title: Дело C-287/10: Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Tankreederei I SA/Directeur de l'administration des contributions directes (Свободно предоставяне на услуги — Свободно движение на капитали — Данъчно облекчение за инвестиции — Предоставяне при фактическо използване на инвестициите на националната територия — Експлоатация на речни плавателни съдове, използвани в други държави членки)

text:
               26.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/12

         Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif — Люксембург) — Tankreederei I SA/Directeur de l'administration des contributions directes
   (Дело C-287/10) (1)

   (Свободно предоставяне на услуги - Свободно движение на капитали - Данъчно облекчение за инвестиции - Предоставяне при фактическо използване на инвестициите на националната територия - Експлоатация на речни плавателни съдове, използвани в други държави членки)
   2011/C 63/22
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Tankreederei I SA

      Ответник: Directeur de l'administration des contributions directes

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal administratif de Luxembourg — Тълкуване на членове 49 ЕО и 56 ЕО — Данъчно облекчение за инвестиции — Правна уредба, която дава право на такова облекчение само ако инвестициите са осъществени в предприятие, намиращо се на националната територия, и фактически са използвани на тази територия — Дружество, упражняващо дейност по международно морско корабоплаване, установено и подлежащо на данъчно облагане в Люксембург, но осъществило инвестиция, състояща се в придобиването на имущество, използвано главно извън националната територия — Пречка за свободното предоставяне на услуги и за свободното движение на капитали

      Диспозитив

   Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба на държава членка, съгласно която установено само в тази държава членка предприятие няма право на данъчно облекчение за инвестиции единствено поради това че дълготрайният актив, на основание на който се иска това облекчение, фактически се използва на територията на друга държава членка.

      (1)  ОВ C 221, 14.8.2010 г.


title: Дело T-411/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 18 март 2008 г. — Aer Lingus Group/Комисия (Обезпечително производство — Контрол върху концентрациите — Решение, с което концентрация се обявява за несъвместима с общия пазар — Член 8, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 139/2004 — Молба за спиране на изпълнението и за постановяване на временни мерки — Мярка, несъвместима с разпределянето на правомощията между институциите — Компетентност на Комисията — Временни мерки спрямо встъпила страна — Молба за спиране на изпълнението — Допустимост — Липса на fumus boni juris — Липса на неотложност — Липса на значителна и непоправима вреда — Вреда, която зависи от бъдещи несигурни събития — Липса на мотиви — Сравнително претегляне на интересите)

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/26

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 18 март 2008 г. — Aer Lingus Group/Комисия
   (Дело T-411/07 R)
   (Обезпечително производство - Контрол върху концентрациите - Решение, с което концентрация се обявява за несъвместима с общия пазар - Член 8, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 139/2004 - Молба за спиране на изпълнението и за постановяване на временни мерки - Мярка, несъвместима с разпределянето на правомощията между институциите - Компетентност на Комисията - Временни мерки спрямо встъпила страна - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Липса на fumus boni juris - Липса на неотложност - Липса на значителна и непоправима вреда - Вреда, която зависи от бъдещи несигурни събития - Липса на мотиви - Сравнително претегляне на интересите)
   (2008/C 327/49)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Aer Lingus Group plc (Дъблин, Ирландия) (представители: A. Burnside, solicitor, и B. van de Walle de Ghelcke и T. Snels, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis, É. Gippini Fournier и S. Noë)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Ryanair Holdings plc (Дъблин, Ирландия) (представители: J. Swift, QC, V. Power, A. McCarthy и D. Hull, solicitors, G. Berrisch, avocat)
   Предмет
   Молба за постановяване на временни мерки, с която се цели на Комисията да бъде наложено да приеме определени мерки, засягащи участието на Ryanair Holdings plc в капитала на жалбоподателя, второ — при условията на евентуалност, за постановяване на определение със сходни последици по отношение на Комисията или Ryanair Holdings plc, и трето — за спиране изпълнението на Решение на Комисията C(2007) 4600 от 11 октомври 2007 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за откриване на процедура по член 8, параграф 4 от Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, 2004 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201) и за предприемане на временни мерки съгласно член 8, параграф 5 от този регламент.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за налагане на временни мерки.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-254/13: Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 8 май 2013 г. — Orgacom BVBA/Vlaamse Landmaatschappij

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/26

         Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 8 май 2013 г. — Orgacom BVBA/Vlaamse Landmaatschappij
   (Дело C-254/13)
   2013/C 207/41
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hof van beroep te Brussel

      Страни в главното производство

      Въззивник: Orgacom BVBA

      Въззиваем: Vlaamse Landmaatschappij

      Преюдициални въпроси

               1.

               Вносната такса, описана в член 21, параграф 5 от Декрета от 23 януари 1991 г. за опазване на околната среда от замърсяване с торове, се дължи само при вноса на местна територия на излишъци на животински и други торове от останалите държави членки, независимо дали тези излишъци се преработват или се разпространяват на местна територия; посочената такса, която се събира от вносителя — за разлика от таксата за произведените на местна територия излишъци на тор, която се събира от производителя — следва ли да се разглежда като такса с равностоен на вносно мито ефект по член 30 ДФЕС, въпреки че самата държава членка, от която се изнасят излишъците на тор, предвижда намаление на таксата при износа им в други държави членки?

               2.

               Ако вносната такса, описана в член 21, параграф 5 от Декрета от 23 януари 1991 г. за опазване на околната среда от замърсяване с торове, която се дължи само при вноса във Фламандския регион на излишъци на животински и други торове от останалите държави членки, не трябва да се разглежда като такса с равностоен на вносно мито ефект: в този случай посочената вносна такса следва ли да се счита за проява на дискриминационно облагане по член 110 ДФЕС на стоки от останалите държави членки, доколкото за произведените на местна територия животински торове се събира основна такса, която е предвидена в националното законодателство и размерът ѝ варира според начина на производство, докато за представляващите излишък внесени торове — независимо от процеса на производство (и в частност, без значение дали са с животински произход и какво е съдържанието им на P2O5N) — се събира вносна такса в един и същи размер, който е по-висок от размера на най-ниската основна такса за произведените във Фламандския регион животински торове (0,00 EUR), въпреки че самата държава членка, от която се изнасят излишъците на тор, предвижда намаление на таксата при износа им в други държави членки?


               15.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 467/27

         Дело, заведено на 26 септември 2016 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
   (Дело E-14/16)
   (2016/C 467/14)
   На 26 септември 2016 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Audur Ýr Steinarsdóttir и Øyvind Bøв качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
   Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 17 г от глава II на приложение XIII към Споразумението за ЕИП (Директива 95/50/ЕО на Съвета от 6 октомври 1995 година относно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товари), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 от него, като

                           i.

                           не е успяла да гарантира, че представителна част от пратките опасни товари, транспортирани по шосе, е обект на проверки, както се изисква съгласно член 3, параграф 1;

                           ii.

                           не е използвала контролния списък в приложение I на директивата при извършването на тези проверки, както се изисква в член 4, параграф 1;

                           iii.

                           не е успяла да гарантира, че проверките, съгласно Директивата, са произволни и че доколкото е възможно, покриват обширна част от пътната мрежа, както се изисква в член 4, параграф 2;

                           iv.

                           не е успяла да гарантира, че местата, избрани за проверките, позволяват превозните средства — нарушители да бъдат приведени в съответствие, или, по преценка на проверяващия орган, да бъдат спрени от движение незабавно или на специално, определено от същия орган място, без да се застрашава безопасността, както се изисква в член 4, параграф 3;

                           v.

                           не е успяла да гарантира, когато е целесъобразно и когато това не представлява заплаха за безопасността, че от превозваните товари могат да се вземат проби за проверка в признати от компетентните органи лаборатории, както се изисква в член 4, параграф 4;

                           vi.

                           не е успяла да гарантира, че проверките не надхвърлят разумен срок, както се изисква в член 4, параграф 5;

                           vii.

                           не е успяла да гарантира, че превозните средства, по отношение на които са установени едно или повече нарушения на правилата за превоз на опасни товари, могат да бъдат спрени от движение незабавно или на специално определено от проверяващия орган място и от тях да се изисква да бъдат приведени в съответствие преди да продължат пътуването или да бъдат подложени на други подходящи мерки, в зависимост от обстоятелствата или изискванията за безопасност, както се изисква в член 5;

                           viii.

                           не е успяла да гарантира, че проверките могат да се извършват и в помещенията на предприятията, както се изисква в член 6, параграф 1; както и

                           ix.

                           не е успяла да изпрати на Надзорния орган на ЕАСТ годишен доклад, както се изисква в член 9, параграф 1.

               2.

               Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:

               —

               Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 16 ноември 2015 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 16 септември 2015 г., отнасящо се до неизпълнението от тази държава на нейните задължения, посочени в точка 17 г от глава II на приложение XIII към Споразумението за ЕИП (Директива 95/50/ЕО на Съвета от 6 октомври 1995 година относно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товари), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 от него.


title: Дело C-104/11 P: Жалба, подадена на 1 март 2011 г. от Stichting Nederlandse Publieke Omroep, по-рано Nederlandse Omroep Stichting (NOS) срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 16 декември 2010 г. по съединени дела T-231/06 и T-237/06, Кралство Нидерландия (T-231/06) и Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (T-237/06)/Европейска комисия

text:
               13.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 238/2

         Жалба, подадена на 1 март 2011 г. от Stichting Nederlandse Publieke Omroep, по-рано Nederlandse Omroep Stichting (NOS) срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 16 декември 2010 г. по съединени дела T-231/06 и T-237/06, Кралство Нидерландия (T-231/06) и Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (T-237/06)/Европейска комисия
   (Дело C-104/11 P)
   2011/C 238/03
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Stichting Nederlandse Publieke Omroep, по-рано Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (представител: J.J. Feenstra, advocaat)

      Други страни в производството: Кралство Нидерландия, Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да отмени Решението на Общия съд от 16 декември 2010 г. по съединени дела T-231/06 и T-237/06;

               —

               доколкото предстои произнасяне по делото, да отмени Решение 2008/136/ЕО (1) на Комисията от 22 юни 2006 година относно ad hoc финансиранто на обществените радио- и телевизионни разпространители в Нидерландия; и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски както по първоинстанционното производство, така и за производството, състояло се пред Съда.

      Правни основания и основни доводи

                     Първо правно основание: нарушаване на членове 107, 108 и 296 ДФЕС, доколкото погрешно и въз основа на недостатъчно изложени мотиви Общият съд е счел за вид предоставяне на нова помощ средствата с произход от FOR

                   (2)

                     и изплащането на NPO

                   (3)

                     на средства от резерва от различни нидерландски образувания за радио- и телевизионно разпространение.

               Общият съд е тълкувал и приложил погрешно понятията за помощ, за съществуваща помощ и за нова помощ съгласно член 107 и следващите ДФЕС, заключавайки, че наличието на фондове с произход от FOR и изплащането на NPO на средства от резерва от различни нидерландски образувания за радио- и телевизионно разпространение трябва да се считат за предоставяне на нова помощ, без да мотивира в достатъчна степен това заключение;

                     Второ правно основание: нарушаване на правото на защита

               Общият съд е нарушил принципа на правото на защита, прогласен от правото на Съюза и процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС и в Регламент (ЕО) № 659/1999 (4), доколкото погрешно и въз основа на недостатъчно изложени мотиви е отхвърлил отправеното от жалбоподателите искане за зачитане на правото на защита и е счел, че правата на защита на NPO не били нарушени.

      (1)  ОВ L 49, стp. 1.

      (2)  Fonds Omroep Reserve (Фонд „Резерви“ за радио- и телевизионно разпространение).

      (3)  Nederlandse Publieke Omroep (обществена служба за радио- и телевизионно разпространение).

      (4)  Регламент на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-160/08: Иск, предявен на 16 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/19

         Иск, предявен на 16 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-160/08)
   (2008/C 209/27)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Kellerbauer и D. Kukovec)

      Ответник: Федерална република Германия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по Директива 92/50/ЕИО (1) и по Директива 2004/18/ЕО (2), както и тези, произтичащи от принципите на свобода на установяване и на свободно предоставяне на услуги (член 43 и член 49 от Договора за ЕО), като не е публикувала информация за процедури за възложени обществени поръчки и е възложила обществени поръчки за услуги в областта на обществената услуга по спешен медицински транспорт при липса на публичност и прозрачност,

               —

               да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Комисията посочва, че вниманието й е било привлечено от множество жалби относно практиката по предоставяне на обществени поръчки в областта на обществената услуга по спешен медицински транспорт във Федерална република Германия. В тези жалби се възразявало срещу това, че обществените поръчки в тази област по правило не били предмет на процедура за възлагане, както и че те не били предоставяни при осигуряване на прозрачност. По мнение на Комисията ограниченият по принцип брой на процедури за възлагане на обществени поръчки за услуги за спешен медицински транспорт в Европа от местни органи като отговорни за обществената услуга за спешен медицински транспорт (13 обявления за период от шест години, публикувани от едва 11 от 400 Landkreise [провинциални окръзи], съответно kreisfreie Städte [градове със статут на окръг] е индикация за разпространена в Германия практика, според която услугите за спешен медицински транспорт не се предоставят в съответствие с целите на европейските директиви за възлагане на обществени поръчки и основните принципи на общностното право. Освен това тези поръчки били възлагани без да се вземат мерки за осигуряване на съответната прозрачност и за недопускане на дискриминация.
   Федерална република Германия, чрез тази практика за възлагане на обществени поръчки, не била изпълнила задълженията си по Директива 92/50/ЕИО и по Директива 2004/18/ЕО, както и установените в членове 43 и 49 от Договора за ЕО принципи на свобода на установяване и на свободно предоставяне на услуги, по-специално забраната за недопускане на дискриминация, съдържаща се в тях.
   Местните органи като отговорни за услугата за спешен медицински транспорт съответствали на определението за възлагащи органи по смисъла на член I б) от 92/50/ЕИО, съответно на член l, параграф 9 от Директива 2004/18/ЕО. Считало се освен това за безспорно, че договорите в областта на обществената услуга за спешен медицински транспорт представляват възмездни обществени поръчки, които влизат в обхвата на посочените директиви и превишават релевантните за приложимостта на директивите прагови стойности..Въз основа на всички тези обстоятелства въпросните договори за услуги следвало да се предоставят по предвидените от директивите процедури и при спазването на техните общи разпоредби за равно третиране и недопускане на дискриминация.
   Тъй като в настоящия случай ставало въпрос за договори с ясно изразен трансграничен интерес, с предоставените без прозрачност обществени поръчки се нарушавали както задълженията по Директива 92/50/ЕИО и по Директива 2004/18/ЕО, така и общите основни принципи на свобода на установяване и на свободно предоставяне на услугите от Договора за ЕО.
   Услугите за спешен медицински транспорт, също както транспортните услуги и медицинските услуги в рамките на обществената услуга за спешен медицински транспорт, не попадали в изключението на член 45 във връзка с член 55 от Договора за ЕО, съгласно които спрямо дейности, свързани в дадена държава-членка продължително или епизодично с упражняването на публичната власт, не се прилагат в съответната държава-членка главата от Договора за ЕО относно правото на установяване и услуги. Изключението по член 45 от Договора за ЕО, което трябва да се тълкува стеснително като изключение от основните свободи, се ограничавало строго до онези дейности, които като такива представляват непряко и специфично участие в упражняването на публичната власт. На въпроса дали се упражнява публичната власт, не следвало да се отговаря с позоваване на публично-правния характер на посочената дейност, а решаваща била по-скоро възможността, спрямо гражданина да се упражняват суверенни права и правомощия на принуда.
   Комисията е убедена, че практиката по предоставяне на обществени поръчки в областта на обществената услуга за спешна помощ, дори при участието на чуждестранни извършители на услуги би могла да бъде организирана по такъв начин, че да може да се гарантира комплексна, бърза и висококачествена спешна помощ в цялата страна.

      (1)  ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50.

      (2)  ОВ L 134, стр. 114.


title: Дело T-402/09 P: Определение на Общия съд от 5 май 2011 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Правила за осигуряването на длъжностните лица на Европейските общности за рисковете злополука и професионално заболяване — Процедура за установяване на професионално заболяване — Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/26

         Определение на Общия съд от 5 май 2011 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-402/09 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Правила за осигуряването на длъжностните лица на Европейските общности за рисковете злополука и професионално заболяване - Процедура за установяване на професионално заболяване - Отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна жалба)
   2011/C 186/48
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)

      Предмет

   Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 20 юли 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-86/07, непубликувано в Сборника)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата отчасти като явно недопустима и отчасти като явно неоснователна.

               2.

               Осъжда г-н Luigi Marcuccio да понесе наред с направените от него съдебни разноски и разноските на Европейската комисия в производството по обжалване.

      (1)  ОВ C 297, 5.12.2009 г.


title: Дело C-369/07: Решение на Съда (голям състав) от 7 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Държавни помощи — Мерки за изпълнение на решение на Съда — Член 228 ЕО — Имуществени санкции — Периодична имуществена санкция — Еднократно платима сума)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/4

         Решение на Съда (голям състав) от 7 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-369/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Държавни помощи - Мерки за изпълнение на решение на Съда - Член 228 ЕО - Имуществени санкции - Периодична имуществена санкция - Еднократно платима сума)
   2009/C 205/05
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Righini, I. Hadjiyiannis и D. Triantafyllou)

      Ответник: Република Гърция (представители: A. Samoni-Rantou и P. Mylonopoulos, V. Christianos и P. Anestis, dikigoroi)

      Предмет

   Неизпълнение на задължение от държава-членка — Член 228 ЕО — Неизпълнение на Решение на Съда от 12 май 2005 година по дело C-415/03 — Нарушение на членове 3 и 4 от Решение 2003/372/ЕО на Комисията от 11 декември 2002 година относно помощта, предоставена от Гърция на Olympic Airways (ОВ L 132, стр. 1) — Непредприемане на мерки за възстановяване на несъвместима с Договора помощ, както и на незаконно предоставена помощ — Искане за определяне на периодична имуществена санкция

      Диспозитив

               1)

               Като на датата, на която е изтекъл определеният в мотивираното становище срок, не е приела мерките за изпълнение на решението от 12 май 2005 г. по дело Комисия/Гърция (C-415/03), свързано с връщането на помощите, приети за незаконосъобразни и несъвместими с общия пазар съгласно член 3 от Решение 2003/372/ЕО на Комисията от 11 декември 2002 година относно помощта, отпусната от Гърция на Olympic Airways, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по това решение и по член 228, параграф 1 ЕО.

               2)

               Осъжда Република Гърция да заплати на Комисията на Европейските общности по сметка „Собствени ресурси на Европейската общност“ периодична имуществена санкция в размер на 16 000 EUR за всеки ден на забава на прилагането на необходимите мерки, за да се съобрази с решението от 12 май 2005 г. по дело Комисия/Гърция, посочено по-горе, считано от изтичането на един месец след обявяването на настоящото решение до изпълнението на посоченото решение от 12 май 2005 г.

               3)

               Осъжда Република Гърция да заплати на Комисията на Европейските общности по сметка „Собствени ресурси на Европейската общност“ еднократно платима сума в размер на 2 милиона евро.

               4)

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 269, 10.11.2007 г.


title: Дело C-423/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 27 август 2010 г. — Delphi Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               20.11.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 317/16

         Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 27 август 2010 г. — Delphi Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Дело C-423/10)
   ()
   2010/C 317/30
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Düsseldorf

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Delphi Deutschland GmbH

      Ответник: Hauptzollamt Düsseldorf

      Преюдициални въпроси

   Попадат ли описаните в акта за преюдициално запитване електрически съединители в подпозиция 8536 69 от Комбинираната номенклатура в редакцията ѝ съгласно Регламенти (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година (1), № 1719/2005 на Комисията от 27 октомври 2005 година (2) и № 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година (3), с които се изменя приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?

      (1)  ОВ L 327, стр. 1.

      (2)  ОВ L 286, стр. 1.

      (3)  ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3.


title: Дело C-35/12 P: Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. от Plasticos Españoles, S.A. (ASPLA) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 ноември 2011 г. по дело T-76/06, ASPLA/Комисия

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/15

         Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. от Plasticos Españoles, S.A. (ASPLA) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 ноември 2011 г. по дело T-76/06, ASPLA/Комисия
   (Дело C-35/12 P)
   2012/C 89/24
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Plasticos Españoles, S.A. (ASPLA) (представители: E. Garayar Gutiérrez и M. Troncoso Ferrer, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се обяви настоящата жалба за допустима;

               —

               да се отмени Решението на Общия съд от 16 ноември 2011 г. по дело T-76/06, ASPLA/Комисия;

               —

               при условията на евентуалност, да се намали значително размера на глобата, наложена от Комисията и потвърдена от Общия съд, като се вземат предвид изискванията, произтичащи от принципите на пропорционалност, равно третиране и недопускане на дискриминация;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в двете производства.

      Правни основания и основни доводи

               1.

                     Първо правно основание
                  , основано на нарушение на член 101 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС) и на практиката на Съда относно тази разпоредба, на понятието за „едно-единствено продължавано нарушение“, както и на процесуалните правила в областта на тежестта на доказване и преценката на доказателствата.
               Обжалваното решение съдържа грешка в преценката на доказателствата, представени от Комисията за целите на прилагането спрямо ASPLA на понятието за едно-единствено продължавано нарушение, както във връзка с неговото евентуално участие в нарушенията в секторите на отворените промишлени торби и на касетъчните торби, така и във връзка със знанието от страна на ASPLA за неправомерните действия, осъществени на подгрупи, в които то не е участвало и за включването на подобни поведения в „обща колизионна схема“.

               2.

                     Второ правно основание
                  , изведено от грешка при прилагане на правото, доколкото Общият съд счел за несвоевременно изтъкването на довода относно неточността на цифровите данни за продажбите, взети предвид за определянето на икономическата санкция, наложена на ASPLA. При условията на евентуалност, това твърдение е пряко свързано с въпроса за обществения ред, останал неразгледан от Общия съд, което също представлява грешка при прилагане на правото.
               Във връзка с основното правно основание жалбоподателят твърди, че грешката, в която е изпаднал Общият съд се състои във факта, че въпросното твърдение не представлява ново правно основание, а само разширяване на съществуващо правно основание, както и във факта, че цифровите данни за продажбите на Grupo Armando Álvares са били използвани вместо тези за ASPLA при изчисляването на санкцията.
               Що се отнася до правното основание, изложено при условията на евентуалност, жалбоподателят твърди, че грешката при прилагане на правото се състои това, че Общият съд не е направил преценка на обхвата на задължението на Комисията за излагане на мотиви във връзка с метода на изчисляването на основния размер на наложената на ASPLA глоба.


title: Дело C-493/09: Иск, предявен на 1 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/21

         Иск, предявен на 1 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република
   (Дело C-493/09)
   2010/C 37/25
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Afonso)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за ЕИП, като облага дивидентите, получени от чуждестранните пенсионни фондове, в по-голям размер спрямо облагането на дивидентите, получени от националните пенсионни фондове,

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според разпоредбите на Estatuto dos Benefícios Fiscais (нормативна уредба на данъчните преференции) и на Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas (Кодекс за облагането на дружествата) дивидентите, изплатени на пенсионни фондове, които са създадени и действат според португалското право, са напълно освободени от корпоративен данък, докато дивидентите, изплатени на чуждестранни пенсионни фондове, се облагат с данък, който може да варира между 20 % и 10 %, според това дали има сключено двустранно споразумение между Португалия и държавата по седалището и какво гласи то. Корпоративният данък се облага чрез удържане при източника, което е окончателно.
   Различното облагане, което португалското право предвижда в ущърб на чуждестранните пенсионни фондове, води до това, че инвестирането на тези дружества в португалски предприятия е по-малко интересно и привлекателно. Следователно въпросната данъчна уредба представлява ограничение според член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за ЕИП.
   Дискриминационното третиране на чуждестранните фондове, което се отразява отрицателно върху конкурентноспосоността на финансовите пазари на Европейския съюз и на приходите от инвестиции на пенсионните фондове, не може да бъде обосновано с никоя от причините, посочени от Португалската република.


title: Дело C-493/13: Определение на председателя на Съда от 4 април 2014 г.  — Европейска комисия/Република Естония

text:
               11.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/19

         Определение на председателя на Съда от 4 април 2014 г. — Европейска комисия/Република Естония
   (Дело C-493/13) (1)

   2014/C 261/35
   Език на производството: естонски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело T-550/08 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 30 юни 2009 г. — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Комисия (Обезпечително производство — Решение на Комисията, с което се налага глоба — Молба за спиране на изпълнението и за постановяване на временни мерки (връщане на вече платената глоба и отказ от банкова гаранция) — Липса на fumus boni juris и на неотложност)

text:
               15.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 193/22

         Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 30 юни 2009 г. — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Комисия
   (Дело T-550/08 R)
   (Обезпечително производство - Решение на Комисията, с което се налага глоба - Молба за спиране на изпълнението и за постановяване на временни мерки (връщане на вече платената глоба и отказ от банкова гаранция) - Липса на fumus boni juris и на неотложност)
   2009/C 193/35
   Език на производството: немски

      Страни

      Молител: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Хамбург, Германия) (представители: M. Dallmann и U. Krauthause, avocats)

      Ответна страна: Комисия на Европейските общности (представители: A. Antoniadis и R. Sauer)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение C (2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 г. в производство по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП по преписка COMP/39.181 — восък за свещи, доколкото с него на молителя се налага глоба; молба за освобождаване на молителя от задължението да предостави банкова гаранция като условие за отмяна на задължението за плащане; други молби за налагане на временни мерки

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

               2)

               Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-476/13: Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 30 август 2013 г. — Heidemarie Retzlaff/easyJet Airline Co. Ltd

text:
               7.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 359/3

         Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 30 август 2013 г. — Heidemarie Retzlaff/easyJet Airline Co. Ltd
   (Дело C-476/13)
   2013/C 359/04
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof

      Страни в главното производство

      Ищец: Heidemarie Retzlaff

      Ответник: easyJet Airline Co. Ltd

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли присъдено въз основа на националното законодателство обезщетение за вреди, чието предназначение е да се възстановят заплатените поради отмяната на резервиран полет допълнителни пътни разноски, да се приспадне от обезщетението по член 7 от Регламента (1), когато въздушният превозвач е изпълнил своите задължения съгласно член 8, параграф 1 от Регламента?

               2.

               Ако съществува възможност за такова приспадане, може ли то да се извърши и с разноските за осигуряване на заместващ полет до крайния пункт на пристигане?

               3.

               Доколкото съществува възможност за такова приспадане, може ли въздушният превозвач да го извършва винаги, или приспадането зависи от обстоятелството в каква степен го допуска националното законодателство или доколко го намира за уместно сезираният съд?

               4.

               Доколкото е релевантно националното законодателство или в случай че сезираният съд трябва да постанови решение въз основата на собствената си преценка, само неудобствата и претърпяната от пътника вследствие на отмяната на полета загуба на време ли следва да се компенсират с изплатеното обезщетение по член 7 от Регламента, или с него се компенсират също и претърпените от него имуществени вреди?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело C-527/08: Иск, предявен на 28 ноември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/20

         Иск, предявен на 28 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-527/08)
   (2009/C 19/37)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Simonsson, A.A. Gilly)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/65/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищата или във всички случаи, като не ги е съобщило на Комисията, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 15 юли 2007 г.

      (1)  ОВ L 310, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 50.


title: Дело C-255/08: Решение на Съда (шести състав) от 15 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия (Неизпълнение на задължения на държава членка — Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда Определяне на прагове — Размер на проекта — Непълно транспониране)

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/11

         Решение на Съда (шести състав) от 15 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
   (Дело C-255/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения на държава членка - Директива 85/337/ЕИО - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда Определяне на прагове - Размер на проекта - Непълно транспониране)
   2009/C 297/10
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и J.-B. Laignelot)

      Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels и M. Noort)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения на държава членка — Неправилно транспониране на член 4, параграфи 2 и 3, тълкувани във връзка с приложения II и III към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО и Директива 2003/35 (ОВ L 175, стp. 40, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174)

      Диспозитив

               1.

               Като не е приело всички необходими разпоредби, така че проектите, които могат да имат значително въздействие върху околната среда, да бъдат съгласно член 4, параграфи 2 и 3 от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г. и с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г., като посоченият член се тълкува във връзка с приложения II и III към тази директива, предмет на процедура по издаване на разрешително и на оценка на въздействието, Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

               2.

               Осъжда Обединеното кралство да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 223, 30.8.2008 г.


title: Дело F-127/14: Жалба, подадена на 31 октомври 2014 г.  — ZZ/Европейска комисия

text:
               12.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/60

         Жалба, подадена на 31 октомври 2014 г. — ZZ/Европейска комисия
   (Дело F-127/14)
   (2015/C 007/78)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане за отмяна на решението на Комисията, с което отказва да направи ново изчисление на бонуса към пенсионните права, придобити от жалбоподателя по пенсионната схема на Съюза, въз основа на новите общи разпоредби за прилагане на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията от 27 януари 2014 г., с което отхвърля подаденото на 6 януари 2014 г. искане на жалбоподателя за ново изчисление на допълнителните години осигурителен след прехвърлянето на пенсионните му права от германската в общностната пенсионна схема,

               —

               да бъде осъдена Комисията да заплати всички разноски за производството, независимо от резултата от жалбата, тъй като отговорът на жалбата по административен ред до такава степен не бил съобразен с нея, че жалбоподателят бил принуден да се обърне към съда, за да бъдат разгледани сериозно изложените от него оплаквания.


title: Дело T-498/13: Жалба, подадена на 16 септември 2013 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/СХВП — Vincci Hoteles (NAMMU)

text:
               23.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 344/62

         Жалба, подадена на 16 септември 2013 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/СХВП — Vincci Hoteles (NAMMU)
   (Дело T-498/13)
   2013/C 344/115
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Бремен, Германия) (представител: A. Nordemann, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 юни 2013 г., прието по преписка R 611/2012-1, и

               —

               да осъди ответника за заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност: словната марка „NAMMU“ за стоки и услуги по класове 3, 32 и 44 — регистрация на марка на Общността № 5 238 704.

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.

      Основания на искането за обявяване на недействителност: искането се основава на член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.

      Решение на отдела по отмяна: изцяло отхвърля искането за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета.


title: Дело T-20/03: Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — Kahla/Thüringen Porzellan/Комисия (Държавни помощи — Съществуваща помощ или нова помощ — Предприятие в затруднение — Принцип на правната сигурност — Принцип на защита на оправданите правни очаквания — Критерий за частния инвеститор — Съвместимост с общия пазар — Условия)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 285/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — Kahla/Thüringen Porzellan/Комисия
   (Дело T-20/03) (1)

   (Държавни помощи - Съществуваща помощ или нова помощ - Предприятие в затруднение - Принцип на правната сигурност - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Критерий за частния инвеститор - Съвместимост с общия пазар - Условия)
   (2008/C 285/58)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (Kahla, Германия) (представители: M. Schütte и S. Zühlke, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz и V. Di Bucci, подпомагани от C. Koenig, professeur)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Freistaat Thüringen (Германия) (представители: първоначално A. Weitbrecht и A. van Ysendyck, впоследствие A. Weitbrecht и M. Núñez-Müller, avocats) и Федерална република Германия (представители: W.-D. Plessing и M. Lumma)
   Предмет
   Искане за отмяна на Решение 2003/643/ЕО на Комисията от 13 май 2003 г. относно държавната помощ, отпусната от Германия в полза на Kahla Porzellan GmbH и Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (ОВ L 227, стр. 12), в частта относно мерките за финансова подкрепа в полза на на Kahla/Thüringen Porzellan GmbH.
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Kahla/Thüringen Porzellan GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и една трета от направените от Комисията съдебни разноски. Последната понася две трети от направените от нея съдебни разноски.

               3.

               Провинция Тюрингия и Федерална република Германия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 70, 22.3.2003 г.


title: Дело T-124/13: Жалба, подадена на 4 март 2013 г. — Италия/Комисия

text:
               8.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/18

         Жалба, подадена на 4 март 2013 г. — Италия/Комисия
   (Дело T-124/13)
   2013/C 164/33
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/125/12 за съставяне на списък с резерви от 110 места за назначаване на асистенти (AST 3) в областите „одит“, „финанси/счетоводство“ и „икономика/статистика“,

               —

               да отмени обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/126/12 за съставяне на списък с резерви от 78 места за назначаване на асистенти (AST 3) в областите „биология“, „науки за живота и здравни науки“, „химия“, „физика и материалознание“, „ядрени изследвания“, „гражданско и машинно инженерство“, „инженерство в електротехниката и електрониката“,

               —

               да отмени обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AD/248/13 за съставяне на списък с резерви от 29 места за назначаване на администратори (AD6) в областите „сигурност на сградите“ и „инженерство в областта на специалните и строителни техники“,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем основания.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на членове 263, 264, 266 ДФЕС

                           —

                           Според жалбоподателя Комисията е нарушила Решение на Съда по дело C-566/10 P, което обявява за незаконосъобразни обявленията, съгласно които кандидатите в конкурси на общо основание на Съюза могат да изберат само английски, френски или немски език като език 2.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушение на член 342 ДФЕС и на членове 1 и 6 от Регламент № 1/58 за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност.

                           —

                           В това отношение се твърди, че като е ограничила до три езиците, които могат да бъдат избрани от кандидатите като език 2 в конкурсите на общо основание на Съюза, Комисията на практика е установила нов езиков режим на институциите, нарушавайки изключителната компетентност на Съвета в тази област.

               3.

               Третото основание е изведено от нарушение на член 12 ЕО, понастоящем член 18 ДФЕС, член 22 от Хартата на основните права на Съюза, член 6, параграф 3 ЕС, член 1, параграфи 2 и 3 от Приложение III от Правилника за длъжностните лица, членове 1 и 6 от Регламент № 1/58, член 1г, параграфи 1 и 6, член 27, параграф 2, член 28, буква е) от Правилника за длъжностните лица.

                           —

                           Според жалбоподателя извършеното от Комисията ограничаване на езиковия режим е дискриминационно, тъй като посочените норми забраняват на европейските граждани и на самите длъжностни лица на институциите да се налагат ограничения в езиковия режим, които не са предвидени общо и обективно от вътрешните правилници на институциите, както е предвидено във вече посочения член 6 от Регламент № 1/58, каквито понастоящем не са приети, както и забраняват въвеждането на подобни ограничения, освен ако те не са обосновани от специфичните интереси на службата.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 6, параграф 3 ЕС в частта, в която установява принципа на защита на оправданите правни очаквания като основен принцип на правото, произтичащ от общите конституционни традиции на държавите членки.

                           —

                           Комисията е нарушила оправданите очаквания на гражданите да могат да изберат като език 2 който и да е език на Съюза, както е било до 2007 г. и както авторитетно е посочено в Решение на Съда по дело C-566/10 P.

               5.

               Петото основание е изведено от злоупотреба с власт и от нарушение на съществени норми относно естеството и целта на обявленията за конкурси (по-специално член 1г, параграфи 1 и 6, член 28, буква е), член 27, параграф 2, член 34, параграф 3 и член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица), както и на принципа на пропорционалност.

                           —

                           Според жалбоподателя, като е ограничила предварително и общо до три езиците, които могат да бъдат избрани като език 2, Комисията на практика е преценила езиковите способности на кандидатите предварително, на фазата на обявлението и на допускането, а не както би трябвало — по време на конкурса. По този начин в решаващ фактор се превръщат езиковите, а не професионалните познания на кандидатите.

               6.

               Шестото основание е изведено от нарушението на член 18 и на член 24, параграф 4 ДФЕС, на член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 2 от Регламент № 1/58 и на член 1г, параграфи 1 и 6 от Правилника за длъжностните лица.

                           —

                           В това отношение се твърди, че като е предвидено, че формулярите за участие задължително трябва да бъдат подадени на английски, френски или немски език, и че EPSO трябва да изпраща на кандидатите всяко съобщение свързано с движението на конкурса на един от тези три езика, е нарушено правото на европейските граждани да общуват с институциите на собствения си език, и е установена последваща дискриминация в ущърб на лицата, които не владеят задълбочено едни от тези три езика.

               7.

               Седмото основание е изведено от нарушението на член 296, параграф 2 ДФЕС (липса на мотиви), на принципа на пропорционалност, както и от изопачаване на фактите.

                           —

                           Жалбоподателят изтъква, че Комисията е мотивирала ограничението за използване на три езика с изискването новоназначените лица да могат да веднага общуват в рамките на институциите. Тези мотиви изопачават фактите, тъй като тези три езика не са най-използваните за общуване между различните езикови групи в рамките на институциите; това е непропорционално ограничение на основно право като това да не се налага дискриминация на езикова основа. В действителност съществували по-малко ограничителни системи, за да се гарантира ефективното общуване в рамките на институциите.


title: Дело F-20/12: Жалба, подадена на 15 февруари 2012 г. — ZZ/EIGE

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/35

         Жалба, подадена на 15 февруари 2012 г. — ZZ/EIGE
   (Дело F-20/12)
   2012/C 138/80
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: T. Bontinck и S. Woog, avocats)

      Ответник: Европейски институт за равенство между половете (EIGE)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника да преназначи жалбоподателя от длъжността на ръководител на операциите на длъжност ръководител на екип, като последната длъжност не изисква управленски умения

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението от 8 септември 2011 г. на директорката на EIGE да преназначи жалбоподателката на длъжност, която не спада към управленския екип,

               —

               вследствие на тази отмяна да се разпореди незабавното възстановяване на жалбоподателката на нейната предишна длъжност и изплащането на надбавките за заемане на управленска длъжност с обратно действие, считано от 1 юни 2010 г.,

               —

               да се осъди EIGE да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-371/10: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия) на 26 юли 2010 г. — National Grid Indus BV/Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/11

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof Amsterdam (Нидерландия) на 26 юли 2010 г. — National Grid Indus BV/Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam
   (Дело C-371/10)
   ()
   2010/C 328/19
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: National Grid Indus BV

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

      Преюдициални въпроси

               1.

               Ако държава членка обложи с данък върху окончателната (търговска) сметка учредено в нея дружество, в случай че то прехвърли седалището си в друга държава членка, може ли при настоящото състояние на общностното право това дружество да се позове на член 43 ЕО (понастоящем член 49 ДФЕС) срещу първата държава членка?

               2.

               В случай на положителен отговор по първия въпрос: с разглеждания данък върху окончателната (търговска) сметка, който се начислява върху прехвърлените от държавата по произход в приемащата държава имуществените активи по тяхната увеличена стойност към момента на прехвърлянето на седалището, като не съществува възможност за отлагане на данъчното облагане и не може да се вземат предвид последващи обезценявания на тези активи, нарушава ли се член 43 ЕО (понастоящем член 49 ДФЕС) в смисъл, че съществуването на разглеждания данък не може да се оправдае от необходимостта за разпределяне на данъчния суверенитет между държавите членки?

               3.

               От значение ли е за отговора на предходния въпрос също и обстоятелството, че разглежданият данък върху окончателната (търговска) сметка се отнася до печалба (от валутни разлики), реализирана в данъчната юрисдикция на Нидерландия, при положение че този вид печалба не може да се вземе предвид за целите на данъчното облагане по приложимия данъчноправен режим на приемащата държава?


title: Дело C-44/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus, Финландия) — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry и др./Fujitsu Siemens Computers Oy (Производство за постановяване на преюдициално заключение — Директива 98/59/ЕО — Сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения — Член 2 — Закрила на работниците — Информиране и консултиране на работниците и служителите — Група от предприятия — Дружество майка — Дъщерно дружество)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/15

         Решение на Съда (четвърти състав) от 10 септември 2009 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus, Финландия) — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry и др./Fujitsu Siemens Computers Oy
   (Дело C-44/08) (1)

   (Производство за постановяване на преюдициално заключение - Директива 98/59/ЕО - Сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения - Член 2 - Закрила на работниците - Информиране и консултиране на работниците и служителите - Група от предприятия - Дружество майка - Дъщерно дружество)
   2009/C 267/26
   Език на производството: фински

      Запитваща юрисдикция

   Korkein oikeus

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry и др.

      Ответник: Fujitsu Siemens Computers Oy

      Предмет

   Преюдициално запитване — Korkein oikeus — Тълкуване на членове 2, 3 и 4 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95) — Определяне на момента, в който за дъщерното дружество възниква задължение да започне консултации с представителите на своя персонал — Проекти или решения, които са взети в рамките на група от предприятия и са свързани с промяната на дейности на някое от дъщерните дружества от тази група

      Диспозитив

               1.

               Член 2, параграф 1 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува в смисъл, че когато в рамките на група от предприятия се приемат стратегически решения или промени на дейността, които налагат работодателят да предвиди или планира извършването на колективни уволнения, това поражда задължение за посочения работодател да се консултира с представителите на работниците.

               2.

               Възникването за работодателя на задължение да започне консултации относно планираните колективни уволнения не зависи от това дали той вече може да предостави на представителите на работниците цялата информация, която се изисква съгласно член 2, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 98/59.

               3.

               Член 2, параграф 1 от Директива 98/59 във връзка с член 2, параграф 4, първа алинея от същата директива трябва да се тълкува в смисъл, че при група от предприятия, състояща се от дружество майка и едно или повече дъщерни дружества, задължението на дъщерното дружество като работодател за консултиране с представителите на работниците възниква едва от момента, когато е установено дъщерното дружество, в което могат да се извършат колективни уволнения.

               4.

               Член 2, параграф 1 от Директива 98/59 във връзка с член 2, параграф 4 от същата трябва да се тълкува в смисъл, че при група от предприятия засегнатото от колективни уволнения дъщерно дружество трябва да приключи процедурата за консултиране, преди да прекрати, евентуално по пряко нареждане на дружеството майка, договорите на засегнатите от тези уволнения работници.

      (1)  ОВ C 107, 26.4.2008 г.


title: Дело T-727/15: Решение на Общия съд от 23 януари 2017 г. — Justice & Environment/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, отнасящи се до процедура за установяване на неизпълнение на задължения, образувана от Комисията срещу Чешката република — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на дейности по инспекция, разследване и одит — Обща презумпция — Висш публичен интерес — Орхуска конвенция — Конвенция за защита правата на човека и основните свободи)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/18

         Решение на Общия съд от 23 януари 2017 г. — Justice & Environment/Комисия
   (Дело T-727/15) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, отнасящи се до процедура за установяване на неизпълнение на задължения, образувана от Комисията срещу Чешката република - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на дейности по инспекция, разследване и одит - Обща презумпция - Висш публичен интерес - Орхуска конвенция - Конвенция за защита правата на човека и основните свободи))
   (2017/C 070/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Чешка република) (представител: S. Podskalská, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin, F. Clotuche-Duvieusart и M. Konstantinidis)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяната на първоначалното решение на Комисията от 19 август 2015 г. и потвърдителното решение на Комисията от 15 октомври 2015 г., с което се отказва предоставянето на достъп на жалбоподателя до определени документи, съдържащи се в преписката по процедурата за установяване на неизпълнение на задължения 2008/2186 срещу Чешката република във връзка с прилагането на Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (ОВ 2008, L 152, стр. 1).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Association Justice & Environment, z.s. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело T-425/13: Жалба, подадена на 19 август 2013 г. — Giant (China)/Съвет

text:
               9.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 325/36

         Жалба, подадена на 19 август 2013 г. — Giant (China)/Съвет
   (Дело T-425/13)
   2013/C 325/61
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Giant (China) Co. Ltd (Kunshan, Китай) (представител: P. De Baere, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) № 502/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 990/2011 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република след провеждането на междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (ОВ L 153, 2013 г., стp. 17) в частта му, която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от това, че Съветът е нарушил член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (наричан по-нататък „основния регламент“), като е приложил неправилен правен критерий, за да определи, че Jinshan и Giant China съставляват едно-единствено икономическо образувание.

               2.

               Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, допусната от Съвета, когато е направил извода, че групата дружества Giant China и Jinshan имат тесни търговски и структурни връзки.

               3.

               Третото правно основание е изведено от това, че Съветът е нарушил член 18 от основния регламент, като е изискал представянето на информация, която не е била необходима и не е могло разумно да се очаква да бъде представена от Giant China.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от явна грешка в преценката на Съвета, когато е приел, че Giant China не е твърдяло, че получаването на информацията относно Jinshan е било неразумно трудно.

               5.

               Петото правно основание е изведено от явна грешка в преценката на Съвета, когато е приел, че представените от жалбоподателя доказателства не могат да бъдат проверени.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита на Giant China от страна на Комисията и на Съвета, с това, че са поискали информация, която то не е било в състояние да представи и че са отхвърлили представените алтернативни доказателства.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от явна грешка в преценката на Съвета, когато е приел, че налагането на индивидуално задължение на Giant China е щяло да създаде опасност от заобикаляне.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от това, че Съветът е приложил различни критерии при оценката дали е имало опасност от заобикаляне в случая на жалбоподателя спрямо критериите, използвани за останалите производители, и по този начин е нарушил принципите на пропорционалност и за недопускане на дискриминация.


title: Дело T-181/07: Иск, предявен на 25 май 2007 г. — Eurocopter/СХВП (STEADYCONTROL)

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/32

         Иск, предявен на 25 май 2007 г. — Eurocopter/СХВП (STEADYCONTROL)
   (Дело T-181/07)
   (2007/C 170/63)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Eurocopter (Marignane, Франция) (представител: E. Soler Borda, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 март 2007 година относно заявка за марка на Общността STEADYCONTROL № 3 560 935 (R 8/2006-4).

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „STEADYCONTROL“ за стоки от класове 9, 12 и 38 (заявка № 3 560 935)

      Решение на проверителя: частичен отказ на регистрация на стоките от класове 9 и 12

      Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и в) и на член 7, параграф 2 от Регламент № 40/94 (1) на Съвета, доколкото според ищеца и противно на съображенията на оспорваното решение, думата „STEADYCONTROL“ не би била описателна и би позволила да се отличат предявените стоки.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността.


               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/5

         Определяне на състава, който разглежда делата, посочени в член 104б от Процедурния правилник на Съда
   2009/C 267/08
   На събранието от 9 октомври 2009 г. Съдът на Европейските общности определи, че за едногодишен период, който изтича на 6 октомври 2010 г., съгласно член 9, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда III-ти състав на Съда ще разглежда делата, посочени в член 104б от правилника.


title: Дело T-35/10: Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. — Bank Melli Iran/Съвет

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/47

         Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. — Bank Melli Iran/Съвет
   (Дело T-35/10)
   2010/C 100/72
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bank Melli Iran (Техеран, Иран) (представител: L. Defalque, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени точка 4 от раздел B на приложението към Регламент (ЕО) № 1100/2009 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Иран, както и Решението на Съвета от 18 ноември 2009 г.,

               —

               да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски, свързани с настоящото обжалване.

      Правни основания и основни доводи

   По настоящото дело жалбоподателят иска частична отмяна на Регламент (ЕО) № 1100/2009 на Съвета от 17 ноември 2009 година (1) за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (2) и за отмяна на Решение 2008/475/ЕО (3) в частта, в която жалбоподателят е включен в списъка на физическите и юридическите лица, на образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси са замразени в съответствие с тази разпоредба.
   Жалбоподателят иска отмяната на точка 4 от раздел В на приложението, доколкото то се отнася до него, и посочва следните правни основания в подкрепа на своята жалба.
   Първо, жалбоподателят твърди, че регламентът и решението, предмет на обжалване, са приети в нарушение на неговото право на защита и по-специално, на неговото право на справедлив съдебен процес, тъй като той не е получил никакво доказателство или документ в подкрепа на твърденията на Съвета. Той освен това поддържа, че допълнителните позовавания на Решението от 2008 г. са неточни, неясни и не дават възможност на жалбоподателя да отговори, тъй като му е отказано правото на изслушване.
   Жалбоподателят поддържа също, че ответникът е нарушил задължението си за излагане на достатъчно мотиви.
   Второ, жалбоподателят твърди, че Съветът не е посочил индивидуални и специфични причини за актовете, приети в нарушение на член 15, параграф 3 от Регламент № 423/2007.
   Трето, жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал грешка при тълкуването на член 7, параграф 2, букви а), б) и в) от Регламент № 423/2007, тъй като, според жалбоподателя, Съветът не е обяснил как обичайните банкови дейности на жалбоподателя доказват неговото участие или непосредствена връзка с чувствителните по отношение на разпространението ядрени дейности на Иран.
   По-нататък жалбоподателят оспорва законосъобразността на Решение на Общия съд от 14 октомври 2009 г. (4), което е предмет на обжалване от жалбоподателя пред Съда (5), и с което Общият съд отхвърля неговата жалба за отмяна на Решение на Съвета 2008/475/ЕО от 23 юни 2008 г. (6). В това отношение жалбоподателят твърди, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като постановява, че Регламент № 423/2007 и Решение 2008/475/ЕО са били приети законосъобразно с квалифицирано мнозинство, а не с единодушие на членовете. Жалбоподателят счита, че тъй като Регламент № 423/2007 представлява правното основание за приемане на регламента и решението, които са предмет на настоящата жалба, горепосочените съображения се прилагат и по отношение на нея. Така, жалбоподателят твърди, че Съветът е допуснал нарушение на съществени процесуални правила, наложени от Договора, от правните норми за прилагането му и от член 7, параграф 2 от Обща позиция 2007/140/ОВППС (7).
   Освен това жалбоподателят оспорва решението на Общия съд, доколкото последният приема, че правото на преценка на Съвета, основаващо се на член 7, параграф 2 от Регламент № 423/2007, е самостоятелно и поради това този съд отхвърля релевантността на решенията на Съвета за сигурност на ООН в нарушение на принципа на пропорционалност и на правото на собственост. Жалбоподателят счита, че същите доводи се прилагат за регламента и решението, предмет на обжалване по настоящото дело, тъй като Съветът не е взел предвид решенията на Съвета за сигурност на ООН и следователно е нарушил принципа на пропорционалност и правото на собственост.

      (1)  ОВ L 303, 2009 г., стр. 31.

      (2)  Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран, ОВ L 103, 2007 г., стр. 1.

      (3)  Решение на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран, ОВ L 163, 2008 г., стр. 29.

      (4)  Решение от 14 октомври 2009 г. по дело Bank Melli Iran/Съвет, T-390/08, все още непубликувано в Сборника.

      (5)  Дело C-548/09 P, Bank Melli Iran/Съвет.

      (6)  ОВ L 163, 2008 г., стр. 29.

      (7)  Обща позиция 2007/140/ОВППС на Съвета от 27 февруари 2007 година относно ограничителните мерки срещу Иран, ОВ L 61, 2007 г., стр. 49.


title: Дело T-691/16: Жалба, подадена на 26 септември 2016 г. — Elevolution-Engenharia/Комисия

text:
               28.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 441/26

      Жалба, подадена на 26 септември 2016 г. — Elevolution-Engenharia/Комисия
      (Дело T-691/16)
      (2016/C 441/30)
      Език на производството: португалски

         Страни

         Жалбоподател: Elevolution-Engenharia SA (Амадора, Португалия) (представители: A. Pinto Cardoso и L. Fuzeta da Ponte, advogados)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да уважи изцяло жалбата и като последица да отмени приетите от ответника решения, които съдържат дебитни известия, получени от жалбоподателя с извършено на 3 август 2015 г. уведомление,

                  —

                  да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, на които трябва да се направи оценка.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.

                  1.

                  Първо основание — липса на компетентност. Ответникът не разполага с компетентност и с необходимите правомощия за приемането на актовете, чиято отмяна се иска.

                  2.

                  Второ основание — съществено процесуално нарушение. Оспорените известия съдържат имплицитно или мълчаливо изложени мотиви, формулирани са неясно и не са в съответствие с правото на Съюза.

                  3.

                  Трето основание — нарушение на Договора и на разпоредбите за неговото прилагане.


title: Дело T-764/15: Жалба, подадена на 29 декември 2015 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия

text:
               22.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 68/43

         Жалба, подадена на 29 декември 2015 г. — Deutsche Lufthansa/Комисия
   (Дело T-764/15)
   (2016/C 068/55)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG (Кьолн, Германия) (представител: A. Martin-Ehlers, Rechtsanwalt)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 1 октомври 2014 г. по преписка SA.32833 (201l/C) (ex 2011/NN) — Летище Хан,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следното.

               —

               процесуални грешки поради липсата на допълнително обсъждане с жалбоподателя през 2014 г.,

               —

               непълно представяне на случая, въпреки че към момента на приемане на обжалваното решение ответникът бил наясно с фактическата обстановка,

               —

               неправилна правна преценка на мерките в полза на съответното летище, доколкото някои мерки не били квалифицирани като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, а други били квалифицирани като съвместима с общия пазар държавна помощ,

               —

               неотчитане на факта, че от всички помощи в полза на съответното летище, изброени в обжалваното решение, в крайна сметка се възползвало дружество Ryanair в качеството му на най-важен ползвател на това летище.


               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/1

         2010/C 51/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 37, 13.2.2010 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 24, 30.1.2010 г.

      ОВ C 11, 16.1.2010 г.

      ОВ C 312, 19.12.2009 г.

      ОВ C 297, 5.12.2009 г.

      ОВ C 282, 21.11.2009 г.

      ОВ C 267, 7.11.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело T-72/14: Решение на Общия съд от 26 март 2015 г. — Bateaux mouches/СХВП (BATEAUX MOUCHES) (Марка на Общността — Международна регистрация, посочваща Европейската общност — Словна марка „BATEAUX MOUCHES“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               11.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/27

         Решение на Общия съд от 26 март 2015 г. — Bateaux mouches/СХВП (BATEAUX MOUCHES)
   (Дело T-72/14) (1)

   ((Марка на Общността - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „BATEAUX MOUCHES“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009))
   (2015/C 155/31)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (Париж, Франция) (представител: G. Barbaut, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 15 ноември 2013 г. (преписка R 284/2013-2) относно международната регистрация, посочваща Европейската общност на словната марка „BATEAUX MOUCHES“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Compagnie des bateaux mouches SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 102, 7.4.2014 г.


title: Дело T-276/09: Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Kavaklidere-Europe/СХВП — Yakult Honsha (Yakut)

text:
               10.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 244/4

         Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Kavaklidere-Europe/СХВП — Yakult Honsha (Yakut)
   (Дело T-276/09)
   2009/C 244/07
   Език, на който е подадена жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kavaklidere-Europe N.V. (Antwerp, Белгия) (представители: I.D. Tygat и J.A. Vercraeye, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kabushiki Kaisha Yakult Honsha (Токио, Япония)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 май 2009 г. по преписка R 1396/2008-4;

               —

               да се установи, че трябва да се разреши регистрацията на марката „Yakut“ като марка на Общността; и

               —

               да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително и направените в производството пред апелативния състав.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „Yakut“ за стоки в клас 33

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация като марка на Общността на фигуративната марка „Yakut“ за стоки в класове 29 и 32; по-ранната марка „УАKUT“, за която се твърди, че е общоизвестна във всичките държави членки на Европейския съюз за стоки в класове 29 и 32; по-ранната нерегистрирана марка „УАKUT“, за която се твърди, че е защитена във всичките държави-членки на Европейския съюз за стоки в класове 29 и 32.

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 4 от Регламент № 40/94 на Съвета (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно е приел, че стоките, за които е подадено заявление трябва да се считат сходни и, че е налице висока степен на визуално и фонетично сходство между разглежданите марки; нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно е приел, че разглежданата марка на Общността извлича неоснователно полза от отличителния характер или от репутацията на марката, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението, или ги уврежда.


title: Дело C-272/12 P: Жалба, подадена на 1 юни 2012 г. от Европейската комисия срещу Решение, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 21 март 2012 г. по съединени дела T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV и T-69/06 RENV, Ирландия и др./Комисия

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/9

         Жалба, подадена на 1 юни 2012 г. от Европейската комисия срещу Решение, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 21 март 2012 г. по съединени дела T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV и T-69/06 RENV, Ирландия и др./Комисия
   (Дело C-272/12 P)
   2012/C 235/16
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan, N. Khan и K. Walkerová)

      Други страни в производството: Френска република, Ирландия, Италианска република, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

      Искания

               —

               да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (четвърти разширен състав) от 21 март 2012 г. по съединени дела T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV и T-69/06 RENV, Ирландия и др./Комисия, за което Комисията е уведомена на 23 март 2012 г.,

               —

               делата да бъдат върнати на Общия съд за ново разглеждане,

               —

               Съдът да не се произнася по съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията обжалва пред Съда на Европейския съюз Решение, постановено на 21 март 2012 г. по съединени дела T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV и T-69/06 RENV, Ирландия и др./Комисия, с което Общият съд отменя Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (1).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания, които са изведени от липсата на компетентност на Общия съд, от нарушения на процесуалните правила в производството пред Общия съд, накърняващи интересите на Комисията, и от нарушение на правото на Съюза.
   На първо място, Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото, тъй като в петте съединени дела служебно разгледал правно основание, изведено от нарушение на член 87, параграф 1 ЕО, поради невъзможността държавите членки да носят отговорността за спорните национални мерки. Във всички случаи по дела T-56/06 RENV и T-60/06 RENV, за да отмени решението в неговата цялост Общият съд служебно разгледал правни основания, изведени от нарушаването на принципа на правна сигурност и/или на принципа за наличие на презумпция за законосъобразност на актовете на Съюза, въпреки че тези правни основания били изтъкнати единствено, за да се оспори разпореждането за възстановяване.
   На второ място, Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото — нарушавайки по-специално член 61, втора алинея от Статута на Съда, предвиждащ, че когато Съдът отмени решението на Общия съд и му върне делото за постановяване на решение Общият съд е обвързан от разрешените от Съда правни въпроси — като в случая приел, че понятието за нарушаване на конкуренцията има еднакъв обхват и смисъл в областта на хармонизацията на националните данъчни законодателства и в областта на държавните помощи, което противоречало на постановеното от Съда в негово Решение от 2 декември 2009 г. по дело Комисия/Ирландия и др. (C-89/08 P, Сборник, стр. I-11245).
   На трето място — приемайки, че спорните освобождавания не представляват държавни помощи, тъй като били разрешени от Съвета въз основа на правилата за данъчна хармонизация, и следователно отговорността за тях не може да се носи от съответните държави членки, поради което тези освобождавания не са подчинени на предвидената в Договора процедура за контрол на помощите — Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото при определянето на съответната компетентност на Съвета и Комисията, както и при определянето на зависимостта между данъчната хармонизация и контрола върху държавните помощи, и нарушил членове 87 и 88 ЕО, както и принципа на институционално равновесие,.
   На четвърто място, Общият съд тълкувал contra legem Решение 2001/224/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно намалени ставки на акцизите и освобождаване от акцизи на определени минерални масла при използването им за специални цели (2). Според жалбоподателя Общият съд всъщност основал тълкуването си на отговора на Съвета на поставен от Общия съд въпрос, нарушавайки правилата, които ръководят тълкуването на актовете на институциите, и изопачил смисъла на посочения отговор на Съвета.
   На последно място, доколкото решението на Общия съд се позовава на нарушение на принципа на правна сигурност, на презумпцията за законосъобразност и на принципа на добра администрация, то било опорочено от липсата на мотиви или засегнато от същите нарушения като посочените във второто, третото и четвъртото правно основание.

      (1)  ОВ L 119, 2006 г., стр. 12.

      (2)  ОВ L 84, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 46.


title: Дело C-445/15: Определение на председателя на Съда от 5 февруари 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Nutricia Limited/Secretary of State for Health

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/23

         Определение на председателя на Съда от 5 февруари 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Nutricia Limited/Secretary of State for Health
   (Дело C-445/15) (1)

   (2016/C 136/31)
   Език на производството: английски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело T-389/14: Жалба, подадена на 2 юни 2014 г.  — salesforce.com/СХВП (MARKETINGCLOUD)

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/18

         Жалба, подадена на 2 юни 2014 г. — salesforce.com/СХВП (MARKETINGCLOUD)
   (Дело T-389/14)
   2014/C 329/25
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: salesforce.com, Inc. (Сан Франциско, Съединени американски щати) (представител: A. Nordemann, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 март 2014 г. по преписка R 1854/2013-1,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „MARKETINGCLOUD“ за услуги от клас 42 — Заявка за марка на Общността № 1 0 9 79  441

      Решение на проверителя: Марката не е годна за регистрация

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-340/13: Жалба, подадена на 25 юни 2013 г. — Federación Española de Hostelería/EACEA

text:
               24.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/13

         Жалба, подадена на 25 юни 2013 г. — Federación Española de Hostelería/EACEA
   (Дело T-340/13)
   2013/C 245/16
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Federación Española de Hostelería (Мадрид, Испания) (представители: F. del Nogal Méndez и R. Fernández Flores, abogados)

      Ответник: Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура

      Искания жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени договор № 2007-19641 134736-LLP-I-2007-1-ES-leonardo-LMP,

               —

               при условията на евентуалност, да разпореди връщане на документите от датата на изпращането им от одиторите на погрешен адрес, което ще позволи на жалбоподателя да подготви защитата си,

               —

               при условията на евентуалност, да разпореди намаляване на поисканото възстановяване в съответствие с принципа на пропорционалност,

               —

               да осъди Комисията да изплати професионалните хонорари и други разходи, възникнали по настоящото дело,

               —

               да разпореди на Комисията да възстанови получените суми със съответните лихви за забава.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               Първо правно основание, изведено от нарушение на установената процедура

                           —

                           В това отношение се твърди, че известията относно одиторския доклад са изпратени на трето лице, което е външно на правоотношението, установено между жалбоподателя и изпълнителната агенция—ответник.

               2.

               Второ правно основание, изведено от неспазване на задължението за мотивиране

                           —

                           В това отношение се твърди, че решението за възстановяване не е мотивирано в достатъчна степен, доколкото изпълнителната агенция е изпратила на жалбоподателя единствено дебитното известие, придружено от одиторския доклад.

               3.

               Трето правно основание, изведено от нарушение на правото на защита

                           —

                           В това отношение се твърди, че в нито един момент от развитието на административното производство жалбоподателят не е могъл да изложи гледната си точка относно верността и относимостта на твърдените факти и относно всички онези документи, които Комисията е взела предвид, за да твърди, че е налице нарушение на правото на Съюза.

               4.

               Четвърто правно основание, изведено от нарушение на принципа на оправданите правни очаквания

                           —

                           В това отношение се твърди, че от м. април 2009 г., когато е сключен договорът, до м. април 2013 изпълнителната агенция не е изразила несъгласие по никакъв начин с начините на развитие и изпълнение на проекта.

               5.

               Четвърто правно основание, изведено от злоупотреба с власт

                           —

                           В това отношение се твърди, че Комисията не е информирала жалбоподателя за фактите, поради които може да бъде упрекнат, и не му е дала възможност да бъде изслушан преди да бъде наложена санкцията.

               6.

               На последно място, жалбоподателят твърди, че е нарушен принципът на пропорционалност.


title: Дело T-8/14: Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Mogyi/СХВП (Just crunch it…)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/25

      Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Mogyi/СХВП (Just crunch it…)
      (Дело T-8/14)
      (2014/C 71/46)
      Език на производството: унгарски

         Страни

         Жалбоподател: Mogyi Kft. (Csávoly, Унгария) (представител: Zs. Klauber, адвокат)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

         Искания на жалбоподателя

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да нареди публикуването на заявката за марка, с изключение за „хляб, сладкиши и захарни изделия“ (клас 30) и „селскостопански продукти, семена“ (клас 31).

         Правни основания и основни доводи

         Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „Just crunch it…“ за продукти и услуги от класове 29, 30, 31 и 35 — Заявка за марка на Общността № 10 713 485

         Решение на проверителя: Частично отхвърля заявката за регистрация

         Решение на апелативния състав: Частично отменя обжалваното решение посредством решението, постановено по преписка R 1921/2012-1

         Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № (ЕО) № 207/2009.