title: Съединени дела T-102/07 и Т-120/07: Решение на Общия съд от 3 март 2010 г. — Freistaat Sachsen и др./Комисия (Държавни помощи — Помощ, предоставена от Германия под формата на дялово участие и гаранции за заеми — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар — Обща схема за помощи, одобрена от Комисията — Понятие за предприятие в затруднено положение — Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение — Размер на помощта — Задължение за мотивиране)

text:
               17.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 100/37

         Решение на Общия съд от 3 март 2010 г. — Freistaat Sachsen и др./Комисия
   (Съединени дела T-102/07 и Т-120/07) (1)

   (Държавни помощи - Помощ, предоставена от Германия под формата на дялово участие и гаранции за заеми - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар - Обща схема за помощи, одобрена от Комисията - Понятие за предприятие в затруднено положение - Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение - Размер на помощта - Задължение за мотивиране)
   2010/C 100/57
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Freistaat Sachsen (Германия) (представители: C. von Donat и G. Quardt, avocats) (дело T-102/07), MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Германия) (представители: първоначално G. Brüggen, впоследствие A. Seidl, K. Lengert и W. Sommer, avocats) и MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Германия) (представител: G. Brüggen, avocat) (дело T-120/07)

      Ответник: Европейска комисия(представители: K. Gross и T. Scharf)

      Предмет

   Искания за отмяна на Решение 2007/492/ЕО на Комисията от 24 януари 2007 година относно държавните помощи C 38/2005 (ex NN 52/2004), предоставени от Германия на Biria Group (ОВ L 183, стр. 27)

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2007/492/ЕО на Комисията от 24 януари 2007 година относно държавните помощи C 38/2005 (ex NN 52/2004), предоставени от Германия на Biria Group.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, включително разноските във връзка с обезпечителното производство по дело T-120/07.

      (1)  ОВ C 129, 9.6.2007 г.


title: Дело C-492/04: Определение на Съда (четвърти състав) от 10 май 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH/Finanzamt Emmendingen (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник — Свободно движение на капитали — Свобода на установяване — Данъчни въпроси — Корпоративен данък — Договор за заем между дружества — Местно дружество-заемател — Дружество-заемодател и акционер, установено в трета държава — Понятие за значително дялово участие — Изплащане на лихви по заем — Квалифициране — Скрито разпределение на печалби)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/7

         Определение на Съда (четвърти състав) от 10 май 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg — Германия) — Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH/Finanzamt Emmendingen
   (Дело C-492/04) (1)

   (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник - Свободно движение на капитали - Свобода на установяване - Данъчни въпроси - Корпоративен данък - Договор за заем между дружества - Местно дружество-заемател - Дружество-заемодател и акционер, установено в трета държава - Понятие за значително дялово участие - Изплащане на лихви по заем - Квалифициране - Скрито разпределение на печалби)
   (2007/C 155/11)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Страни в главното производство

      Ищец: Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH

      Ответник: Finanzamt Emmendingen
   Предмет
   Преюдициално запитване — Finanzgericht Baden-Württemberg — Тълкуване на член 56, параграф 1, член 57, параграф 1 и член 58 ЕО — Национално данъчно законодателство — Данък върху печалбата на дружествата — Облагане като скрито разпределени печалби на лихви, изплатени от национално дружество като възнаграждение за капитали, заети от дружество-акционер, установено в трета държава.
   Диспозитив
   Национална мярка, по силата на която лихвите по заем, изплатени от местно капиталово дружество на чуждестранен акционер, който има значително дялово участие в капитала на това дружество, при определени условия се разглеждат като скрито разпределени печалби, облагаеми на ниво дружеството-заемател, накърнява предимно упражняването на свободата на установяване по смисъл на член 43 ЕО и следващи. На тези разпоредби не може да се направи позоваване във фактическо положение, свързано с дружество от трета държава.

      (1)  ОВ C 31 от 5.2.2005 г.


title: Дело T-229/14: Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Norma Lebensmittelfilialbetrieb/СХВП — Yorma’s (Yorma Eberl) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „Yorma Eberl“ — По-ранни национални словни марки и словни марки на Общността „NORMA“ — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               10.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 262/24

         Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Norma Lebensmittelfilialbetrieb/СХВП — Yorma’s (Yorma Eberl)
   (Дело T-229/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Yorma Eberl“ - По-ранни национални словни марки и словни марки на Общността „NORMA“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 262/32)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Нюрнберг, Германия) (представител: A. Parr, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Yorma’s AG (Дегендорф, Германия) (представители: A. Weiß и C. Muck, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2014 г. (преписка R 532/2013-4), постановено в производство по възражение със страни Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG и Yorma’s AG.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело C-339/10: Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 07 юли 2010 г. — Красимир Аспарухов Естов, Моника Люсиен Иванова и КЕМКО ИНТЕРНЕШЪНЬЛ ЕАД/Министерски съвет на Република България

text:
               15.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/16

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 07 юли 2010 г. — Красимир Аспарухов Естов, Моника Люсиен Иванова и „КЕМКО ИНТЕРНЕШЪНЬЛ“ ЕАД/Министерски съвет на Република България
   (Дело C-339/10)
   ()
   2011/C 13/26
   Език на производството: български

      Препращаща юрисдикция

   Върховен административен съд.

      Страни в главното производство

      Ищци: Красимир Аспарухов Естов, Моника Люсиен Иванова и „КЕМКО ИНТЪРНЕШЪНЬЛ“ ЕАД.

      Ответник: Министерски съвет на Република България.
   С определение от 12 ноември 2010 г. Съдът (осми състав) определи, че явно няма компетентност да отговори на въпросите, поставени от Върховния административен съд (България).


title: Дело T-502/15: Жалба, подадена на 1 септември 2015 г. — Испания/Комисия

text:
               19.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 346/36

         Жалба, подадена на 1 септември 2015 г. — Испания/Комисия
   (Дело T-502/15)
   (2015/C 346/41)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: L. Banciella Rodríguez-Miñón)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени отчасти Решението за изпълнение на Комисията от 22 юни 2015 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), доколкото това решение се отнася до Кралство Испания,

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
   Що се отнася до Comunidad Autónoma de Cataluña:

               1.

               Направената корекция с фиксирана ставка в размер на 609 337,80 EUR нето и използваният метод на изчисление противоречат на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика и на ръководните начала, съдържащи се в документ на Комисията VI/5330/97 от 23 декември 1997 г. (Ръководни насоки за изчисляване на възстановяванията на средства към момента на подготвяне на решението за уравняване на сметките на ФЕОГА, Секция „Гарантиране“) и на документ AFRI-64043-2005 (Communication from the Commission, on how the Commission intends in the context of the EAGGF-Guarantee clearance procédure to hande shortcomings in the context of cross-compliance control system implemented by the Member State), тъй като не следва да се прибягва до оценка с фиксирана обща стойност, след като Кралство Испания е представило точна оценка на действителния риск за фонда. Извършеното от Комисията прилагане, освен че е неточно, е също непропорционално и не е обосновано.

               2.

               Добавянето към общата фиксирана сметка на 2 % от направената еднократна корекция в размер на 609 337,80 EUR, както и методът на изчисляване противоречат на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета и на документите на Комисията относно ръководните насоки за изчисляване на финансовите корекции, тъй като не следва да се използват и прибавят допълнително два метода на изчисляване за едно и също неизпълнение. Освен че става въпрос за юридическа непоследователност, това е и изцяло непропорционално и не е обосновано.

               3.

               Направената корекция за кампанията за подаване на заявления за 2009 г., финансови години 2011 и 2012, нарушава член 31, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 и представлява нарушение на принципа на лоялно сътрудничество. В допълнение, това пречи на защитата на Кралство Испания, доколкото Комисията ненадлежно е разширила приложението на финансовата корекция към период, последващ 24-те месеца преди съобщението, макар Кралство Испания вече да е отстранило несъответствията.

         По отношение на Comunidad Autónoma de Canarias поради следното съображение:

               4.

               Направената корекция с фиксирана сума в размер на 1 689 689,03 EUR и използваният метод на изчисление противоречат на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета и на ръководните насоки, съдържащи се в документ на Комисията AGRI/D/40474/2010-REV 1.


title: Дело C-479/13: Решение на Съда (четвърти състав) от 5 март 2015 г. — Европейска комисия/Френска република (Неизпълнение на задължения от държава членка — Данъчни въпроси — ДДС — Прилагане на намалена ставка — Доставка на дигитални или електронни книги)

text:
               27.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/8

         Решение на Съда (четвърти състав) от 5 март 2015 г. — Европейска комисия/Френска република
   (Дело C-479/13) (1)

   ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Данъчни въпроси - ДДС - Прилагане на намалена ставка - Доставка на дигитални или електронни книги))
   (2015/C 138/09)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: C. Soulay и F. Dintilhac)

      Ответник: Френска република (представители: D. Colas и J.-S. Pilczer)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Кралство Белгия (представители: M. Jacobs и M. J.-C. Halleux)

      Диспозитив

               1)

               Като прилага намалена ставка на данъка върху добавената стойност за доставките на дигитални или електронни книги, Френската република не е изпълнила задълженията си по членове 96 и 98 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2010/88/ЕС на Съвета от 7 декември 2010 г., във връзка с приложения II и III към посочената директива и с Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 на Съвета от 15 март 2011 година за установяване на мерки за прилагане на Директива 2006/112.

               2)

               Френската република понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

               3)

               Кралство Белгия понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 344, 23.11.2013 г.


title: Дело C-41/17: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания), постъпило на 25 януари 2017 г. — Isabel González Castro/Mutua Umivale и Prosegur España S.L.

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/13

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания), постъпило на 25 януари 2017 г. — Isabel González Castro/Mutua Umivale и Prosegur España S.L.
   (Дело C-41/17)
   (2017/C 121/19)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Страни в главното производство

      Жалбоподателка: Isabel González Castro

      Ответници: Mutua Umivale и Prosegur España S.L.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 7 от Директива 92/85/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че нощният труд, какъвто не могат да бъдат задължени да полагат работничките по член 2, в това число съответно и работничките кърмачки, включва не само трудът, полаган изцяло в нощните часове, но и сменната работа, когато някои смени, както в конкретния случай, са в нощните часове?

               2)

               В спор дали за работничката съществува риск за кърменето прилагат ли се особените правила относно доказателствената тежест, съдържащи се в член 19, параграф 1 от Директива 2006/54/ЕО (2) — транспониран в испанския правен ред по-конкретно с член 96, параграф 1 от Закон 36/2011 — във връзка с изискванията по член 5 от Директива 92/85/ЕИО — транспониран в испанския правен ред с член 26 от Закона за предотвратяване на професионалните рискове — с оглед ползването от работничката на отпуск за кърмене и евентуално на обезщетението, предвидено в тези случаи във вътрешния правен ред съгласно член 11, параграф 1 от същата Директива 92/85/ЕИО?

               3)

               Може ли член 19, параграф 1 от цитираната Директива 2006/54/ЕО да се тълкува в смисъл, че в спор дали съществува риск за кърменето и съответно право на отпуска, предвиден в член 5 от Директива 92/85/ЕО и транспониран в испанския правен ред с член 26 от Закона за предотвратяване на професионалните рискове, за „факти, които позволяват да се допусне съществуването на пряка или непряка дискриминация“ спрямо работничка кърмачка следва да се считат: (1) фактът, че работата на тази работничка като служител на охраната е сменна, като някои смени са през нощните часове и работничката е единствена на смяна; (2) фактът, че работничката извършва обиколки и евентуално може да ѝ се наложи да предприеме спешни действия (при престъпни прояви, пожари и други произшествия); и (3) фактът, че освен това на работното място няма подходящо място за кърмене или евентуално за изцеждане на кърма?

               4)

               Когато в спор дали съществува риск за кърменето и съответно право на отпуск е доказано наличието на „факти, които позволяват да се допусне съществуването на пряка или непряка дискриминация“ съгласно член 19, параграф 1 от Директива 2006/54/ЕО във връзка с член 5 от Директива 92/85/ЕИО, транспониран в испанския правен ред с член 26 от Закона за предотвратяване на професионалните рискове, трябва ли за да ползва отпуск съгласно вътрешното законодателство — транспониращо член 5, параграфи 2 и 3 от Директива 92/85/ЕИО — работничката кърмачка да докаже, че приспособяването на условията на труд и/или работното време не е технически и/или обективно възможно, или не е оправдано да се изисква и преместването на друга работа не е технически и/или обективно възможно, или не е оправдано да се изисква, или напротив, доказването на тези обстоятелства е в тежест на ответниците (работодателят и социалноосигурителният орган, изплащащ обезщетението при спиране на действието на трудовия договор)?

      (1)  Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (ОВ L 348, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3).

      (2)  Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 294, 2006 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).


title: Дело C-302/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 5 март 2009 г. (преюдициално запитване от VAT and Duties Tribunal, London — Обединено кралство) — J D Wetherspoon PLC/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Първа и Шеста директива ДДС — Принципи на данъчен неутралитет и на пропорционалност — Правила относно закръгляването на размера на ДДС — Методи и нива на закръгляване)

text:
               1.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/5

         Решение на Съда (четвърти състав) от 5 март 2009 г. (преюдициално запитване от VAT and Duties Tribunal, London — Обединено кралство) — J D Wetherspoon PLC/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-302/07) (1)

   (Първа и Шеста директива ДДС - Принципи на данъчен неутралитет и на пропорционалност - Правила относно закръгляването на размера на ДДС - Методи и нива на закръгляване)
   2009/C 102/06
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   VAT and Duties Tribunal, London

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: J D Wetherspoon PLC

      Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Предмет

   Преюдициално запитване — VAT and Duties Tribunal, London — Тълкуване на член 11, А, параграф 1, буква а), на член 12, параграф 3, буква а) и на член 22, параграф 3, буква б) от директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр.1) и на член 2, първа и втора и алинея от Първа директива 67/227/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъка върху оборота (ОВ L 71, 1967 г., стр. 1301) — Правила относно закръгляването на сумите по данък върху добавената стойност

      Диспозитив

               1.

               Действащото общностно право не съдържа конкретно задължение относно метода на закръгляване на сумите на данъка върху добавената стойност. При липса на специална общностна правна уредба държавите-членки определят правилата и методите на закръгляване на размера на данък върху добавената стойност, като при това определяне държавите трябва да зачитат принципите, на които се основава общата система на този данък, и по-специално принципите на данъчен неутралитет и на пропорционалност. По-специално общностното право, от една страна, допуска прилагането на национално правило или практика на националния данъчен орган, които изискват закръгляване нагоре на сумата на данъка върху добавената стойност, когато съответната част от най-малката парични единица е равна на или е по-голяма от 0,50, и от друга, то не изисква да се разрешава на данъчнозадължените лица да закръгляват надолу всяка сума на данъка върху добавената стойност, която включва част от най-малката национална парична единица.

               2.

               В случай на продажба на цена с включено ДДС при липсата на специална общностна уредба, в правния ред на държавите-членки следва да се определи в границите, наложени от общностното право, по-конкретно спазвайки принципите на данъчен неутралитет и на пропорционалност, нивото, на което може или трябва да се закръгли дадена сума на данъка върху добавената стойност, съдържаща част от най-малката национална парична единица.

               3.

               С оглед на обстоятелството, че операторите, които изчисляват цените на своите продажби на стоки или доставки на услуги с включено ДДС, се намират в различно положение спрямо тези, които осъществяват същия вид доставки на цени без данък върху добавената стойност, първите не могат да се позовават на принципа на данъчен неутралитет, за да искат разрешение да извършват също закръгляване надолу на дължимите суми по данък върху добавената стойност на ниво вид на стоките и на ниво сделка.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-262/14: Жалба, подадена на 24 април 2014 г.  — Bionecs/СХВП — Fidia Farmaceutici (BIONECS)

text:
               21.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/25

         Жалба, подадена на 24 април 2014 г. — Bionecs/СХВП — Fidia Farmaceutici (BIONECS)
   (Дело T-262/14)
   2014/C 235/35
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bionecs GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: M. Knitter, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fidia Farmaceutici SpA (Abano Terme, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               Да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 февруари 2014 г., постановено по преписка R 1179/2013-1;

               —

               да осъди ответника да заплати разноските в производството.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „BIONECS“ за стоки и услуги от класове 5, 29 и 35 — заявка за регистрация на марка на Общността № 10 650 638

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „BIONECT“ за стоки от клас 5, регистрирана като международна марка под номер 715 915

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността


title: Дело T-626/16 R: Определение на председателя на Общия съд от 16 февруари 2017 г. —Troszczynski/Парламент (Обезпечително производство — Член на Европейския парламент — Събиране чрез прихващане на надбавките, изплатени за възстановяване на разходите за парламентарни сътрудници — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               18.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 121/33

         Определение на председателя на Общия съд от 16 февруари 2017 г. —Troszczynski/Парламент
   (Дело T-626/16 R)
   ((Обезпечително производство - Член на Европейския парламент - Събиране чрез прихващане на надбавките, изплатени за възстановяване на разходите за парламентарни сътрудници - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
   (2017/C 121/49)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Mylène Troszczynski (Ноайòн, Франция) (представител: M. Ceccaldi, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: G. Corstens и S. Alonso de León)

      Предмет

   Искане, основано на членове 278 и 279 ДФЕС и целящо спирането на изпълнението на решението на генералния секретар на Европейския парламент от 23 юни 2016 г. относно събирането от ищеца на сумата от 56 554 EUR и на дебитно известие 2016-888, издадено въз основа на това решение

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля молбата за спиране на изпълнението.

               2)

               Не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело C-154/11: Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Berlin — Германия) — Ahmed Mahamdia/Алжирска демократична народна република (Съдебно сътрудничество по граждански дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Компетентност при индивидуални трудови договори — Договор, сключен с посолство на трета държава — Имунитет на държавата работодател — Понятие за клон, агенция или друго представителство по смисъла на член 18, параграф 2 — Съвместимост с член 21 на споразумение за предоставяне на компетентност на съдилища на третата държава)

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/11

         Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Landesarbeitsgericht Berlin — Германия) — Ahmed Mahamdia/Алжирска демократична народна република
   (Дело C-154/11) (1)

   (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) № 44/2001 - Компетентност при индивидуални трудови договори - Договор, сключен с посолство на трета държава - Имунитет на държавата работодател - Понятие за клон, агенция или друго представителство по смисъла на член 18, параграф 2 - Съвместимост с член 21 на споразумение за предоставяне на компетентност на съдилища на третата държава)
   2012/C 295/17
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Landesarbeitsgericht Berlin

      Страни в главното производство

      Ищец: Ahmed Mahamdia

      Ответник: Алжирска демократична народна република

      Предмет

   Преюдициално запитване — Landesarbeitsgericht Berlin — Тълкуване на членове 18, 19 и 21 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Определяне на съдебната компетентност по спор относно действителността на уволнението на ищеца, който е гражданин на държава членка и на трета държава, нает на работа като шофьор в държавата членка, на която е гражданин, от посолството на третата държава, на която също е гражданин, въз основа на трудов договор, предвиждащ компетентност на юрисдикциите на третата държава

      Диспозитив

               1.

               Член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че намиращо се на територията на държава членка посолство на трета държава е „представителство“ по смисъла на тази разпоредба в спор относно трудов договор, сключен от посолството от името на изпращащата държава, когато осъществените от работника или служителя функции не се отнасят до упражняването на публична власт. Сезираната национална юрисдикция следва да определи точното естество на осъществените от работника или служителя функции.

               2.

               Член 21, точка 2 от Регламент № 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че сключено преди възникването на даден спор споразумение за предоставяне на компетентност попада в приложното поле на тази разпоредба, ако то предоставя възможност на работника или служителя да сезира, освен обикновено компетентните съгласно специалните правила на членове 18 и 19 от този регламент, и други юрисдикции, включително евентуално намиращи се извън Съюза.

      (1)  ОВ C 173, 11.6.2011 г.


title: Дело T-188/14: Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП („GentleCare“) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „GentleCare“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) №o207/2009 — Равно третиране)

text:
               2.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/29

      Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП („GentleCare“)
      (Дело T-188/14) (1)

      (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „GentleCare“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) №o207/2009 - Равно третиране)
      (2015/C 073/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Швейцария) (представители: S. Walter и M. Neuner, avocats)

         Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 24 януари 2014 г. (преписка R 739/2013-5), с което се потвърждава отхвърлянето на заявката за регистрация на словния знак „GentleCare“ като марка на Общността.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Grundig Multimedia AG да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 151, 19.5.2014 г.


title: Дело T-355/06: Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Koninklijke BAM Groep/Комисия

text:
               27.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 20/22

         Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Koninklijke BAM Groep/Комисия
   (Дело T-355/06)
   (2007/C 20/33)
   Език на производството: нидерландски
   Страни

      Ищец: Koninklijke BAM Groep NV (представители: M.B.W. Biesheuvel и J.K. de Pree, advocaten)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), доколкото с него се установява, че BAM е нарушил член 81 ЕО, доколкото на BAM е наложена санкция, доколкото от BAM се изисква да преустанови нарушението и в бъдеще да се въздържа от всякакво действие или поведение, което има същата цел и последици, и доколкото BAM е адресат на решението;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битуми — Нидерландия), с което му е наложена санкция за нарушение на член 81 ЕО.
   В подкрепа на своите искания ищецът твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО и член 7 и член 23, параграф 2 от Регламент (EO) 1/2003, като е заключила, че ищецът е нарушил член 81 ЕО. Според него, Комисията неправомерно е приела, че в качеството си на дружество-майка той е отговорен за твърдяното нарушение, извършено от дъщерно дружество.
   Субсидиарно ищецът твърди, че Комисията несправедливо е определила размера на наложената му санкция. Последната се отнася за период от 2 години и 5 месеца, като се твърди, че през това време ищецът е притежавал 100 % от дяловете в BAM NBM, докато в действителност този период е бил само от 1 година и 5 месеца.


title: Дело T-311/08: Жалба, подадена на 5 август 2008 г. — Fitoussi/СХВП — Loriot (IBIZA REPUBLIC)

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/32

         Жалба, подадена на 5 август 2008 г. — Fitoussi/СХВП — Loriot (IBIZA REPUBLIC)
   (Дело T-311/08)
   (2008/C 272/59)
   Език на жалбата: френски
   Страни

      Жалбоподател: Paul Fitoussi (Vincennes, Франция) (представители: K. Manhaeve, T. van Innis и G. Glas, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Bernadette Nicole J. Loriot (Ибиза, Испания)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 7 май 2008 г. по Преписка R 1135/2007-2,

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Bernadette Nicole J. Loriot

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „IBIZA REPUBLIC“ за стоки от класове 25, 41, 43 — заявка № 3 868 072.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална фигуративна марка с формата на петолъчна звезда, заобиколена от окръжност, за стоки от клас 25.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, доколкото i) по-ранната марка следвало да се разглежда като представяне на петолъчна звезда, заобиколена от окръжност, а не само като звезда, ii) по-ранната марка била марка с вътрешноприсъща сила, а не била марка със слаб отличителен характер и iii) графичният елемент на заявената марка доминирал над словния елемент, а не обратното.


title: Дело C-355/13: Определение на Съда (седми състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria — Италия) — Umbra Packaging srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia (Преюдициално запитване — Процедурен правилник — Член 53, параграф 2, и член 99 — Отговор на преюдициален въпрос, който може ясно да бъде изведен от съдебната практика — Явно недопустимо запитване — Електронни съобщителни мрежи и услуги — Директива 2002/20/ЕО ( „Директива за разрешение“ ) — Член 3 — Облагане с правителствена концесионна такса в случаите на договорите за телефонен абонамент — Неприлагане на таксата за предплатените телефонни карти — Член 102 ДФЕС)

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/24

         Определение на Съда (седми състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria — Италия) — Umbra Packaging srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia
   (Дело C-355/13) (1)

   (Преюдициално запитване - Процедурен правилник - Член 53, параграф 2, и член 99 - Отговор на преюдициален въпрос, който може ясно да бъде изведен от съдебната практика - Явно недопустимо запитване - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/20/ЕО („Директива за разрешение“) - Член 3 - Облагане с правителствена концесионна такса в случаите на договорите за телефонен абонамент - Неприлагане на таксата за предплатените телефонни карти - Член 102 ДФЕС)
   2014/C 52/42
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Umbra Packaging srl

      Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

      Предмет

   Преюдициално запитване — Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria — Тълкуване на член 3 от Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183) и на член 102 ДФЕС — Национална правна уредба, която предвижда такса за операторите на мобилна телефония — Облагане с правителствена концесионна такса в случаите на договорите за телефонен абонамент — Неприлагане на таксата в случаите на предплатените телефонни карти

      Диспозитив

   Член 3 от Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) трябва да се тълкува в смисъл, че той допуска национална правна уредба като правната уредба на таксата за дейностите, извършвани в рамките на правителствена концесия.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.


title: Дело C-358/08: Решение на Съда (голям състав) от 2 декември 2009 г. (преюдициално запитване от House of Lords, Обединено кралство) — Aventis Pasteur SA/OB (Директива 85/374/ЕИО — Отговорност за дефектни стоки — Членове 3 и 11 — Грешка в квалифицирането като производител — Съдебно производство — Искане за заменяне на първоначалния ответник с производителя — Изтичане на давностния срок)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/11

         Решение на Съда (голям състав) от 2 декември 2009 г. (преюдициално запитване от House of Lords, Обединено кралство) — Aventis Pasteur SA/OB
   (Дело C-358/08) (1)

   (Директива 85/374/ЕИО - Отговорност за дефектни стоки - Членове 3 и 11 - Грешка в квалифицирането като производител - Съдебно производство - Искане за заменяне на първоначалния ответник с производителя - Изтичане на давностния срок)
   2010/C 24/17
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   House of Lords

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Aventis Pasteur SA

      Ответник: OB

      Предмет

   Преюдициално запитване — House of Lords — Тълкуване на Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (ОВ L 210, стp. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 183) — Иск, предявен срещу дружество, погрешно счетено за производител на стоката, за която се твърди, че е дефектна — Възможност за заменяне на ответника с друга страна след изтичане на десетгодишния давностен срок, предвиден в член 11 от директивата — Лице, което е посочено като ответник в производството, заведено в десетгодишния срок, и което няма качеството „производител“ съгласно определението в член 3 от директивата

      Диспозитив

   Член 11 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която разрешава заменянето на ответник с друг в хода на съдебно производство, да се прилага така, че да позволи след изтичането на определения в този член срок „производител“ по смисъла на член 3 от тази директива да бъде привлечен като ответник в съдебно производство, заведено в този срок срещу различно от него лице.
   От една страна обаче, посоченият член 11 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска възможността националната юрисдикция да приеме, че в съдебното производство, заведено в определения в този член срок срещу дъщерното дружество, което изцяло е притежавано от „производителя“ по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 85/374, посоченият производител може да замени това дъщерно дружество, ако юрисдикцията установи, че пускането на разглежданата стока в обращение всъщност е решено от този производител.
   От друга страна, член 3, параграф 3 от Директива 85/374 трябва да се тълкува в смисъл, че когато лицето, увредено от стока, за която се твърди, че е дефектна, не е имало възможност разумно да идентифицира производителя на посочената стока, преди да упражни правата си срещу доставчика на последната, този доставчик трябва да се счита за производител по-конкретно за целите на прилагането на член 11 от посочената директива, ако не е съобщил на увреденото лице надлежно и по собствена инициатива самоличността на производителя или на своя доставчик, което националната юрисдикция следва да провери с оглед на обстоятелствата в конкретния случай.

      (1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.


title: Дело T-574/14: Жалба, подадена на 1 август 2014 г.  — EAEPC/Комисия

text:
               17.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 409/47

         Жалба, подадена на 1 август 2014 г. — EAEPC/Комисия
   (Дело T-574/14)
   2014/C 409/67
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Брюксел, Белгия) (представители: J. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz и M. Araujo Boyd, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да обяви искането за отмяна за допустимо,

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 27 май 2014 г. по дело № COMP/AT.36957 Glaxo Wellcome,

               —

               да осъди Европейската комисия да понесе собствените си съдебни разноски, както и разноските на EAEPC във връзка с настоящото производство.

      Доводи и основни твърдения

   С настоящата жалба се иска отмяна на Решение C(2014) 3654 окончателен на Комисията от 27 май 2014 г. по дело COMP/AT.36957 — Glaxo Wellcome, с което Комисията отхвърля оплакванията на жалбоподателя и отказва да извърши по-нататъшни действия по разследване на нарушението на член 101 ДФЕС, което Glaxo Wellcome SA, понастоящем GlaxoSmithKline SA, твърди, че е налице, с оглед на решенията от 27 септември 2006 г. по дело GlaxoSmithKline Services/Комисия (T-168/01, Recueil, EU:T:2006:265) и от 6 октомври 2009 г. по дело GlaxoSmithKline Services/Комисия (C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P и C-519/06 P, Сборник, EU:C:2009:610).
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни довода.

               1.

               С първия довод се твърди, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката в нарушение на членове 101, 105 и 266 ДФЕС и на член 7 от Регламент № 1/2003 (1), като е приела, че ефектът от решение GlaxoSmithKline Services/Комисия (EU:C:2009:610) се състои в това, че първоначалното решение от 2001 г. е прието за нищожно и следва да се счита, че Комисията никога не го е приемала. Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията не е изпълнила задължението си да изложи достатъчни мотиви и да го изслуша по този въпрос, преди да приеме окончателно решение.

               2.

               С втория довод се твърди, че обжалваното решение е в нарушение на член 101 ДФЕС или че Комисията не е изпълнила задължението си по член 296 ДФЕС да изложи мотиви във връзка с преценката дали по делото е налице интерес за ЕС. Допълнително жалбоподателят сочи, че тя е нарушила основното му право на изслушване.

               3.

               С третия довод се твърди, че в обжалваното решение не са обсъдени всички фактически и правни въпроси.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-322/08: Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Musumeci/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/36

         Жалба, подадена на 12 август 2008 г. — Musumeci/Комисия
   (Дело T-322/08)
   (2008/C 272/70)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Antonio Musumeci (Bagnara Calabra, Италия) (представители: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Регламент (ЕО) № 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 г., публикуван в ОВ L 155 от 13 юни 2008 г.,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разходите за защита.

         Правни основания и основни доводи
   Правните основания и основните доводи са тези, посочени по Дело T-313/08 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc/Комисия.


title: Дело T-447/11: Решение на Общия съд от 21 май 2014 г.  — Catinis/Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи във връзка с разследване на OLAF относно изпълнението на проект за модернизиране на инфраструктурата в Сирия — Отказ да се предостави достъп — Изключение, свързано със защитата на целите на дейности по инспектиране, разследване и одит)

text:
               7.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/23

         Решение на Общия съд от 21 май 2014 г. — Catinis/Комисия
   (Дело T-447/11) (1)

   ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи във връзка с разследване на OLAF относно изпълнението на проект за модернизиране на инфраструктурата в Сирия - Отказ да се предостави достъп - Изключение, свързано със защитата на целите на дейности по инспектиране, разследване и одит))
   2014/C 212/27
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Lian Catinis (Дамаск, Сирия) (представител: S. Pappas, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: J.-P. Keppenne и F. Clotuche-Duvieusart)

      Предмет

   Отмяна на решението на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) от 10 юни 2011 г., с което, от една страна, се отхвърля твърдяното искане за прекратяване на разследването на OLAF относно изпълнението на проект за модернизиране на инфраструктурата в Сирия и от друга страна, се отказва достъп до някои документи от преписката по това разследване

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Lian Catinis да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 298, 8.10.2011 г.


title: Дело C-46/13: Преюдициално запитване, отправено от Datenschutzkommission (Австрия) на 28 януари 2013 г. — H/E

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/3

         Преюдициално запитване, отправено от Datenschutzkommission (Австрия) на 28 януари 2013 г. — H/E
   (Дело C-46/13)
   2013/C 147/05
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Datenschutzkommission

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: H

      Ответник: E

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли член 7, буква в) от Директива 2006/24/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че засегнатото от запазването на данни съгласно Директивата физическо лице не попада в кръга на „специално упълномощен персонал“ по смисъла на тази разпоредба и че не бива да му бъде предоставяно никакво право на достъп до личните му данни спрямо доставчика на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или доставчика на обществени съобщителни мрежи?

               2.

               Следва ли член 13, параграф 1, букви в) и г) от Директива 95/46/ЕО (2) да се тълкува в смисъл, че правото на засегнатото от запазването на данни съгласно Директива 2006/24/ЕО физическо лице на достъп до личните му данни съгласно член 12, буква а) от тази директива спрямо доставчика на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или доставчика на обществени съобщителни мрежи може да бъде изключено или ограничено?

               3.

               При поне отчасти утвърдителен отговор на въпрос 1: Съвместим ли е член 7, буква в) от Директива 2006/24/ЕО с основното право съгласно член 8, параграф 2, второ изречение от Хартата и валиден ли е той в този смисъл?

      (1)  Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L 105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51).

      (2)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).


title: Дело T-97/04: Определение на Първоинстанционния съд от 14 май 2007 г. — Gnemmi и Aguiar/Комисия ( Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Доклади относно развитието на кариерата — Процедура по оценяване за 2001/2002 — Иск, явно недопустим и явно лишен от правно основание )

text:
               21.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 170/24

         Определение на Първоинстанционния съд от 14 май 2007 г. — Gnemmi и Aguiar/Комисия
   (Дело T-97/04) (1)

   („Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклади относно развитието на кариерата - Процедура по оценяване за 2001/2002 - Иск, явно недопустим и явно лишен от правно основание“)
   (2007/C 170/48)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: Laura Gnemmi (Hünsdorf, Люксембург) и Eugénia Aguiar (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално G. Bounéou и F. Frabetti, впоследствие F. Frabetti, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Krämer, agents)
   Предмет
   Искане за отмяна, главно, на процедурата по оценяване за 2001/2002, доколкото се отнася до ищците и, в допълнение, на докладите относно развитието на кариерата на ищците за този период.
   Диспозитив

               1)

               Искът се отхвърля като частично явно недопустим и, в останалата част, като явно лишен от правно основание.

               2)

               Ищците понасят собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 106 от 30.4.2004 г.


title: Дело T-136/11: Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — pelicantravel.com/СХВП — Pelikan (pelikan) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „pelikan“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на недобросъвестност на заявителя — Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               9.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/19

         Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — pelicantravel.com/СХВП — Pelikan (pelikan)
   (Дело T-136/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „pelikan“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на недобросъвестност на заявителя - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2013/C 38/31
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: pelicantravel.com s.r.o. (Братислава, Словакия) (представител: адв. M. Chlipala)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Хановер, Германия) (представител: адв. A. Nordemann)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 декември 2010 г. (преписка R 1428/2009-2) относно производство за обявяване на недействителност между pelicantravel.com s.r.o. и Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда pelicantravel.com s.r.o. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 139, 7.5.2011 г.


title: Дело C-522/09: Иск, предявен на 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Румъния

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/20

         Иск, предявен на 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Румъния
   (Дело C-522/09)
   2010/C 51/31
   Език на производството: румънски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: D. Recchia и L. Bouyon)

      Ответник: Румъния

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е определила в достатъчна степен по брой и размери териториите, подходящи за специални защитени зони за запазването на видовете птици, изброени в приложение I към Директива 79/409/ЕИО (1), и на редовно срещащите се на територията ѝ мигриращи видове, Румъния не е изпълнила задълженията си по член 4, параграфи 1 и 2 от посочената директива,

               —

               да се осъди Румъния да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици, заедно с измененията си, урежда опазването на всички видове птици, които се срещат естествено на европейската територия на държавите членки. Произтичащите от разпоредбите на директивата задължения са приложими за Румъния от датата на присъединяването ѝ (1 януари 2007 г.) и следователно съгласно член 4, параграфи 1 и 2 от посочената директива Румъния е длъжна да определи на територията си специални защитени зони.
   В резултат на преглед на определените от румънските власти специални защитени зони Комисията счита, че това определяне на най-подходящите за специални защитени зони територии е недостатъчно по брой и размери.
   В конкретния случай териториите, определени от Румъния за специални защитени зони, са разгледани с оглед на описа на районите от значение за птичата фауна, съставен от организацията BirdLife International, и на сходния анализ, направен от Societatea Ornitologică Română. Процедурата за определяне на районите от значение за птичата фауна в Румъния е приключена през 2007 г. и е довела до определянето на 130 района от значение за птичата фауна.
   От общо 130 района от значение за птичата фауна, обхващащи площ от 4 157 500 хектара само 108 района, обхващащи площ от 2 998 700 хектара, са определени от румънските власти за специални защитени зони. Сред тези 108 района само 38 са изцяло определени за специални защитени зони.
   Също така 21 района от значение за птичата фауна, обхващащи площ от 341 013 хектара, все още не са определени в Румъния за специални защитени зони и площите на 71 специални защитени зони значително се различават от тези на районите от значение за птичата фауна.
   Още повече, че макар 71 района от значение за птичата фауна да не са били изцяло определени за специални защитени зони и 21 района от значение за птичата фауна да не са били включени в процедурата за определяне, румънските власти не са представили никакъв опис и никакъв научен метод, който да обосновава подобна разлика между районите от значение за птичата фауна и специалните защитени зони, които са били определени.
   Тези пропуски или частично определяне на различните райони от значение за птичата фауна водят до липса на защитни мерки, както що се отнася до видовете, посочени в приложение I към Директива 79/409/ЕИО, така и до мигриращите видове, в нарушение на член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409.
   Следователно Комисията счита, че предвид недостатъчното определяне по брой и размери на специалните защитени зони, Румъния не е изпълнила задълженията си по член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409.

      (1)  Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77).


title: Дело T-503/09: Жалба, подадена на 16 декември 2009 г. — Cybergun/СХВП — Umarex Sportwaffen (AK 47)

text:
               27.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/36

         Жалба, подадена на 16 декември 2009 г. — Cybergun/СХВП — Umarex Sportwaffen (AK 47)
   (Дело T-503/09)
   2010/C 51/69
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: Cybergun (Bondoufle, Франция) (представител: S. Guyot, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG (Arnsberg, Германия)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП, постановено на 8 октомври 2009 г., доколкото с него се обявява за недействителна марката „AK 47“,

               —

               да се осъди СХВП съгласно член 87, параграф 2 и член 91 от Процедурния правилник да заплати съдебните разноски, включващи разходите, направени от жалбоподателя за целите на настоящото производство, по-специално, разходите за превод на документи, възнаграждението на неговия адвокат, и евентуално разходите за пребиваване и пътуване; от Първоинстанционния съд се иска да определи тази сума на 20 000 EUR.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „AK 47“ за стоки и услуги от класове 9, 28 и 38 (марка на Общността №°3 249381)

      Притежател на марката на Общността: жалбоподателят

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност на разглежданата марка.

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и обявява марката на Общността за недействителна.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 207/2009) и на член 51, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 51, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009).


title: Дело T-320/14: Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Sephora/СХВП — Mayfield Trading (Изображение на две отвесни вълнообразни линии) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща две отвесни вълнообразни линии — Национална и международна фигуративна марка, представляващи една отвесна вълнообразна линия — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/33

         Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Sephora/СХВП — Mayfield Trading (Изображение на две отвесни вълнообразни линии)
   (Дело T-320/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща две отвесни вълнообразни линии - Национална и международна фигуративна марка, представляващи една отвесна вълнообразна линия - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 016/40)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Sephora (Булон Биянкур, Франция) (представител: H. Delabarre, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Mayfield Trading Ltd (Лас Вегас, Невада, Съединени американски щати) (представител: A. Tarí Lázaro, адвокат)

      Предмет

   Жалба против решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2014 г. (преписка R 1577/2013-4), постановено в производство по възражение между Sephora и Mayfield Trading Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Sephora да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело F-17/11: Жалба, подадена на 22 април 2011 г. — ZZ/Комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/33

         Жалба, подадена на 22 април 2011 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-17/11)
   2011/C 186/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Blot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на ответника да не поднови договора на жалбоподателя като договорно нает служител

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени имплицитно съдържащият се в меморандума от 28 април 2010 г. отказ за подновяването на договора му като договорно нает служител и, доколкото е необходимо, да се отмени решението, с което органът, който сключва договорите, отхвърля подадената по административен ред жалба,

               —

               жалбоподателят да бъде възстановен на работа,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати обезщетение за имуществени вреди в размер, който според жалбоподателя следва да се определи на 27 000 EUR, заедно със законната лихва за забава, считано от датата на съдебното решение,

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати обезщетение за неимуществени вреди в размер, който според жалбоподателя следва да се определи по справедливост на 15 000 EUR (петнайсет хиляди евро), заедно със законната лихва за забава, считано от датата на съдебното решение,

               —

               Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-245/13: Жалба, подадена на 2 май 2013 г. — Обединено кралство/Комисия

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/27

         Жалба, подадена на 2 май 2013 г. — Обединено кралство/Комисия
   (Дело T-245/13)
   2013/C 189/56
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: D. Wyatt, QC, V. Wakefield, Barrister, и C. Murrell)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени Решение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки, доколкото в една от графите в приложението е предвидена екстраполирана корекция от 5,19 % на разходите, направени в Северна Ирландия през 2010-а финансова година, възлизаща на 16 513 528,57 EUR (ОВ L 67, стр. 31), и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на Обединеното кралство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и фактически грешки и не е взела предвид някои съображения относно размера на възможните загуби за фондовете на ЕС за отчетната 2009 г., произтичащи от грешки при определянето на допустимите за подпомагане площи през 2005 г., засягащи първоначалното разпределяне на правата, и (съответно) не е взела предвид факта, че в повечето случаи на надплащане в полза на земеделските производители рискът за фондовете е съществувал само по отношение на около 22 % от разходите, което е делът на разходите, включващи „елемента площ“.

               2.

               Второто правно основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и фактически грешки, тъй като неправилно е заключила, че Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development [Министерство на земеделието и развитието на селските райони на Северна Ирландия] (наричано по-нататък „DARD“) не е приложило правилно или изобщо не е приложило разпоредбите относно санкциите, възстановяването на надплатени суми и умишленото неспазване, и поради това е надценила възможните загуби за фондовете на ЕС и/или не е взела предвид някои съображения относно размера им. Комисията по-специално:

                           —

                           неправилно констатирала, че DARD „систематично“ е преизчислявало правата за получаване на плащане,

                           —

                           неправилно приела, че допуснатите през 2005 г. грешки може да имат съществени последици за историческия елемент на стойността на правата,

                           —

                           следвала неправилен метод за изчисляване на надплатените суми,

                           —

                           следвала неправилен подход към санкциите, в частност като:

                                       —

                                       следвала неправилен метод за изчисляване на санкциите, и

                                       —

                                       неправилно приела, че в случаите, в които основанието за налагане на санкция е било налице за 2005 г., но не и за следващи отчетни години, в конкретния случай — за 2009 г., трябва да се налага санкция за всяка година, ако надплащанията са резултат от същата грешка като санкционираната през 2005 г.,

                           —

                           следвала неправилен подход към случаите на умишлено неспазване.


title: Дело T-181/16: Определение на Общия съд от 26 юни 2017 г. — L’Oréal/EUIPO — Guinot (MASTER PRECISE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MASTER PRECISE“ — По-ранна национална фигуративна марка „MASTERS COLORS PARIS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание — Член 126 от Процедурния правилник)

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/19

         Определение на Общия съд от 26 юни 2017 г. — L’Oréal/EUIPO — Guinot (MASTER PRECISE)
   (Дело T-181/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MASTER PRECISE“ - По-ранна национална фигуративна марка „MASTERS COLORS PARIS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Член 126 от Процедурния правилник))
   (2017/C 269/26)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: L’Oréal (Париж, Франция) (представители: T. de Haan и P. Péters, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Guinot (Париж) (представител: A. Sion, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2016 г. (преписка R 2911/2014-5) относно производство по възражение между Guinot и L’Oréal

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда L’Oréal да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 222, 20.6.2016 г.


title: Дело T-530/14: Жалба, подадена на 11 юли 2014 г.  — Verein StHD/СХВП (изображение на черна панделка)

text:
               8.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 303/54

         Жалба, подадена на 11 юли 2014 г. — Verein StHD/СХВП (изображение на черна панделка)
   (Дело T-530/14)
   2014/C 303/64
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) (Цюрих, Швейцария) (представител: P. Brauns, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени частичното отхвърляне на заявка за марка на Общността № 1 1 6 24  483 от 13 август 2013 г. и решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 май 2014 г., постановено по преписка R 1940/2013-4,

               —

               да постанови допускане на регистрацията на марка на Общността № 1 1 6 24  483 (и) за следните услуги:

                           —

                           35: събиране и компилация на тематични статии от пресата; разпространение на реклами; разпространение на рекламни материали [листовки, проспекти, брошури, мостри],

                           —

                           41: публикуване на книги; обща разяснителна работа сред обществеността на тема „смърт“ чрез мероприятия като семинари, кръжоци за дискусия и други курсове за допълнително обучение; публикуване и издаване на печатни материали на тема „смърт“,

                           —

                           44: консултации по фармация; медицинска помощ; консултантски услуги, свързани със здравето; услуги на болногледачки; терапевтични услуги; услуги на психолог,

                           —

                           45: персонални и социални услуги, извършвани от трети лица с цел удовлетворяване на индивидуални нужди, а именно семейни грижи, болнични грижи, грижи за лица с увреждания, евтаназия, помощ при смърт, грижи в края на живота, грижи в края на живота чрез консултация, утеха и помощ за засегнатите лица и лицата, които ги подпомагат, обща консултация за живота, като се обръща особено внимание на темата „смърт“, грижи през деня, нощно дежурство, денонощни грижи, услуги през почивните и празничните дни, консултантска дейност на цялата федерална територия, дейност за предоставяне на грижи на цялата федерална територия,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските, направени в производството по обжалване R 1940/2013-4, както и разноските, направени в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, която изобразява черна панделка за услуги от класове 35, 41, 44 и 45 — заявка за марка на Общността № 1 1 6 24  483

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент № 207/2009,

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква е) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-201/15: Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias - Гърция) — Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis (Преюдициално запитване — Директива 98/59/ЕО — Сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения — Член 49 ДФЕС — Свобода на установяване — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 16 — Свобода на стопанската инициатива — Национална правна уредба, която дава правомощие на административен орган да се противопостави на колективни уволнения след оценка на условията на пазара на труда, на положението на предприятието и на интереса на националната икономика — Остра икономическа криза — Особено високо равнище на безработица в страната)

text:
               20.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/10

         Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias - Гърция) — Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis
   (Дело C-201/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 98/59/ЕО - Сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 16 - Свобода на стопанската инициатива - Национална правна уредба, която дава правомощие на административен орган да се противопостави на колективни уволнения след оценка на условията на пазара на труда, на положението на предприятието и на интереса на националната икономика - Остра икономическа криза - Особено високо равнище на безработица в страната))
   (2017/C 053/12)
   Език на производството: гръцки

      Запитваща юрисдикция

   Symvoulio tis Epikrateias

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)

      Ответник: Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

      в присъствието на: Enosi Ergazomenon Tsimenton Chalkidas

      Диспозитив

               1.

               Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува в смисъл, че допуска по принцип национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която при липса на споразумение с представителите на работниците относно план за колективни уволнения работодателят може да извърши такова уволнение само ако в предвидения от тази правна уредба срок и след разглеждане на преписката и преценка на условията на пазара на труда, на положението на предприятието, както и на интереса на националната икономика, компетентният национален орган, който трябва да бъде уведомен за този план, не приеме мотивирано решение да не одобри изцяло или отчасти предвидените уволнения. Това обаче не важи, когато с оглед на трите критерия за преценка, към които препраща тази правна уредба, и на конкретното им прилагане от страна на посочения публичен орган под контрола на компетентните юрисдикции, разглежданата правна уредба води до лишаване на разпоредбите на посочената директива от полезното им действие, което запитващата юрисдикция при необходимост трябва да провери.
               Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че при положение като това в главното производство не допуска национална правна уредба като посочената в първото изречение от първата алинея на настоящата точка.

               2)

               Евентуалното положение на остра икономическа криза и особено високо равнище на безработица в държава членка не може да се отрази на отговора, даден в точка 1 от настоящия диспозитив.

      (1)  ОВ C 221, 6.7.2015 г.


title: Дела T-42/12 и Т-181/12: Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Bateni/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Явна грешка в преценката)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/18

         Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Bateni/Съвет
   (Дела T-42/12 и Т-181/12) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Явна грешка в преценката)
   2013/C 304/30
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Naser Bateni (Хамбург, Германия) (представители: J. Kienzle, M. Schlingmann и F. Lautenschlager, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop, J.-P. Hix и Z. Kupčová)

      Предмет

   По дело T-42/12, искане за отмяна на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71), доколкото с него жалбоподателят е включен в списъка в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), доколкото с него жалбоподателят е вписан в приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1), а по дело T-181/12, искане за отмяна на приложение IX към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1), доколкото името на жалбоподателя остава включено в списъка на лицата, образуванията и органите, чиито средства се замразяват

      Диспозитив

               1.

               Съединява дела T-42/12 и T-181/12 за целите на съдебното решение.

               2.

               Отпаднало е основанието за произнасяне по предявеното по дело T-42/12 искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото се отнася до г-н Naser Bateni.

               3.

               Отменя Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него г-н Bateni е вписан в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               4.

               Отменя приложение IX към Регламент (ЕС) №°267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010, доколкото се отнася до г-н Bateni.

               5.

               Запазва действието на Решение 2010/413, изменено с Решение 2011/783, по отношение на г-н Bateni, считано от влизането му в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз до влизането в сила на частичната отмяна на Регламент № 267/2012.

               6.

               Съветът на Европейския съюз понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на г-н Bateni.

               7.

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 98, 31.3.2012 г.


title: Дело T-135/14: Жалба, подадена на 20 февруари 2014 г.  — Kicktipp/СХВП — Società Italiana Calzature ( „kicktipp“ )

text:
               5.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 135/54

         Жалба, подадена на 20 февруари 2014 г. — Kicktipp/СХВП — Società Italiana Calzature („kicktipp“)
   (Дело T-135/14)
   2014/C 135/70
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kicktipp GmbH (Дюселдорф, Германия) (представител: A. Dreyer, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Società Italiana Calzature Srl (Милано, Италия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 12 декември 2013 г., постановено по преписка R 1061/2012-2;

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „kicktipp“ за стоки и услуги от класове 25, 35, 38 и 41 — заявка за регистрация на марка на Общността № 8 874 281.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италиански марки, регистрирани под номера 348 149, 905 554, 905 554 за стоки от клас 25.

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело T-702/13: Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Unicaja Banco/Комисия

text:
               22.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/46

         Жалба, подадена на 30 декември 2013 г. — Unicaja Banco/Комисия
   (Дело T-702/13)
   2014/C 52/89
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Unicaja Banco, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo и A. Biondi, abogados)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,

               —

               при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,

               —

               да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.

      Правни основания и основни доводи

   Правните основания и основните доводи са същите като посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


title: Съединени дела C-39/05 P и C-52/05 P: Решение на Съда (голям състав) от 1 юли 2008 г. — Кралство Швеция, Maurizio Turco/Съвет на Европейския съюз, Кралство Дания, Република Финландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности (Обжалване — Достъп до документите на институциите — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Правни становища)

text:
               15.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/2

         Решение на Съда (голям състав) от 1 юли 2008 г. — Кралство Швеция, Maurizio Turco/Съвет на Европейския съюз, Кралство Дания, Република Финландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности
   (Съединени дела C-39/05 P и C-52/05 P) (1)

   (Обжалване - Достъп до документите на институциите - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Правни становища)
   (2008/C 209/02)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподатели: Кралство Швеция (представители: K. Wistrand и A. Falk), Maurizio Turco (представители: O. Brouwer и C. Schillemans, avocaten)

      Встъпваща в подкрепа на жалбаподателите страна: Кралство Нидерландия (представители: H. G. Sevenster, C. M. Wissels и M. de Grave)

      Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-C. Piris, M. Bauer и B. Driessen), Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh), Република Финландия (представители: A.. Guimaraes-Purokoski и J. Heliskoski), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Jackson, S. Nwaokolo и T. Harris, и J. Stratford, barrister), Комисия на Европейските общности (представители: M. Petite, C. Docksey и P. Aalto)
   Предмет
   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 23 ноември 2004 г. по дело Turco/Съвет (T-84/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата по дело T-84/03 за отмяна на решението на Съвета, с което частично се отхвърля искането на г-н Turco за получаване на достъп до някои документи, включени в дневния ред на 2455-тото заседание на Съвета „Правосъдие и вътрешни работи“, проведено на 14 и 15 октомври 2002 г.
   Диспозитив

               1)

               Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 23 ноември 2004 г. по дело Turco/Съвет (T-84/03), в частта относно Решение на Съвета на Европейския съюз от 19 декември 2002 г., с което на г-н Turco се отказва достъп до Становище № 9077/02 на правната служба на Съвета относно предложение за директива на Съвета за установяване на минимални стандарти за приемане на търсещите убежище в държавите-членки, и в частта, с която г-н Turco и Съветът се осъждат всеки от тях да понесе половината от съдебните разноски.

               2)

               Отменя Решение на Съвета на Европейския съюз от 19 декември 2002 г., с което на г-н Turco се отказва достъп до Становище № 9077/02 на правната служба на Съвета.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски на Кралство Швеция, направени в производството по обжалване, както и тези на г-н Turco, направени, както в посоченото производство по обжалване, така и в първоинстанционното производство, приключило с посоченото решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности.

               4)

               Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Република Финландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Съветът на Европейския съюз, както и Комисията на Европейските общности понасят направените от тях съдебни разноски по обжалването.

               5)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него в първоинстанционното производство съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 30.4.2005 г.


title: Дело T-258/13: Решение на Общия съд от 16 април 2015 г. — Matratzen Concord/СХВП — KBT (ARKTIS) (Марка на Общността — Производство по отмяна — Словна марка на Общността „ARKTIS“ — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Форма на използване на марката — Доказателство за реалното използване за регистрираните стоки — Съгласие на притежателя на марката)

text:
               8.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 190/12

         Решение на Общия съд от 16 април 2015 г. — Matratzen Concord/СХВП — KBT (ARKTIS)
   (Дело T-258/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „ARKTIS“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Форма на използване на марката - Доказателство за реалното използване за регистрираните стоки - Съгласие на притежателя на марката))
   (2015/C 190/14)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (Кьолн, Германия) (представители: I. Selting и J. Mertens, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (Локарно, Швейцария) (представител: K. Schulze Horn, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 4 март 2013 г. (преписка R 2133/2011-4) относно производство по отмяна със страни Matratzen Concord GmbH и KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Matratzen Concord GmbH да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи на KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita във връзка с производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело C-525/07 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-249/04, Combescot/Комисия

text:
               9.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/12

         Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-249/04, Combescot/Комисия
   (Дело C-525/07 P)
   (2008/C 37/15)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Philippe Combescot (представители: A. Maritati и V. Messa, avvocati)

      Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
   Искания на жалбоподателя

               —

               Като измени решението, постановено от Първоинстанционния съд на 12 септември 2007 г. по дело Т-249/04, Съдът да установи незаконосъобразния характер на доклада относно развитието на кариерата, съставен от г-н М., въпреки неговата абсолютна несъвместимост по отношение на изпълнението на действително изпълняваната от него роля на пряк ръководител, на когото е възложено да оцени професионализма на г-н Combescot. Несъвместимостта произтича от наличието на дълбока и непреодолима неприязън между жалбоподателя и неговия ръководител, която самият г-н М. в крайна сметка е признал; и като последица от това да се признае правото на г-н Combescot на обезщетение за претърпените вреди, както от нематериален характер и по отношение на физическото и психическото здраве, така и в професионален план и по отношение на кариерата, като тези вреди следва да бъдат определени в размер не по-малък от 100 000 EUR.

               —

               Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Спорът се отнася до приетото за законосъобразно съставяне на доклада относно развитие на кариерата за периода 1 юли 2001 г.-31 декември 2002 г. (наричан по-нататък ДРК). Жалбоподателят оспорва заключенията, до които е достигнал Първоинстанционният съд, доколкото счита, че ДРК е незаконосъобразен, защото е съставен от г-н М. — лице, ръководено от дълбока неприязън в отношенията си с г-н Combescot, тъй като последният подал оплаквания за много сериозни нередности в управлението, извършени от самия г-н М. в делегацията в Гватемала. Вследствие на тези оплаквания институцията действително изпратила инспекционна комисия в Гватемала и по-късно, след жалба от страна на г-н Combescot, на 20 септември 2004 г. OLAF решила да започне разследване, приключило с окончателен доклад на 30 май 2006 г. (наричан по-нататък „доклада на OLAF“), приложен към преписката по настоящото производство заедно с доклада на изпратената през 2002 г. инспекционна комисия. С настоящата жалба защитниците на г-н Combescot искат Съдът да измени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности в частта, в която се приема, че ДРК не е незаконосъобразен и като последица от това се отрича правото на жалбоподателя на поисканото обезщетение за вреди. С жалбата поради това се иска от Съда на Европейските общности да приеме и потвърди, че в резултат на пристрастното и поради това неправилно и във всички случаи незаконосъобразно съставяне на ДРК г-н Philippe Combescot е претърпял много сериозни вреди по отношение на кариерата, както и на професионалния си престиж; и че във всички случаи оценката, отразена в ДРК, поставена в по-широкия контекст на превишаване на власт и унизително поведение от страна на преките ръководители, е обусловила страдание и вътрешно терзание, довело впоследствие до тежко депресивно състояние, отразено в документите и преди всичко потвърдено от самата институция посредством нейни доверени медицински специалисти. Във всички случаи жалбоподателят иска Съдът да подложи на комплексна преценка характерните за случая фактически обстоятелства, като приеме, че всички те са релевантни с оглед установяване на незаконосъобразността на ДРК, и като последица от това да потвърди правото на жалбоподателя на обезщетение за претърпените вреди.
   Жалбоподателят оспорва непоследователността на решението на Първоинстанционния съд, в което се твърди, че целите на независимост и честност следва да се считат обвързващи във всеки случай, когато длъжностно лице, което трябва да изрази становище по отношение на определена практика, и поради това не трябва да се намира в лично положение, в което независимо от безпристрастността и действителната правилност на преценката, в очите на трети лица може да изглежда лишено от безпристрастност и обективност; като въпреки това Първоинстанционният съд достига в случая с г-н М. до изцяло неразбираеми изводи. Освен това се оспорва непоследователността на решението в частта, в която се признава, че предприетите инициативи от г-н Combescot, след като заел поста на съветник в Гватемала, са довели най-малкото до положение, което е неблагоприятно за г-н М., но въпреки това приема, че това положение не е от естество да постави г-н М. в условие на пълна несъвместимост по отношение на задачата да извърши оценка в съответствие с принципите на безпристрастност и неутралност. Жалбоподателят подчертава, че съставянето на ДРК е израз на дискреционна преценка, така че всяко съображение по същество по отношение на самата преценка няма никаква определяща стойност и не е от естество да потвърди и/или опровергае фактическото обстоятелство на пристрастност, т.е., че г-н М. е направил оценката, отразена в ДРК, въпреки че се намира в положение на очевидна и сериозна вражда с г-н Combescot. В тази връзка се подчертава освен това, че не може да се изтъква като решаващо обстоятелство, че в оценката участва и лице, което изобщо не участва в отношенията между г-н Combescot и г-н М. По-нататък подробно се разглежда темата относно съдържанието на ДРК. Настоява се да се уважат исканията за събиране на доказателства.


title: Дело T-707/14: Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП (DetergentOptimiser) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „DetergentOptimiser“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Равно третиране)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/54

         Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП (DetergentOptimiser)
   (Дело T-707/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „DetergentOptimiser“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Равно третиране))
   (2015/C 389/61)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Grundig Multimedia AG (Станстад, Швейцария) (представители: S. Walter и M. Neuner, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 юли 2014 г. (преписка R 172/2014-1) относно заявка за регистрация на словния знак „DetergentOptimiser“ като марка на Общността.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Grundig Multimedia AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 409, 17.11.2014 г.


title: Дело C-207/07: Решение на Съда (трети състав) от 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Членове 43 ЕО и 56 EО — Национално законодателство, което изисква предварително разрешение при придобиване на участия в предприятия, извършващи регламентирана дейност в енергийния сектор, и при придобиване на активи, необходими за упражняването на тази дейност)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/14

         Решение на Съда (трети състав) от 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-207/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Членове 43 ЕО и 56 EО - Национално законодателство, което изисква предварително разрешение при придобиване на участия в предприятия, извършващи регламентирана дейност в енергийния сектор, и при придобиване на активи, необходими за упражняването на тази дейност)
   (2008/C 223/22)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и R. Vidal Puig)

      Ответник: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 56 EО — Национално законодателство, което изисква предварително разрешение от специализирана комисия при придобиване на определени участия в предприятия, извършващи регламентирана дейност в енергийния сектор
   Диспозитив

               1)

               Като е приела разпоредбите на параграф 1, втора алинея от четиринадесетата функция на Националната комисия по енергетика, включена в единадесетата допълнителна разпоредба, глава 3.1 от Закон 34/1998 за сектора на въглеводородите (Ley 34/1998, del sector de hidrocarburos) от 7 октомври 1998 г., съответно изменен с Кралски законодателен указ 4/2006 (Real Decreto-ley 4/2006) от 24 февруари 2006 г., с цел да наложи изискване за предварително разрешение от Националната комисия по енергетика при придобиване на определени участия в предприятия, извършващи определена регламентирана дейност в енергийния сектор, както и при придобиване на активи, необходими за упражняването на тази дейност, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по членове 43 ЕО и 56 EО.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.