — Ограничаване на избора на втория език за конкурса до немски, английски и френски — Език за комуникация — Регламент № 1 — Член 1г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника — Дискриминация, основана на езика — Обосноваване — Интерес на службата — Пропорционалност)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/25

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Италия/Комисия
      (Дело T-437/16) (1)

      (Езиков режим - Обявление за конкурс на общо основание за назначаване на администратори в областта на одита - Езикови познания - Ограничаване на избора на втория език за конкурса до немски, английски и френски - Език за комуникация - Регламент № 1 - Член 1г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника - Дискриминация, основана на езика - Обосноваване - Интерес на службата - Пропорционалност)
      (2020/C 378/28)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara и D. Milanowska)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: L. Aguilera Ruiz)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/322/16 за съставяне на списъци с резерви за назначаване на администратори в областта на одита (AD 5/AD 7) (ОВ C 171 A, 2016 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя обявление за конкурс на общо основание EPSO/AD/322/16 за съставяне на списъци с резерви за назначаване на администратори в областта на одита (AD 5/AD 7).

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, включително тези на Италианската република.

                  3)

                  Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г.


title: Дело T-745/17: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Kerkosand/Комисия (Държавни помощи — Помощ, предназначена за инвестиционен проект в Западна Словакия — Регионална инвестиционна помощ — Отхвърляне на жалба — Решение да не се повдигат възражения — Условия за освобождаване — Член 14 от Регламент (ЕС) № 651/2014 — Обхват на правомощието за контрол на Комисията — Насоки за регионалната помощ за периода 2014 — 2020 г. — Понятие за МСП — Член 3, параграфи 2 и 3 от приложение I към Регламент № 651/2014 — Данни, използвани за определяне на числеността на персонала и на финансовите суми, и референтен период — Член 4 от приложение I към Регламент № 651/2014 — Съмнения относно съвместимостта на помощта с вътрешния пазар — Член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2015/1589 — Сериозни затруднения)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/26

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Kerkosand/Комисия
      (Дело T-745/17) (1)

      (Държавни помощи - Помощ, предназначена за инвестиционен проект в Западна Словакия - Регионална инвестиционна помощ - Отхвърляне на жалба - Решение да не се повдигат възражения - Условия за освобождаване - Член 14 от Регламент (ЕС) № 651/2014 - Обхват на правомощието за контрол на Комисията - Насоки за регионалната помощ за периода 2014 — 2020 г. - Понятие за МСП - Член 3, параграфи 2 и 3 от приложение I към Регламент № 651/2014 - Данни, използвани за определяне на числеността на персонала и на финансовите суми, и референтен период - Член 4 от приложение I към Регламент № 651/2014 - Съмнения относно съвместимостта на помощта с вътрешния пазар - Член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2015/1589 - Сериозни затруднения)
      (2020/C 378/30)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Kerkosand spol. s r. o. (Шайдикове Хуменце (Словакия) (представители: A. Rosenfeld и C. Holtmann, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: K. Blanck и A. Bouchagiar)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2017) 5050 окончателен на Комисията от 20 юли 2017 година относно инвестиционната помощ в полза на словашкия производител на пясък силиций NAJPI a. s. (SA.38121 (2016/FC) — Словакия) (ОВ C 336, 2017 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя Решение C(2017) 5050 окончателен на Комисията от 20 юли 2017 година относно инвестиционната помощ в полза на словашкия производител на пясък силиций NAJPI a. s. (SA.38121 (2016/FC) — Словакия)

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 42, 5.2.2018 г.


title: Дело T-143/18: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Société générale/ЕЦБ (Икономическа и парична политика — Пруденциален надзор над кредитните институции — Вноски към схемата за гарантиране на депозитите или към Единния фонд за преструктуриране чрез неотменими ангажименти за плащане — Задачи, възложени на ЕЦБ — Специфични правомощия на ЕЦБ за надзор — Член 4, параграф 1, буква е) и член 16, параграф 1, буква в) и параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 1024/2013 — Мярка, налагаща приспадане на общата сума на оставащите неотменими ангажименти за плащане от базовия собствен капитал от първи ред — Липса на индивидуална проверка)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/27

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Société générale/ЕЦБ
      (Дело T-143/18) (1)

      (Икономическа и парична политика - Пруденциален надзор над кредитните институции - Вноски към схемата за гарантиране на депозитите или към Единния фонд за преструктуриране чрез неотменими ангажименти за плащане - Задачи, възложени на ЕЦБ - Специфични правомощия на ЕЦБ за надзор - Член 4, параграф 1, буква е) и член 16, параграф 1, буква в) и параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 1024/2013 - Мярка, налагаща приспадане на общата сума на оставащите неотменими ангажименти за плащане от базовия собствен капитал от първи ред - Липса на индивидуална проверка)
      (2020/C 378/31)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Société générale (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

         Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: E. Koupepidou, R. Bax и F. Bonnard)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна, от една страна, на Решение ECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 на ЕЦБ от 19 декември 2017 г., и от друга страна, на Решение ECB-SSM-2019-FRSOG-10 на ЕЦБ от 14 февруари 2019 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя точка 5 от Решение ECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 на Европейска централна банка (ЕЦБ) от 19 декември 2017 г. и член 3 от приложение А към него, както и точка 5 от Решение ECB-SSM-2019-FRSOG-10 на ЕЦБ от 14 февруари 2019 г. и член 3 от приложението към него, доколкото се отнасят до Société générale.

                  2)

                  Осъжда ЕЦБ да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 161, 7.5.2018 г.


title: Дело T-50/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Casual Dreams/EUIPO — López Fernández (Dayaday) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Dayaday“ — По-ранни национални фигуративни марки „DAYADAY“ и „dayaday“ — Относителни основания за отказ — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001) — Репутация — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/29

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Casual Dreams/EUIPO — López Fernández (Dayaday)
      (Дело T-50/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Dayaday“ - По-ранни национални фигуративни марки „DAYADAY“ и „dayaday“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 5 от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001) - Репутация - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)
      (2020/C 378/34)
      Език на производството: испански

         Страни

         Жалбоподател: Casual Dreams, SLU (Манреса, Испания) (представител: A. B. Padial Martínez, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O'Neill)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Miguel Ángel López Fernández (Фуенсалида, Испания)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 16 ноември 2018 г. (преписка R 2097/2018-5), постановено в производство по възражение със страни Casual Dreams и г-н López Fernández

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 ноември 2018 г. (преписка R 2097/2018-5) в частта, която се отнася до следните стоки:

                              —

                              „полароидни очила“, „предпазни очила за сняг“, „очила за велосипедисти“, „очила за спорт“, „плувни маски“ от клас 9,

                              —

                              „кърпи за миене“, „текстилни изделия, както и заместители на текстилни изделия“, „тъкани“, „текстилни изделия, невключени в други класове“ от клас 24.

                  2)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  3)

                  Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 103, 18.3.2019 г.


title: Дело T-144/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Kludi/EUIPO — Adlon Brand (ADLON) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „ADLON“ — По-ранна словна малка на Европейския съюз „ADLON“ — Доказване на репутацията на по-ранната марка — Правило 19 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (понастоящем член 7 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625) — Прилагане на закона във времето — Късно представяне на документите — Правомощие за преценка на апелативния състав — Член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Относително основание за отказ — Нарушаване на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001 — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/30

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Kludi/EUIPO — Adlon Brand (ADLON)
      (Дело T-144/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „ADLON“ - По-ранна словна малка на Европейския съюз „ADLON“ - Доказване на репутацията на по-ранната марка - Правило 19 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (понастоящем член 7 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625) - Прилагане на закона във времето - Късно представяне на документите - Правомощие за преценка на апелативния състав - Член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Относително основание за отказ - Нарушаване на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент 2017/1001 - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)
      (2020/C 378/35)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Kludi GmbH & Co. KG (Менден, Германия) (представител: A. Zafar, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Fischer и D. Walicka)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Adlon Brand GmbH & Co. KG (Дюрен, Германия) (представители: P. Baronikians, E. Saarmann и N. Dimmler, avocats)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 26 ноември 2018 г. (преписка R 1500/2018-2), постановено в производство по възражение със страни Adlon Brand и Kludi

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Kludi GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 139, 15.4.2019 г.


title: Дело T-187/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Glaxo Group/EUIPO (Нюанс на пурпурен цвят) (Марка на Европейския съюз — Заявка за марка на Европейския съюз, състояща се от нюанс на пурпурен цвят — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/30

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Glaxo Group/EUIPO (Нюанс на пурпурен цвят)
      (Дело T-187/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за марка на Европейския съюз, състояща се от нюанс на пурпурен цвят - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент 2017/1001)
      (2020/C 378/36)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Glaxo Group Ltd (Брентфорд, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister и R. Jacob, solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: S. Hanne и H. O’Neill)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 15 януари 2019 г. (преписка R 1870/2017-1) относно заявка за регистрация на знак, състоящ се от нюанс на пурпурен цвят, като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Glaxo Group Ltd да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 172, 20.5.2019 г.


title: Дело T-589/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Gothe и Kunz/EUIPO — Aldi Einkauf (FAIR ZONE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „FAIR ZONE“ — По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „FAIR“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/31

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Gothe и Kunz/EUIPO — Aldi Einkauf (FAIR ZONE)
      (Дело T-589/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „FAIR ZONE“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „FAIR“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 378/37)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподатели: Oliver Gothe (Кьолн, Германия) и Martin Kunz (Лондон, Обединено кралство) (представител: K. Kruse, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Есен, Германия) (представители: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen и M. Minkner, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 юли 2019 г. (преписка R 2253/2018-4), постановено в производство по възражение между Aldi Einkauf, от една страна, и г-н Gothe и г-н Kunz, от друга

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-н Oliver Gothe и г-н Martin Kunz да заплатят съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 337, 7.10.2019 г.


title: Дело T-625/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „SOS Innenfarbe“ — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/31

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)
      (Дело T-625/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „SOS Innenfarbe“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001)
      (2020/C 378/38)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Daw SE (Обер-Рамщат, Германия) (представител: A. Haberl, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 юли 2019 г. (преписка R 277/2019-4) относно заявка за регистрация на словния знак „SOS Innenfarbe“ като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Daw SE да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 372, 4.11.2019 г.


title: Дело T-669/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Novomatic/EUIPO — Brouwerij Haacht (PRIMUS) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „PRIMUS“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „PRIMUS“ — По-ранна словна марка на Бенелюкс „PRIMUS“ — Относително основание за отказ — Засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/32

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Novomatic/EUIPO — Brouwerij Haacht (PRIMUS)
      (Дело T-669/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „PRIMUS“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „PRIMUS“ - По-ранна словна марка на Бенелюкс „PRIMUS“ - Относително основание за отказ - Засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 378/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Novomatic AG (Гумполдскирхен, Австрия) (представител: W. Mosing, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: L. Rampini)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Brouwerij Haacht NV (Бортмербек, Белгия) (представители: G. Glas и E. Taelman, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 19 юли 2019 г. (преписка R 2528/2018-5) относно производство по възражение със страни Brouwerij Haacht и Novomatic

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Novomatic AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-879/19: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Sumol + Compal Marcas/EUIPO — Jacob (Dr. Jacob’s essentials) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Dr. Jacob’s essentials“ — По-ранна международна словна марка „COMPAL ESSENCIAL“ — По-ранни национални и международни фигуративни марки „FRUTA essencial“, „COMPAL essencial“ и „Compal FRUTA essencial“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/33

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Sumol + Compal Marcas/EUIPO — Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
      (Дело T-879/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Dr. Jacob’s essentials“ - По-ранна международна словна марка „COMPAL ESSENCIAL“ - По-ранни национални и международни фигуративни марки „FRUTA essencial“, „COMPAL essencial“ и „Compal FRUTA essencial“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 378/40)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sumol + Compal Marcas, SA (Карнаксиде, Португалия) (представител: A. de Sampaio, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Söder и V. Ruzek)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ludwig Manfred Jacob (Хайдесхайм, Германия) (представител: W. Berlit, адвокат)

         Предмет

      Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 3 октомври 2019 г. (преписка R 1025/2019-1) относно производство по възражение между Sumol + Compal Marcas и M. Jacob

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата

                  2)

                  Осъжда Sumol + Compal Marcas, SA да заплати съдебните разноски по настоящата жалба.

         (1)  ОВ C 61, 24.2.2020 г.


title: Дело T-81/20: Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Klose/EUIPO (Изображение на правоъгълник с трицветни сегменти) („Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща правоъгълник с трицветни сегменти — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/33

      Решение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — Klose/EUIPO (Изображение на правоъгълник с трицветни сегменти)
      (Дело T-81/20) (1)

      („Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща правоъгълник с трицветни сегменти - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)
      (2020/C 378/41)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Anne-Marie Klose (Хамбург, Германия) (представител: I. Seher, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Söder)

         Предмет

      Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 12 декември 2019 г. (преписка R 1955/2019-2) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ правоъгълник с трицветни сегменти, като марка на Европейския съюз

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда г-жа Anne-Marie Klose да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 114, 6.4.2020 г.


title: Дело T-131/20: Решение на Общия съд от 2 септември 2020 г. — IR/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Права и задължения на длъжностното лице — Командироване в интерес на службата — Член 37, първа алинея, буква a), първо тире от Правилника — Член 38 от Статута — Отказ да се продължи командироване — Задължение за полагане на грижа — Право на защита)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/34

      Решение на Общия съд от 2 септември 2020 г. — IR/Комисия
      (Дело T-131/20) (1)

      (Публична служба - Длъжностни лица - Права и задължения на длъжностното лице - Командироване в интерес на службата - Член 37, първа алинея, буква a), първо тире от Правилника - Член 38 от Статута - Отказ да се продължи командироване - Задължение за полагане на грижа - Право на защита)
      (2020/C 378/42)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: IR (представители: S. Pappas и A. Pappas, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: T. Bohr и I. Melo Sampaio)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна, първо, на решението на Комисията от 2 юли 2019 г., с което се отхвърля молбата на Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop) за продължаване на командироването на жалбоподателя в неговите служби за допълнителен период от една година, и второ, на решението от 23 януари 2020 г., с което се отхвърля жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателя срещу решението от 2 юли 2019 г.

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейската комисия от 2 юли 2019 г., с което се отхвърля молбата на Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop) за продължаване на командироването на IR в неговите служби за допълнителен период от една година.

                  2)

                  Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело T-529/19: Определение на Общия съд от 10 септември 2020 г. — ADESO/Комисия (Жалба за отмяна — Споразумения за безвъзмездно отпускане на средства по проектите „Your Environment is Your Life“ и „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ — Недопустими разходи — Дебитни известия — Писмо за потвърждение — Качество на обжалваем акт — Договорен характер на спора — Неподлежащ на обжалване акт — Акт, който се вписва в контекста на чисто договорни отношения и не може да се разглежда отделно от тях — Недопустимост)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/34

      Определение на Общия съд от 10 септември 2020 г. — ADESO/Комисия
      (Дело T-529/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Споразумения за безвъзмездно отпускане на средства по проектите „Your Environment is Your Life“ и „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ - Недопустими разходи - Дебитни известия - Писмо за потвърждение - Качество на обжалваем акт - Договорен характер на спора - Неподлежащ на обжалване акт - Акт, който се вписва в контекста на чисто договорни отношения и не може да се разглежда отделно от тях - Недопустимост)
      (2020/C 378/43)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: African Development Solutions (ADESO) (Найроби, Кения) (представител: R. Martens, avocat)

         Ответник: Европейска комисия (представители: J. Estrada de Solà, M. Ilkova и A. Katsimerou)

         Предмет

      Искане по член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Комисята, което се съдържало в писмото от 10 май 2019 г. относно възстановяването на някои суми, платени по споразумения за безвъзмездно отпускане на средства по проектите „Your Environment is Your Life“ (FED/2013/313-770) и „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ (FED/2013/316-291)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Осъжда African Development Solutions (ADESO) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело T-645/19: Определение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — IMG/Комисия (Жалба за отмяна — Сътрудничество за развитие — Изпълнение на бюджета на Европейския съюз при непряко управление — Изпълнение на решение на Съда — Писмо на Комисията, с което се иска представяне на някои документи — Акт, неподлежащ на обжалване — Подготвителен акт — Недопустимост — Иск за обезщетение — Тясна връзка с исканията за отмяна — Висящо дело — Недопустимост — Неспазване на изискванията за форма — Член 76, буква г) от Процедурния правилник — Явна недопустимост)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/35

      Определение на Общия съд от 9 септември 2020 г. — IMG/Комисия
      (Дело T-645/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Сътрудничество за развитие - Изпълнение на бюджета на Европейския съюз при непряко управление - Изпълнение на решение на Съда - Писмо на Комисията, с което се иска представяне на някои документи - Акт, неподлежащ на обжалване - Подготвителен акт - Недопустимост - Иск за обезщетение - Тясна връзка с исканията за отмяна - Висящо дело - Недопустимост - Неспазване на изискванията за форма - Член 76, буква г) от Процедурния правилник - Явна недопустимост)
      (2020/C 378/44)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: International Management Group (IMG) (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi и J.-Y. de Cara, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия (представители: . Baquero Cruz и J. Norris)

         Предмет

      От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяната на писмото на Комисията от 18 юли 2019 г., с което в рамките на изпълнението на решението от 31 януари 2019 г., International Management Group/Комисия (C-183/17 P и C-184/17 P, EU:C:2019:78) тя приканва жалбоподателя да представи някои документи, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС, целящо поправяне на вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на това писмо и на решенията на Комисията, отменени с посоченото съдебно решение.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда International Management Group (IMG) да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 399, 25.11.2019 г.


title: Дело T-512/20: Жалба, подадена на 14 август 2020 г. — TrekStor/EUIPO — Zagg (Защитни покрития за компютърен хардуер)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/36

      Жалба, подадена на 14 август 2020 г. — TrekStor/EUIPO — Zagg (Защитни покрития за компютърен хардуер)
      (Дело T-512/20)
      (2020/C 378/46)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: TrekStor GmbH (Лорш, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Zagg Inc. (Солт Лейк Сити, Юта, Съединени щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Европейския съюз № 1 253 876-0001

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 8 юни 2020 г. по преписка R 294/2019-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да разпореди на EUIPO да обяви за недействителен спорния промишлен дизайн в съответствие с член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-522/20: Жалба, подадена на 11 август 2020 г. — Carpatair/Комисия

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/37

      Жалба, подадена на 11 август 2020 г. — Carpatair/Комисия
      (Дело T-522/20)
      (2020/C 378/47)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Carpatair SA (Тимиш, Румъния) (представители: J. Rivas Andrés и A. Manzaneque Valverde, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение на Комисията относно държавна помощ SA.31662 — C/2011 (ex NN/2011) — приведена в действие от Румъния на международното летище в Тимишоара — Wizz Air;

                  —

                  да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание — в обжалваното решение е допусната явна грешка при прилагане на правото що се отнася до селективния характер на „Аеронавигационна информация и публикация“ за 2010 г. (AIP 2100).

                              —

                              Както признават румънските съдилища, с отстъпките в цената, включени в AIP 2010, се предоставя държавна помощ на Wizz Air на летище Тимишоара.

                  2.

                  Второ основание — явна грешка в преценката на фактите и грешка при прилагане на правото що се отнася до извода, че споразуменията между летищния оператор и Wizz Air не предоставят недължимо предимство на тази авиокомпания.

                              —

                              Първо, летищният оператор не се държал по начин, сравним с този на частен оператор в условията на пазарна икономика. Второ, Комисията преценила неправилно споразуменията като изолирани факти и не взела предвид обстоятелства с критично значение за критерия на оператор в условията на пазарна икономика. Предвидимото развитие към момента, в който са сключени споразуменията, показва, че те не са били рентабилни за летищния оператор в средносрочен план.

                  3.

                  Трето основание — допусната от Комисията грешка при прилагане на правото, тъй като не изпълнила своето задължение да положи дължимата грижа що се отнася до твърденията на жалбоподателя за ценова дискриминация на Летище Тимишоара.

                  4.

                  Четвърто основание — в обжалваното решение е допусната грешка при прилагане на правото, тъй като не е взета предвид държавната помощ, предоставена на Wizz Air посредством отстъпка в таксата за сигурност.


title: Дело T-540/20: Жалба, подадена на 27 август 2020 г. — Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Комисия

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/38

      Жалба, подадена на 27 август 2020 г. — Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Комисия
      (Дело T-540/20)
      (2020/C 378/48)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE (Ain Sukhna, Египет) (представители: B. Servais и V. Crochet, lawyers)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени на основание член 263, четвърта алинея от ДФЕС Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/870 на Комисията от 24 юни 2020 година за налагане на окончателно изравнително мито и окончателно събиране на временното изравнително мито, наложено върху вноса на продукти от стъклени влакна с непрекъсната нишка с произход от Египет, и налагане на окончателно изравнително мито върху регистрирания внос на продукти от стъклени влакна с непрекъсната нишка с произход от Египет в частта, в която се отнася до жалбоподателя;

                  —

                  да осъди ответника и евентуално встъпилите в негова подкрепа страни да понесат съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание — решението на Комисията да наложи изравнителни мерки относно финансовото участие, предоставено на жалбоподателя от китайски държавни органи, нарушава член 2, букви a) и б), член 3, параграф 1, буква a), член 4, параграфи 2 и 3 и член 28 от Основния регламент, както и правото на правителството на Египет на защита.

                  2.

                  Второ основание — решението на Комисията относно предоставянето на жалбоподателя на земя нарушава неговото право на защита и член 30 от Основния регламент, както и член 3, параграф 2, член 5 и член 6, буква г) от Основния регламент.

                  3.

                  Трето основание — решението на Комисията да наложи изравнителни мерки относно схемата за намаляване на вносните мита за вносните материали, използвана от Jushi за продажби на продукти от стъклени влакна на негов вътрешен клиент, който е свързано лице, нарушава член 3, параграф 1, буква a), подточка ii), член 3, параграф 2 и член 5 от Основния регламент.

                  4.

                  Четвърто основание — решението на Комисията да наложи изравнителни мерки относно данъчното третиране на загубите от курсови разлики нарушава член 3, параграф 2 и член 4, параграф 2, буква в) от Основния регламент.

                  5.

                  Пето основание — методологията на Комисията за определяне на маржа на подбиване на цените по отношение на жалбоподателя нарушава член 1, параграф 1, член 2, буква г) и член 8, параграфи 1, 2 и 5 от Основния регламент.


title: Дело T-565/20: Жалба, подадена на 10 септември 2020 г. — TrekStor/EUIPO — Zagg (Защитни покрития за компютърен хардуер)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/39

      Жалба, подадена на 10 септември 2020 г. — TrekStor/EUIPO — Zagg (Защитни покрития за компютърен хардуер)
      (Дело T-565/20)
      (2020/C 378/50)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: TrekStor GmbH (Бенсхайм, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Zagg Inc. (Солт Лейк Сити, Юта, Съединени щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Европейския съюз № 1 253 876-0003

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 17 юни 2020 г. по преписка R 297/2020-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да разпореди на EUIPO да обяви за недействителен спорния промишлен дизайн в съответствие с член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-569/20: Жалба, подадена на 7 септември 2020 г. — Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Комисия

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/40

      Жалба, подадена на 7 септември 2020 г. — Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Комисия
      (Дело T-569/20)
      (2020/C 378/51)
      Език на производството: нидерландски

         Страни

         Жалбоподател: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Хелфорт, Нидерландия) (представители: T. Malfait и A. Croes, advocaten)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени Решение на Комисията от 6 юли 2020 г., с което се отхвърля като недопустимо искането на жалбоподателя за преразглеждане на решението, с което на основание на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1367/2006 се прекратява преписка CHAP (2019) 2512,

                  —

                  да върне преписката на Комисията, която да приеме направеното искане като допустимо и да се произнесе по същество,

                  —

                  да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата:

                  1.

                  Първо основание: нарушение на член 1 и член 9, параграфи 2 и 3 от Орхуската конвенция, на член 216 ДФЕС, на член 1, параграф 1, буква г), на член 2, параграф 1, буква ж) и параграф 2, както и на член 10 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (наричан по-нататък „Регламентът относно Орхуската конвенция“).

                              —

                              Според жалбоподателя в обжалваното решение Комисията приема, че искането на жалбоподателя за преразглеждане е недопустимо, тъй като то се отнася до административен акт, приет от Комисията в качеството ѝ на административен орган за преразглеждане. Според Комисията съгласно член 2, параграф 1, буква ж) от Регламента относно Орхуската конвенция такива административни актове са изключени от приложното поле на производството по преразглеждане по член 10 от Регламента относно Орхуската конвенция. Според жалбоподателя това решение е незаконосъобразно, тъй като искането за преразглеждане се отнася до решение на Комисията, прието в рамките на производство по обжалване, в което тя изразява чисто тълкувателно становище и следователно не действа като административен орган за преразглеждане (каквито правомощия имала например в производството по установяване на договорно нарушение). Следователно решението действително попадало в материалното приложно поле на производството по преразглеждане от член 10 от Регламента относно Орхуската конвенция.

                              —

                              С решението за недопустимостта на направеното от жалбоподателя искане Комисията засягала целите на Регламента относно Орхуската конвенция и самата Орхуска конвенция, и по-специално целта да се гарантира ефективен достъп до правосъдие по въпроси, свързани с околната среда.

                              —

                              При условията на евентуалност: ако все пак се приеме, че на основание на член 2, параграф 1, буква ж) от Регламента относно Орхуската конвенция решението на Комисията по подадена жалба, не попада в приложното поле на производството по преразглеждане по член 10 от Регламента относно Орхуската конвенция (какъвто не бил настоящият случай според жалбоподателя), би следвало да се приеме, че разпоредбите на член 10 във връзка с член 2, параграф 1, буква ж) от Регламента относно Орхуската конвенция противоречат на Орхуската конвенция и поради незаконосъобразността си по изключение не трябва да се прилагат

                  2.

                  Второ основание: нарушение на член 5 от Орхуската конвенция, на членове 2 и 8 от ЕКПЧ, на членове 2 и 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на членове 3, параграф 3, член 9, член 168, параграф 1 и на член 191, параграфи 1 и 2 ДФЕС, както и на членове 6, 7, 23, приложение III и раздел Б от приложение IV към Директива № 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2008 г. година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (наричана по-нататък „Директивата за качеството на атмосферния въздух“).

                              —

                              Според жалбоподателя в обжалваното решение Комисията не извършва преценка по същество, като по този начин пренебрегва факта, че когато трябва да измерват качеството на атмосферния въздух по протежение на натоварени пътни артерии, преминаващи през застроени райони (какъвто например е Хелфорт), нидерландските органи винаги разполагат пунктовете за вземане на проби на повече от десет метра от външния ръб на пътното платно, поради което в тези пунктове не се регистрират превишавания на пределно допустимите стойности за замърсяване на атмосферния въздух, което води до известните рискове за общественото здраве. Тази практика на нидерландските органи противоречала на раздел В от приложение III към Директивата за качеството на атмосферния въздух, където се разписвали действията за оценка на качеството на атмосферния въздух и условията за разполагане на пунктовете за вземане на проби, и където по-специално се уточнявало, че доколкото е осъществимо, тази оценка следвало да се извършва на не повече от десет метра от външния ръб на пътното платно.

                              —

                              Комисията не взела предвид и факта, че нидерландските власти класифицират разглежданите зони около на Хелфорт като извънградска зона, независимо че става въпрос за градска зона, поради което приложила неправилно моделиране при изчисленията. В резултат на това не било установено превишаване на пределно допустимите стойности за качеството на атмосферния въздух.

                              —

                              Освен това Комисията не взела предвид и факта, че при прилагането на тази незаконосъобразна практика не само че не било отчетено никакво превишаване на пределно допустимите стойности, но вследствие на това все още не бил изготвен и никакъв план за качеството на въздуха за зоните около Хелфорт, при положение че нидерландските органи имали такова задължение на основание на член 23, параграф 1 от Директивата за качеството на атмосферния въздух.

                              —

                              Накрая, Комисията не отчела факта, че с тази незаконосъобразна практика нидерландските власти нарушавали не само правото на всеки гражданин на Съюза на достъп до вярна информация относно околната среда, но и правото на всеки гражданин на Съюза на живот и на добро здраве.


title: Дело T-583/20: Жалба, подадена на 23 септември 2020 г. — Italia Wanbao-ACC/Комисия

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/41

      Жалба, подадена на 23 септември 2020 г. — Italia Wanbao-ACC/Комисия
      (Дело T-583/20)
      (2020/C 378/52)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Italia Wanbao-ACC Srl (Борго Валбелуна, Италия) (представители: P. Ferrari и F. Filì, avvocati)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                     Главно исканe

                  —

                  Да отмени изцяло решение на Европейската комисия от 15 май 2020 г., преписка M.8947, Nidec/Whirlpool (Embraco Business), C(2020) 3118 окончателен, публикувано на 14 юли 2020 г. (Решение 2).

                  —

                     При условията на евентуалност

                  —

                  Да отмени Решение 2oв частта, в която се разпорежда отмяната (waiver) на забраната за ново придобиване по смисъла на пункт 5 от ангажиментите по отношение на активите, патентите, правата върху интелектуалната собственост и ноу хау, права върху технологии, проекти за развойна дейност, договори и отношения с клиенти и доставчици, списъци с клиенти, други данни и информация и персонала, свързани с версия VSD на серия Delta.

                  —

                     Във всеки случай

                  —

                  Да осъди Комисията да заплати разноските за настоящото производство,

                  —

                  Да приеме всички други мерки, които счете за подходящи.

         Основания и основни доводи

      Настоящата жалба е срещу решение на Комисията от 15 май 2020 г., с което се оттегля условието „да не се придобива отново“, едно от условията за придобиване от Nidec Corporation на контрола върху сектора на хладилните компресори, принадлежащи на Whirlpool Corporation [преписка M.8947 — Nidec/Whirlpool (EMBRACO BUSINESS)], условие предвидено в решение от 12 април 2019 г., c което сделката е обявена за съвместима с вътрешния пазар, но това обявяване е поставено в зависимост от определени условия.
      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото и второто основание са неправилно прилагане и тълкуване на правните норми и изопачаване на доказателствата.

                              —

                              Във връзка с това се твърди, че изменение на структурни задължения, като разглежданите в случая, може да бъде разрешено от Комисията единствено в изключителни случаи, или когато настъпят изменения в условията на пазара (i) от съществено значение, (ii) с постоянен характер и (iii) непредвидими. Трябва освен това (iv) съображенията във връзка с конкуренцията, поради които са приети тези задължения, да са отпаднали. Условията, посочени в точки (i)-(iv) са кумулативни. В настоящия случай обаче нито едно от тези условия не е налице.

                              —

                              Колкото до условията за същественото значение (i) и за отпадането на съображенията във връзка с конкуренцията, поради които са приети тези задължения (iv), според жалбоподателя направеният от Комисията анализ на доказателствата се оказва изцяло изопачен, а тълкуването и преценката на тези доказателства явно необосновано.

                  2.

                  Третото и четвъртото основание са недостатъчно разследване и непълнота на мотивите и противоречие с предишни решения.

                              —

                              Във връзка с това се твърди, че съдържащият се в решението анализ на съответните части от пазара се фокусира само върху данните за обема и пренебрегва изцяло тези за стойността. Този подход не само води до частичен анализ но освен това е и в противоречие с решение на Комисията от 12 април 2019 г., преписка M.8947, C(2019) 2734 окончателен.

                              —

                              Твърди се също пак във връзка с данните относно пазарните дялове, че Комисията изглежда се основава единствено на преценките дадени от Nidec, тоест от един единствен играч, който освен това се оказва пряко заинтересована страна. Комисията. трябвало да събере данни и от други оператори (посредством искане на информация, т. нар. „market test“).


title: Дело T-589/20: Жалба, подадена на 24 септември 2020 г. — Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO — Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)

text:
               9.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/43

      Жалба, подадена на 24 септември 2020 г. — Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO — Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)
      (Дело T-589/20)
      (2020/C 378/53)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl (Сурано, Италия) (представител: R. Fragalà, avvocato)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Inticom SpA (Галарате, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MAIMAI MADE IN ITALY“ — заявка за регистрация № 11 266 624

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 14 юли 2020 г. по преписка R 1874/2018-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Като инцидентно и преюдициално искане по смисъла на член 256, параграф 3 във връзка с член 263, параграф 1 и член 267, параграф 1, буква б) от ДФЕС да се произнесе по законосъобразността на разпоредбата на член 18, параграф 1 от Решение 2018-9 от 12 ноември 2018 г. на президиума на апелативните състави, в частта, в която не предвижда задължение за промяна в членовете на апелативен състав при обжалване на решение в производство по възражение, което е било предмет на връщане поради грешка в прилагането на Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета или на която и да било правна норма за неговото прилагане поради противоречие с императивните норми на принципите за „добра администрация“ и „справедлив съдебен процес/безпристрастен съд“, установени в членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

                  —

                  като главно искане и по същество по смисъла на член 72 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета да измени и/или отмени обжалваното решение, като върне делото за разглеждане от друг апелативен състав, включително в разширен състав по смисъла на член 165, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като то е постановено в нарушение на нормите, предвиждащи определена форма, в нарушение на ДФЕС, в нарушение и/или неправилно прилагане на Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и на Делегиран регламент 2018/625 на Комисията,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  незаконосъобразност на член 18, параграф 1 от Решение 2018-9 от 12 ноември 2018 г. на президиума на апелативните състави относно организацията на съставите поради противоречие с членове 41 и 47 от Хартата на основните права;

                  —

                  процесуални и формални нарушения на обжалваното решение:
                  нарушение на член 24, параграф 1 от Делегиран регламент 2018/625 на Комисията и на член 3, параграфи 4 и 5 от Решение 2020-1 от 27 февруари 2020 г. на президиума на апелативните състави и нарушение на принципите на справедлив процес и състезателно производство съгласно член 47 от Хартата на основните права;
                  нарушение на член 55, параграфи 2, 3 и 4 от Делегиран регламент 2018/625 на Комисията и нарушение на принципите на справедлив процес и състезателно производство съгласно член 47 от Хартата на основните права;
                  нарушение на член 54, параграф 1, букви а), б), в) и г) от Решение 2020-1 от 27 февруари 2020 г. на президиума на апелативните състави и на член 27, параграф 4 от Делегиран регламент 2018/625 на Комисията и нарушение на принципите на справедлив процес и състезателно производство съгласно член 47 от Хартата на основните права;
                  нарушение и/или неправилно прилагане на член 18, параграф 1, втора алинея, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета;

                  —

                  нарушение и/или неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета и на член 10, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията.