title: Дело T-812/14: Жалба, подадена на 12 декември 2014 г.  — BPC Lux 2 и др./Комисия

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/60

         Жалба, подадена на 12 декември 2014 г. — BPC Lux 2 и др./Комисия
   (Дело T-812/14)
   (2015/C 046/78)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: BPC Lux 2 Sàrl (Зенингенберг, Люксембург), BPC UKI LP (Джордж Таун, Кайманови острови), Bennett Offshore Restructuring Fund, Inc. (Джордж Таун, Кайманови острови), Bennett Restructuring Fund LP (Уилмингтън, Съединени американски щати), Queen Street Fund Ltd (Джордж Таун, Кайманови острови), BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP (Джордж Таун, Кайманови острови), BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP (Джордж Таун, Кайманови острови), CSS LLC (Чикаго, Съединени американски щати), Beltway Strategic Opportunities Fund LP (Джордж Таун, Кайманови острови), EJF Debt Opportunities Master Fund LP (Джордж Таун, Кайманови острови), EJF DO Fund (Cayman) LP (Джордж Таун, Кайманови острови), TP Lux HoldCo (Люксембург, Люксембург), VR Global Partners LP (Джордж Таун, Кайманови острови), Absalon II Ltd (Дъблин, Ирландия), CenturyLink, Inc. Defined Benefit Master Trust (Денвър, Съединени американски щати), City of New York Group Trust (Ню Йорк, Съединени американски щати), Dignity Health (Сан Франциско, Съединени американски щати), GoldenTree Asset Management Lux Sàrl (Люксембург, Люксембург), GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd (Дъблин, Ирландия), San Bernardino County Employees Retirement Association (Сан Бернардино, Съединени американски щати) (представители: J. Webber и M. Steenson, Solicitors и P. Fajardo, lawyer)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Комисията от 3 август 2014 г. да не възразява срещу мярка, за която е направено уведомление от Португалия, за преструктурирането на Banco Espirito Santo S.A. (BES), в процедура SA.39250, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

      Основания и доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               Първото основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото, фактически и процесуални грешки, като очевидно не е извършила подходяща съпоставителна преценка, по-специално относно наличието на частен капитал, който да участва в преструктурирането на BES.

                           —

                           Комисията е нарушила много изисквания на Съобщението относно банковия сектор, като изобщо не е преценила, или като не е посочила мотиви дали: а) помощта е била сведена до необходимия минимум, б) частният капитал е бил използван в максимална степен, в) е било приложимо изключение от изискването, че притежателите на подчинен дълг допринасят изцяло въз основа на въздействието върху финансовата стабилност и на непропорционалността, и г) е бил спазен принципът, че никой от кредиторите не трябва да бъде ощетен.

                           —

                           Комисията не е извършила съпоставително изследване и поради това се е основала на неправилно фактическо предположение, че единствената алтернатива на мерките, за които е направено уведомление, е била ликвидацията на BES. Комисията не е разгледала доказателството за наличие на нов частен капитал, който е можел да намали поисканата с мярката, за която е направено уведомление, държавна помощ.

                           —

                           Комисията е била длъжна да открие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 ДФЕС. Като не го е направила, Комисията е нарушила произтичащите от тази разпоредба процесуални права на жалбоподателите.

               2.

               Второто основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила процесуалните права на жалбоподателите, като не е открила официална процедура по разследване.

                           —

                           Уведомлението, обективно погледнато, повдига сериозни затруднения при преценката по отношение както на фактическото, така и на правното положение.

                           —

                           Предварителната оценка на Комисията, която е продължила само една неделя, не би могла да е пълна и достатъчна, предвид значимостта и трудността на предмета на разследване.

                           —

                           Комисията е имала основание да счита, че информацията, с която разполага, може да е ненадеждна или най-малкото, че се е нуждае от проверка преди да може да бъде приета за надеждна.

                           —

                           Комисията не е взела предвид точки 50 — 53 от Съобщението относно банковия сектор, което предвижда двуетапен процес на оздравяване и преструктуриране за спешни случаи като този на BES.

                           —

                           Комисията е била длъжна да открие официална процедура по разследване. Като не го е направила, Комисията е лишила жалбоподателите, като заинтересовани страни, от всякаква възможност да участват в процедурата, в нарушение на процесуалните им права, произтичащи от член 108, параграф 2 ДФЕС.


title: Дело T-657/11: Определение на Общия съд от 6 септември 2012 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия (Жалба за отмяна — Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности — Писмо, с което се съобщава намерението на Комисията да предприеме действия за възстановяване на адаптираните суми в изпълнение на договор за финансиране на научни изследвания — Актове, които не могат да се разглеждат отделно от договор — Недопустимост)

text:
               20.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/10

         Определение на Общия съд от 6 септември 2012 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия
   (Дело T-657/11) (1)

   (Жалба за отмяна - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Писмо, с което се съобщава намерението на Комисията да предприеме действия за възстановяване на адаптираните суми в изпълнение на договор за финансиране на научни изследвания - Актове, които не могат да се разглеждат отделно от договор - Недопустимост)
   2012/C 319/18
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Хайфа, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Хайфа) (представители: D. Grisay и D. Piccininno, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: D. Calciu и F. Moro)

      Предмет

   Искане за отмяна на писмото на Комисията от 19 октомври 2011 г., с което се уведомява за издаването на дебитно известие за събиране на сума от 97 106,72 EUR, съответстваща на размера на адаптираните суми за договор № 034984 (Mosaica), вследствие на заключението от финансов одит, отнасящ се именно до договора „MOSAICA“, сключен в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002—2006)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development Foundation Ltd да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 73, 10.3.2012 г.


title: Дело C-522/11: Определение на Съда (трети състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Lecce — Италия) — Наказателно производство срещу Abdoul Khadre Mbaye (Член 99 от Процедурния правилник — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Общи стандарти и процедури, приложими в областта на връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Национална правна уредба, съгласно която в случай на незаконен престой се налагат наказателноправни санкции)

text:
               1.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/16

         Определение на Съда (трети състав) от 21 март 2013 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Lecce — Италия) — Наказателно производство срещу Abdoul Khadre Mbaye
   (Дело C-522/11) (1)

   (Член 99 от Процедурния правилник - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури, приложими в областта на връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Национална правна уредба, съгласно която в случай на незаконен престой се налагат наказателноправни санкции)
   2013/C 156/25
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Giudice di pace di Lecce

      Страна в главното производство

   Abdoul Khadre Mbaye

      Предмет

   Преюдициално запитване — Ufficio del Giudice di Pace Lecce — Тълкуване на член 2, параграф 2, буква б), както и на членове 6, 7 и 8 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, стр. 98) — Национално законодателство, което предвижда глоба в размер от 5 000 ЕUR до 10 000 ЕUR за чужденец, който е влязъл или пребивава незаконно на националната територия — Допустимост на престъплението незаконен престой — Допустимост на незабавното експулсиране за период от най-малко пет години в замяна на глобата

      Диспозитив

               1.

               Граждани на трети страни, срещу които се води наказателно производство или които са осъдени за престъплението незаконен престой, предвидено в правната уредба на държава членка, не могат, единствено въз основа на това престъпление, да бъдат изключени от приложното поле на Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни по силата на член 2, параграф 2, буква б) от нея.

               2.

               Директива 2008/115 допуска правна уредба на държава членка, като разглежданата по главното производство, съгласно която незаконният престой на граждани на трети страни се наказва с глоба, която може да бъде заменена с експулсиране. Възможността за замяна обаче може да бъде използвана само ако положението на съответното лице съответства на някое от положенията по член 7, параграф 4 от тази директива.

      (1)  ОВ C 370, 17.12.2011 г.


title: Дело T-57/07: Определение на Първоинстанционния съд от 2 септември 2009 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON Földgáz Trade/Комисия (Жалба за отмяна — Конкуренция — Концентрация — Решение, с което се обявява концентрацията за съвместима с общия пазар — Ангажименти — Писма на Комисията относно ангажиментите — Актове, които не подлежат на обжалване — Недопустимост)

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/64

         Определение на Първоинстанционния съд от 2 септември 2009 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON Földgáz Trade/Комисия
   (Дело T-57/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Конкуренция - Концентрация - Решение, с което се обявява концентрацията за съвместима с общия пазар - Ангажименти - Писма на Комисията относно ангажиментите - Актове, които не подлежат на обжалване - Недопустимост)
   2009/C 267/114
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: E.ON Ruhrgas International AG (Essen, Германия) и E.ON Földgáz Trade Zrt (Будапеща, Унгария) (представители: G. Wiedemann и T. Lübbig, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и V. Di Bucci)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията, за които се твърди, че се съдържат в писмата на Комисията от 19 декември 2006 г. и 16 януари 2007 г. относно изпълнение на ангажиментите, поети от E.ON Ruhrgas International AG, посочени в член 3 от решението на Комисията от 21 декември 2005 г., с което тя обявява операция по концентрация за съвместима с общия пазар и Споразумението за ЕИП (дело COMP/M.3696 — E.ON/MOL).

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               E.ON Ruhrgas International AG и E.ON Földgáz Trade Zrt понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията на Европейските общности.

      (1)  ОВ C 95, 28.04.2007 г.


title: Дело C-365/16: Решение на Съда (първи състав) от 17 май 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics (Преюдициално запитване — Обща система за данъчно облагане на дружества майки и на дъщерни дружества от различни държави членки — Директива 2011/96/ЕС — Избягване на двойното данъчно облагане — Допълнителна вноска от 3 % по корпоративния данък)

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/18

         Решение на Съда (първи състав) от 17 май 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics
   (Дело C-365/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща система за данъчно облагане на дружества майки и на дъщерни дружества от различни държави членки - Директива 2011/96/ЕС - Избягване на двойното данъчно облагане - Допълнителна вноска от 3 % по корпоративния данък))
   (2017/C 239/24)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, предишно GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace

      Ответник: Ministre des finances et des comptes publics

      Диспозитив

   Член 4, параграф 1, буква а) от Директива 2011/96/ЕС на Съвета от 30 ноември 2011 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки, изменена с Директива 2014/86/ЕС на Съвета от 8 юли 2014 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска фискална мярка, предвидена от държавата членка на регистрация на дружество майка, като разглежданата в главното производство, предвиждаща събирането на данък по повод на разпределянето на дивиденти от дружеството майка, чиято облагаема основа е образувана от сумата на разпределените дивиденти, включително и тези, идващи от чуждестранни дъщерни дружества на това дружество.

      (1)  ОВ C 335, 12.9.2016 г.


title: Дело C-600/10: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения на държава членка — Свободно движение на капитали — Облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на пенсионни фондове и пенсионно-осигурителни каси — Облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на чуждестранни юридически лица — Приспадане на разходи за обслужване, пряко свързани с получаването на доходи под формата на дивиденти и лихви — Тежест на доказване)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 22 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
   (Дело C-600/10) (1)

   (Неизпълнение на задължения на държава членка - Свободно движение на капитали - Облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на пенсионни фондове и пенсионно-осигурителни каси - Облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на чуждестранни юридически лица - Приспадане на разходи за обслужване, пряко свързани с получаването на доходи под формата на дивиденти и лихви - Тежест на доказване)
   2013/C 26/05
   Език на производството: немски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и W. Mölls)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues и N. Rouam), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и C. Schillemans), Република Финландия (представител: M. Pere), Кралство Швеция (представители: A. Falk и S. Johannesson), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: H. Walker, подпомаган от G. Facenna, barrister)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения на държава членка — Нарушение на член 63 ДФЕС и на член 40 от Споразумението за ЕИП — Национална правна уредба относно данъчното облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на пенсионни фондове и пенсионно-осигурителни каси, с която се запазват определени данъчни предимства единствено по отношение на данъчното облагане на доходите от дивиденти и лихви, изплащани на местни дружества

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея разноски, както и разноските, направени от Федерална република Германия.

               3.

               Осъжда Френска република, Кралство Нидерландия, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да понесат направените от тях разноски.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело C-16/12: Преюдициално запитване, отправено от Gyulai Törvényszék (Унгария) на 13 януари 2012 г. — HERMES Hitel és Faktor Zrt./Nemzeti Földalapkezelő Szervezet

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/4

         Преюдициално запитване, отправено от Gyulai Törvényszék (Унгария) на 13 януари 2012 г. — HERMES Hitel és Faktor Zrt./Nemzeti Földalapkezelő Szervezet
   (Дело C-16/12)
   2012/C 126/06
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Gyulai Törvényszék

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: HERMES Hitel és Faktor Zrt.

      Ответник: Nemzeti Földalapkezelő Szervezet

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания, считани за основни принципи на правото на Съюза, да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка да приеме правна норма, с която в ущърб на нейния съдоговорител се изменя съдържанието на договор, сключен от посочената държава в качеството ѝ на собственик, доколкото тази нова правна норма квалифицира предмета на разглеждания договор като такъв извън търговския оборот, което отнема възможността на този съдоговорител да претендира произтичащите от посочения договор права?

               2.

               Ако на първия въпрос бъде даден утвърдителен отговор, в приложение на установения в член 4, параграф 3 ДЕС принцип на лоялност в рамките на Общността и на практиката на Съда на Европейския съюз длъжна ли е националната юрисдикция да не приложи националната правна норма, която квалифицира предмета на договора като такъв извън търговския оборот, и да го квалифицира като включен в търговския оборот, въпреки наличието на национална разпоредба в обратния смисъл?


title: Дело T-29/13: Жалба, подадена на 17 януари 2013 г. — AbbVie и др./EMA

text:
               16.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 79/26

         Жалба, подадена на 17 януари 2013 г. — AbbVie и др./EMA
   (Дело T-29/13)
   2013/C 79/46
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: AbbVie, Inc. (Wilmington, Съединени американски щати) и AbbVie Ltd (Maidenhead, Обединено кралство) (представители: P. Bogaert и G. Berrisch, lawyers, и B. Kelly, Solicitor)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да се отмени Решение EMA/685471/2012 от 5 ноември 2012 г. на Европейската агенция по лекарствата, с което се предоставя достъп до документи от преписката за издаване на разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт, и

               —

               да се осъди Европейската агенция по лекарствата да заплати всички съдебни разноски за настоящото производство, включително и разноските на жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

   Настоящата жалба представлява искане за отмяна по член 263, параграф 4 от ДФЕС на Решение EMA/685471/2012 от 5 ноември 2012 г. на Европейската агенция по лекарствата, с което се предоставя достъп до документи от преписката за издаване на разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията.
   В подкрепа на жалбата жалбоподателите се позовават на четири правни основания.

               1.

               Първо, решението нарушава член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001 и основното право на жалбоподателите на защита на поверителна търговска информация.

               2.

               Второ, решението нарушава задължението за излагане на мотиви за прилагането на член 4, параграф 2 от Регламент № 1049/2001.

               3.

               Трето, решението нарушава принципа на оправданите правни очаквания.

               4.

               Четвърто, решението нарушава Директива № 2001/29/ЕО (1) относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, основни права, защитаващи правото на собственост, включително и на авторското право, както и принципите на пропорционалност и на добро управление, доколкото достъпът е предоставен чрез представяне на копие от тези документи.

      (1)  Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


title: Дело T-539/10: Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Acino/Комисия ( „Лекарствени продукти за хуманна употреба — Спиране на търговията и изтегляне от пазара на някои партиди лекарствени продукти, съдържащи активната съставка „Clopidogrel“ — Промяна на разрешението за търговия — Забрана за търговия с лекарствените продукти — Регламент (ЕО) № 726/2004 и Директива 2001/83/ЕО — Пропорционалност — Задължение за мотивиране“ )

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/32

         Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Acino/Комисия
   (Дело T-539/10) (1)

   (Лекарствени продукти за хуманна употреба - Спиране на търговията и изтегляне от пазара на някои партиди лекарствени продукти, съдържащи активната съставка „Clopidogrel“ - Промяна на разрешението за търговия - Забрана за търговия с лекарствените продукти - Регламент (ЕО) № 726/2004 и Директива 2001/83/ЕО - Пропорционалност - Задължение за мотивиране)
   2013/C 114/51
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Acino AG, с предишна фирма Acino Pharma GmbH (Мисбах, Германия) (представители: R. Buchner и E. Burk, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Sipos, G. Wilms, B.-R. Killmann и M. Šimerdová, впоследствие B.-R. Killmann и M. Šimerdová)

      Предмет

   Искане за отмяна на решенията на Комисията от 29 март и от 16 септември 2010 г., свързани със спирането на търговията с лекарствени продукти за хуманна употреба, съдържащи произведената в определен обект активна съставка „Clopidogrel“, с изтеглянето от пазара на партидите от тези лекарствени продукти, с промяната на разрешенията за търговия и със забраната за търговия с посочените лекарствени продукти

      Диспозитив

               1.

               Липсва основание за произнасяне по жалбата в частта ѝ, която е насочена срещу Решения C(2010) 2204 и C(2010) 2208 на Комисията от 29 март 2010 г. и срещу Решения C(2010) 6429 и C(2010) 6436 на Комисията от 16 септември 2010 г.

               2.

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3.

               Осъжда Acino AG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 30, 29.1.2011 г.


title: Дело T-441/16: Жалба, подадена на 5 август 2016 г. — Tetra Pharm (1997)/EUIPO — Sebapharma („SeboCalm“)

text:
               3.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/23

      Жалба, подадена на 5 август 2016 г. — Tetra Pharm (1997)/EUIPO — Sebapharma („SeboCalm“)
      (Дело T-441/16)
      (2016/C 364/24)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tetra Pharm (1997) Ltd (Тел Авив, Израел) (представител: A. Gorzkiewicz, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Sebapharma GmbH & Co. KG (Бопард, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SeboCalm“ — заявка за регистрация на марка на Европейския съюз № 12 014 461

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 19 май 2016 г. по преписка R 852/2015-1

         Искания

      Жалбоподателят иска от Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството пред EUIPO да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2, член 75 и член 76, параграф 1 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-146/11: Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Република Естония) на 25 март 2011 г. — AS Pimix, в ликвидация/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

text:
               28.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 160/13

         Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Република Естония) на 25 март 2011 г. — AS Pimix, в ликвидация/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium
   (Дело C-146/11)
   2011/C 160/15
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Riigikohus

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: AS Pimix, в ликвидация

      Ответници: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

      Преюдициални въпроси

               1.

               С оглед на практиката на Съда (Решение от 11 декември 2007 г. по дело Skoma-Lux, C-161/06, Сборник, стр. I-10841, Решение от 4 юни 2009 г. по дело Balbiino, C-560/07, Сборник, стр. I-4447 и Решение от 29 октомври 2009 г. по дело Rakvere Lihakombinaat, C-140/08, Сборник, стр. I-10533) трябва ли член 288 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 58 от Акта за присъединяване да се тълкува в смисъл, че може да се изисква от частноправен субект да изпълнява задължението, произтичащо от Регламент (ЕО) № 1972/2003 (1) на Комисията от 10 ноември 2003 година,

                           а)

                           независимо от обстоятелството, че към 1 май 2004 г. посоченият регламент не е бил публикуван на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз,

                           б)

                           и че законодателят на съответната държава членка не е възпроизвел във вътрешноправен акт установеното в регламента определение за земеделски продукти, а само е препратил към член 4, параграф 5 от посочения регламент, който не е бил надлежно публикуван,

                           в)

                           при положение че частноправният субект е изпълнил едно от произтичащите от този регламент задължения (декларирал е запасите в съответствие с приложимия за стоката код), без да го оспорва,

                           г)

                           и че му е наложена такса от компетентния орган на държавата членка на дата, на която Регламент № 1972/2003 вече е бил публикуван на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз?

               2.

               От член 58 от Акта за присъединяване във връзка с член 297, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, със съображение 3 и с член 4 от Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията може ли да се заключи, че държава членка може да изисква от частноправен субект заплащането на такса върху излишъците от запаси, при положение че към 1 май 2004 г. Регламент № 1972/2003 не е бил публикуван на естонски език в Официален вестник на Европейския съюз, но вече е бил публикуван в него на естонски език към последващия момент на налагане на таксата от компетентния орган на държавата членка?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1972/2003 на Комисията от 10 ноември 2003 година относно временните мерки, които следва да се приемат за търговията със земеделски продукти във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 293, 2003 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 100).


title: Дело T-69/12: Жалба, подадена на 17 февруари 2012 г. — Zavvar/Съвет

text:
               14.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 109/26

         Жалба, подадена на 17 февруари 2012 г. — Zavvar/Съвет
   (Дело T-69/12)
   2012/C 109/55
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Seyed Hadi Zavvar (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy и F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC (Queen’s Counsel), и R. Blakeley, Barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени точка 22 от Таблица А, съдържаща се в Приложението към Решение 2011/783/ОВППС (1) в приложимите за жалбоподателя части,

               —

               да отмени точка 22 от Таблица А, съдържаща се в Приложението към Регламент № 1245/2011 (2) в приложимите за жалбоподателя части,

               —

               да обяви член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС, изменено с Решение 2011/783/ОВППС, за неприложим по отношение на жалбоподателя,

               —

               да обяви член 16, параграф 2 от Регламент № 961/2010 и правилата за неговото изпълнение съгласно Регламент 1245/2011, за неприложими по отношение на жалбоподателя, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски във връзка с настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.

               1.

               С първото правно основание той твърди, че

                           —

                           критериите за посочване съгласно Решение 2010/413/ОВППС и Регламент 961/2010 не са изпълнени по отношение на жалбоподателя;

               2.

               С второто правно основание жалбоподателят твърди, че

                           —

                           налагането на ограничителни мерки на жалбоподателя е в явно нарушение на неговите права на човека и основни права и е в разрез с принципа на пропорционалност;

               3.

               С третото правно основание жалбоподателят твърди, че

                           —

                           ограничителните мерки са му наложени от Съвета в нарушение на процесуалните задължения на Съвета и правото на защита на жалбоподателя;

               4.

               С четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че

                           —

                           ако жалбите на включените в списъка банки за отмяна на съответното посочване бъдат уважени, трябва да се отмени посочването на самия жалбоподател.

      (1)  Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 71).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 11).


title: Дело C-350/13: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Латвия) на 25 юни 2013 г. — Antonio Gramsci Shipping Corp. и др./Aivars Lembergs

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/22

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Латвия) на 25 юни 2013 г. — Antonio Gramsci Shipping Corp. и др./Aivars Lembergs
   (Дело C-350/13)
   2013/C 252/36
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd

      Ответник: Aivars Lembergs

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 34, параграф 1 от Регламент Брюксел I (1) да се тълкува в смисъл, че в производство по признаване на чуждестранно съдебно решение накърняването на правата на лица, които не са страни по главния спор, може да бъде основание да се приложи клаузата за обществен ред, съдържаща се в посочения член 34, параграф 1 от Регламент Брюксел I, и да се откаже признаване на това чуждестранно решение, доколкото то засяга лица, които не са страни по главния спор?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, трябва ли член 47 от Хартата да се тълкува в смисъл, че закрепеният в него принцип на справедлив съдебен процес допуска в обезпечително производство да се ограничат имуществените права на лице, което не е било страна в производството, при положение че е предвидено, че всяко лице, което е засегнато от съдебния акт за налагане на обезпечителни мерки, има право във всеки момент да иска от съда да измени или отмени този акт, и при положение че на молителите е оставена грижата да връчат акта на заинтересованите лица?

      (1)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


title: Дело C-243/14: Преюдициално запитване от Philippe Adam Krikorian (Франция), постъпило на 13 май 2014 г.

text:
               19.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/16

      Преюдициално запитване от Philippe Adam Krikorian (Франция), постъпило на 13 май 2014 г.
      (Дело C-243/14)
      (2015/C 016/24)
      Език на производството: френски

         Страни по делото в главното производство

         Grégoire Krikorian и др.

      Запитване, от една страна, относно валидността на член 1, параграф 4 от Рамково решение 2008/913/ПВР на Съвета от 28 ноември 2008 година относно борбата с определени форми и прояви на расизъм и ксенофобия посредством наказателното право (ОВ L 328, стр. 55), и от друга страна, за тълкуване на същото Рамково решение, както и на член 6, параграф 1 и член 13 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., на член 47 от Хартата на Европейския съюз и на последно място, на член 4, параграф 3 ДЕС и член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС.


title: Дело T-48/13: Определение на Общия съд от 18 май 2015 г. — Out of the blue/СХВП — Mombauer (REFLEXX) (Марка на Общността — Възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/12

         Определение на Общия съд от 18 май 2015 г. — Out of the blue/СХВП — Mombauer (REFLEXX)
   (Дело T-48/13) (1)

   ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
   (2015/C 228/14)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Out of the blue KG (Лилиентал, Германия) (представители: G. Hasselblatt и I. George, адвокати)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Poch, а впоследствие S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Meinhard Mombauer (Кьолн, Германия) (представител: M. Vohwinkel, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 ноември 2012 г. (преписка R 1656/2011-4), постановено в производство по възражение със страни Out of the blue KG и Meinhard Mombauer.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски, както и по половината от съдебните разноски на ответника.

      (1)  ОВ C 86, 23.3.2013 г.


title: Дело C-359/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Ítélőtábla — Република Унгария) — Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara (Адвокати — Директива 89/48/ЕИО — Признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години — Директива 98/5/ЕО — Постоянно упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията — Използване на професионалното звание на приемащата държава членка — Условия — Вписване в адвокатска колегия в приемащата държава членка)

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 3 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Ítélőtábla — Република Унгария) — Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara
   (Дело C-359/09) (1)

   (Адвокати - Директива 89/48/ЕИО - Признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години - Директива 98/5/ЕО - Постоянно упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията - Използване на професионалното звание на приемащата държава членка - Условия - Вписване в адвокатска колегия в приемащата държава членка)
   2011/C 103/08
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Fővárosi Ítélőtábla

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Donat Cornelius Ebert

      Ответник: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Предмет

   Преюдициално запитване — Fővárosi Ítélőtábla — Тълкуване на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) и на Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията (ОВ L 77, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 24) — Правна уредба на държава членка, която запазва възможността за упражняване на адвокатската професия под професионалното звание на тази държава само за адвокатите, вписани в адвокатска колегия в тази държава

      Диспозитив

               1.

               Нито Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години, изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година, нито Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията, забраняват национална правна уредба, която установява като условие за упражняване на адвокатска дейност под званието адвокат на приемащата държава членка задължението за членство в организация като адвокатска колегия.

               2.

               Директиви 89/48 и 98/5 взаимно се допълват, като установяват за адвокатите от държавите членки два начина за достъп до адвокатската професия в приемаща държава членка под професионалното звание на същата.

      (1)  ОВ C 312 от 19.12.2009 г.


title: Дело T-174/08: Решение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г.  — Комисия/Cooperação e Desenvolvimento Regional (Клауза за подсъдност — Договор за финансова помощ, сключен в рамките на специфична програма в областта на телематичните приложения от общ интерес — Проект Encata — Възстановяване на авансово платените суми — Лихви за забава — Неприсъствено производство)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/33

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г. — Комисия/Cooperação e Desenvolvimento Regional
   (Дело T-174/08) (1)

   (Клауза за подсъдност - Договор за финансова помощ, сключен в рамките на специфична програма в областта на телематичните приложения от общ интерес - Проект Encata - Възстановяване на авансово платените суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
   (2009/C 32/63)
   Език на производството: португалски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. Afonso)

      Ответник: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA (Setúbal, Португалия)
   Предмет
   Иск на основание член 238 ЕО, с който се цели ответникът да бъде осъден да възстанови част от размера на авансово платените суми от страна на Европейската общност, заедно с лихви за забава, в рамките на договор SU 1001 (SU) Encata.
   Диспозитив

               1)

               Осъжда Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA да възстанови на Комисията на Европейските общности сумата от 63 349,27 EUR, заедно с лихви за забава:

                           —

                           в размер на 6,29 % годишно, считано от 31 януари 2001 г. до датата на постановяване на настоящото решение;

                           —

                           в годишен размер, изчислен на основание на ирландското законодателство, а именно, понастоящем, член 26 от Debtors (Ireland) Act, 1840, изменен, но не-повече от 6,29 % годишно, считано от постановяване на настоящото решение до пълното погасяване на задължението.

               2)

               Осъжда Cooperação e Desenvolvimento Regional да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 183, 19.7.2008 г.


title: Дело C-284/12: Решение на Съда (втори състав) от 21 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH (Държавни помощи — Членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС — Предимства, предоставяни на нискотарифна авиокомпания от публично предприятие, оператор на летище — Решение за откриване на официална процедура по разследване на тази мярка — Задължение на юрисдикциите на държавите членки за съобразяване с направената в това решение оценка на Комисията относно съществуването на държавна помощ)

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 39/5

         Решение на Съда (втори състав) от 21 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Koblenz — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Дело C-284/12) (1)

   (Държавни помощи - Членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС - Предимства, предоставяни на нискотарифна авиокомпания от публично предприятие, оператор на летище - Решение за откриване на официална процедура по разследване на тази мярка - Задължение на юрисдикциите на държавите членки за съобразяване с направената в това решение оценка на Комисията относно съществуването на държавна помощ)
   2014/C 39/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Koblenz

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG

      Ответник: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      в присъствието на: Ryanair Ltd

      Предмет

   Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Koblenz — Тълкуване на член 107, параграф 1 ДФЕС, на член 108, параграф 3 ДФЕС и на член 2, буква б), подточка i) от Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 година относно прозрачността на финансовите отношения между държавите членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (ОВ L 318, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 5, стр. 66) — Държавни помощи — Предимства, предоставяни на нискотарифна авиокомпания от публично предприятие, оператор на летище — Решение на Комисията за откриване на официална процедура по разследване на тази мярка — Евентуално задължение на юрисдикциите на държавите членки да се съобразят с преценката на Комисията относно селективния характер на посочената помощ.

      Диспозитив

   Когато съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС Европейската комисия е открила официалната процедура по разследване, предвидена в параграф 2 от този член относно мярка, за която не е отправено уведомление и която е в процес на изпълнение, национална юрисдикция, сезирана с искане за преустановяване на изпълнението на мярката и за възстановяване на вече изплатените суми, е длъжна да приеме всички необходими мерки, за да бъдат приложени последиците от евентуалното неизпълнение на задължението за спиране на изпълнението на мярката.
   За целта националната юрисдикция може да реши да спре изпълнението на разглежданата мярка и да постанови възстановяването на вече изплатените суми. Тя може също да реши да постанови привременни мерки, за да се опазят, от една страна, интересите на заинтересованите страни, а от друга страна — полезното действие на решението на Европейската комисия за откриване на официална процедура по разследване.
   Когато изпитва съмнения дали разглежданата мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС или относно валидността или тълкуването на решението за откриване на официална процедура по разследване, националната юрисдикция може, от една страна, да поиска разяснения от Европейската комисия, а от друга страна, съгласно член 267, втора и трета алинея ДФЕС, тя може или е длъжна да отправи преюдициално запитване до Съда на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело T-378/09: Решение на Общия съд от 31 януари 2012 г. — Spar/СХВП — Spa Group Europe (SPA GROUP) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността SPA GROUP — По-ранни национални фигуративни марки SPAR — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)

text:
               10.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 73/27

         Решение на Общия съд от 31 януари 2012 г. — Spar/СХВП — Spa Group Europe (SPA GROUP)
   (Дело T-378/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността SPA GROUP - По-ранни национални фигуративни марки SPAR - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009)
   2012/C 73/53
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Spar Handelsgesellschaft mbH (Schenefeld, Германия) (представители: R. Kaase и J.-C. Plate, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Hanne)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Spa Group Europe Ltd & Co. KG (Нюрнберг, Германия)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 16 юли 2009 г. (преписка № R 123/2008-1), свързано с производство по възражение между Spar Handelsgesellschaft mbH и Spa Group Europe Ltd & Co. KG

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Spar Handelsgesellschaft mbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 282, 21.11.2009 г.


title: Дело T-269/03: Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2009 г. — Socratec/Комисия (Конкуренция — Концентрации — Пазар на пътните телематични системи — Жалбоподател, обявен в несъстоятелност в хода на производството — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

text:
               1.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/40

         Решение на Първоинстанционния съд от 19 юни 2009 г. — Socratec/Комисия
   (Дело T-269/03) (1)

   (Конкуренция - Концентрации - Пазар на пътните телематични системи - Жалбоподател, обявен в несъстоятелност в хода на производството - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
   2009/C 180/73
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH (Ratisbonne) (представители: M. Adolf и M. Lüken, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално S. Rating, впоследствие A. Whelan и K. Mojzesowicz, и накрая K. Mojzesowicz и X. Lewis)

      Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (Waarle, Нидерландия) (представители: G. Berrisch и D.W. Hull, solicitor)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Daimler AG, по-рано DaimlerChrysler AG (Щутгарт, Германия); Daimler Financial Services AG, по-рано DaimlerChrysler Services AG (Берлин, Германия); Deutsche Telekom AG (Бон, Германия); Toll Collect GmbH (Берлин) (представители: J. Schütze и A. von Graevenitz, avocats) и Федерална република Германия (представители: първоначално C.-D. Quassowski и S. Flockermann, впоследствие M. Lumma, подпомагани от U. Karpenstein и A. Rosenfeld, avocats)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2003/792/ЕО на Комисията от 30 април 2003 година за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и със Споразумението за ЕИП (преписка COMP/M.2903 — Съвместно предприятие DaimlerChrysler/Deutsche Telekom) (ОВ L 300, стр. 62).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Комисията, Daimler AG, Daimler Financial Services AG, Deutsche Telekom AG и Toll Collect GmbH.

               3)

               Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV понася направените от него съдебни разноски.

               4)

               Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 251, 18.10.2003 г.


title: Дело C-419/11: Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Městský soud v Praze — Чешка република) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter (Регламент № 44/2001 — Съдебна компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Член 5, точка 1, буква a) и член 15, параграф 1 — Понятия „дела, свързани с договор“ и „договор, сключен от лице потребител“ — Запис на заповед — Поръчителство — Гарантиране по кредитно споразумение)

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/6

         Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Městský soud v Praze — Чешка република) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter
   (Дело C-419/11) (1)

   (Регламент № 44/2001 - Съдебна компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Член 5, точка 1, буква a) и член 15, параграф 1 - Понятия „дела, свързани с договор“ и „договор, сключен от лице потребител“ - Запис на заповед - Поръчителство - Гарантиране по кредитно споразумение)
   2013/C 141/08
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Městský soud v Praze

      Страни в главното производство

      Ищец: Česká spořitelna, a.s.

      Ответник: Gerald Feichter

      Предмет

   Преюдициално запитване — Městský soud v Praze — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква а) и на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Понятие за дела, свързани с договор и понятие за договор, сключен от потребител — Компетентност по спор, свързан с задължение по ценна книга на управителя на дружество, който е предоставил поръчителство по бланков запис на заповед, издаден от това дружество в полза на банка, за да се гарантират задълженията по кредитно споразумение — Определяне на мястото на изпълнение на задължението, тъй като първоначално записът на заповед не съдържа указание за мястото на плащане

      Диспозитив

               1.

               Член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че физическо лице, което има тесни професионални връзки с дружество, като например управлението или мажоритарно участие в същото, не може да се счита за потребител по смисъла на тази разпоредба, когато поръчителства по запис на заповед, издаден за гарантиране на задълженията, които това дружество има по договор, свързан с получаването на кредит. При това положение тази разпоредба не е приложима за определянето на юрисдикцията, компетентна да разгледа съдебен иск, с който поемателят по запис на заповед, установен в една държава членка, предявява правата, произтичащи от този запис на заповед, непълен към датата на подписването му и попълнен впоследствие от поемателя, срещу поръчителя, чието местоживеене е в друга държава членка.

               2.

               Член 5, точка 1, буква a) от Регламент № 44/2001 е приложим за целите на определяне на юрисдикцията, компетентна да разгледа съдебен иск, с който поемателят по запис на заповед, установен в една държава членка, предявява правата, произтичащи от този запис на заповед, непълен към датата на подписването му и попълнен впоследствие от поемателя, срещу поръчителя, чието местоживеене е в друга държава членка.

      (1)  ОВ C 311, 22.10.2011 г.


title: Дело T-499/15: Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               6.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 178/17

         Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)
   (Дело T-499/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2017/C 178/22)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия) (представители: A. Wulff и U. Hildebrandt, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 11 юни 2015 г. (свързани преписки R 1565/2014-2 и R 1939/2014 2) относно производство по възражение между Cyrus Wellness Consulting GmbH и LG Electronics, Inc.

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда LG Electronics, Inc. да понесе направените от него съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски, понесени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г.


title: Дело C-154/10: Определение на председателя на Съда от 9 февруари 2011 г. — Nokia Oyj/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Medion AG

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/9

         Определение на председателя на Съда от 9 февруари 2011 г. — Nokia Oyj/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Medion AG
   (Дело C-154/10) (1)

   2011/C 173/18
   Език на производството: фински
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 179, 3.7.2010 г.


title: Дело T-143/04: Решение на Първоинстанционния съд от 6 февруари 2007 г. — Camurato Carfagno/Комисия на Европейските общности (Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Оценка за кариерно развитие — Период на оценяване 2001/2002 — Иск за отмяна — Възражение за незаконосъобразност — Явна грешка в преценката)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/31

         Решение на Първоинстанционния съд от 6 февруари 2007 г. — Camurato Carfagno/Комисия на Европейските общности
   (Дело T-143/04) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Оценка за кариерно развитие - Период на оценяване 2001/2002 - Иск за отмяна - Възражение за незаконосъобразност - Явна грешка в преценката)
   (2007/C 82/68)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Antonietta Camurato Carfagno (Брюксел, Белгия) (представител: C. Mourato, адвокат)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и M. Velardo)
   Предмет
   Искане за отмяна на решението от 9 април 2003 г. за окончателно утвърждаване на оценката за кариерно развитие на ищцата за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г.
   Диспозитив

               1)

               Решението от 9 април 2003 г. за окончателно утвърждаване на оценката за кариерно развитие на ищцата за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г. се отменя.

               2)

               Комисията се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 190, 24.7.2004 г.


title: Дело T-645/11 P: Жалба, подадена на 9 декември 2011 г. от Michael Heath срещу решението, постановено на 29 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-121/10, Heath/ЕЦБ

text:
               3.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/14

         Жалба, подадена на 9 декември 2011 г. от Michael Heath срещу решението, постановено на 29 септември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-121/10, Heath/ЕЦБ
   (Дело T-645/11 P)
   2012/C 65/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Michael Heath (Southampton, Обединено кралство) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche)

      Другата страна в производството: Европейска централна банка (ЕЦБ)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 29 септември 2011 г. по дело F-121/10,

               —

               поради това да разреши на жалбоподателя да се ползва от исканията си, предявени в първоинстанционното производство, като следователно

                           —

                           отмени извлеченията за заплащане по партидата на жалбоподателя за месец януари 2010 г. и следващите месеци, доколкото в тях пенсията му се увеличава с 0,6 %, за да се приложи увеличаване от 2,1 %, изчислено в съответствие с редовната методология за преизчисление („GSA“),

                           —

                           доколкото това е необходимо, да отмени решенията, с които се отхвърлят молбите за преразглеждане и административните жалби, подадени от жалбоподателя — решения съответно от 11 май 2010 г. и от 9 септември 2010 г.,

                           —

                           да осъди ответника да заплати разликата между неправомерното увеличение на пенсията на жалбоподателя с 0,6 %, считано от януари 2010 г., и увеличението с 2,1 %, на което той е имал право, т.е. увеличение на заплащането с 1,5 % на месец, считано от януари 2010 г. За посочените суми трябва да се начисли лихва от датата на настъпване на съответния падеж до деня на действителното плащане, изчислена въз основа на приложимия през съответния период определен от ЕЦБ за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с два пункта,

               —

               да осъди ответника да заплати сумата от 5 000 EUR като обезщетение за имуществените вреди, които жалбоподателят е претърпял в резултат на загубата на покупателната си способност,

               —

               да осъди ответника да заплати сумата от 5 000 EUR, определени по справедливост като обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски в производствата пред двете съдебни инстанции.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят излага пет правни основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, от несъобразяване с понятието за увреждащ акт и от нарушение на принципа на правна сигурност.

               2.

               Второто и третото правно основание са изведени от нарушение на изискванията при проверката за наличие на явна грешка в преценката, от изопачаване на данните по преписката и от неизпълнение на задължението за мотивиране, от нарушение на член 17, параграф 7 от приложение III към условията за работа и на правилата относно тежестта на доказване във връзка с проверката от страна на СПС на законосъобразността на становището на актюера и на законосъобразността на неговото съдържание.

               3.

               Четвъртото правно основание е изведено от изопачаване на данните по преписката и от нарушение на задължението за мотивиране и на правото на защита, доколкото СПС изобщо не разгледал законосъобразността на действията след 1 ноември 2009 г. на актюера на ЕЦБ, който е действал до 31 октомври 2009 г.

               4.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на член 48 от условията за работа, както и от нарушение на свободата на сдружаване и основното право на колективни преговори, закрепени по-конкретно в член 11 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ) и в член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като ПСП приел, че „жалбоподателят не би могъл да упреква ЕЦБ, че не се е допитала до комитета по персонала, преди да определи корекцията на пенсиите за 2010 г.“


title: Съединени дела T-463/13 и T-464/13: Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Comunidad Autónoma de Galicia и Retegal/Комисия (Държавни помощи — Цифрова телевизия — Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания — Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар — Понятие за предприятие — Икономическа дейност — Предимство — Услуга от общ икономически интерес — Селективен характер — Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — Задължение за мотивиране)

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/37

         Решение на Общия съд от 26 ноември 2015 г. — Comunidad Autónoma de Galicia и Retegal/Комисия
   (Съединени дела T-463/13 и T-464/13) (1)

   ((Държавни помощи - Цифрова телевизия - Помощ за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Испания - Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с вътрешния пазар - Понятие за предприятие - Икономическа дейност - Предимство - Услуга от общ икономически интерес - Селективен характер - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Задължение за мотивиране))
   (2016/C 027/43)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Comunidad Autónoma de Galicia (Испания) (представители: M. Lorenzo Outón и P. Egerique Mosquera, адвокати) (дело T-463/13); и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) (Saint-Jacques-de-Compostelle, Испания) (представители: F. García Martínez и B. Pérez Conde, адвокати) (дело T-464/13)

      Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier, B. Stromsky и P. Němečková)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: SES Astra (Бецдорф, Люксембург) (представители: F. González Díaz и F. Salerno, както и по дело T-463/13, V. Romero Algarra, адвокати)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10) (ex NN 36/10, ex CP 163/2009), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, стр. 52)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Comunidad Autónoma de Galicia (Испания) и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal) понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези, направени от Европейската комисия и от SES Astra.

      (1)  ОВ C 304, 19.10.2013 г.


               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/1

         2009/C 113/01
   Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

         ОВ C 102, 1.5.2009 г.

      Предишни публикации

      ОВ C 90, 18.4.2009 г.

      ОВ C 82, 4.4.2009 г.

      ОВ C 69, 21.3.2009 г.

      ОВ C 55, 7.3.2009 г.

      ОВ C 44, 21.2.2009 г.

      ОВ C 32, 7.2.2009 г.

   Може да намерите тези текстове на:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Дело C-105/13: Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия) на 4 март 2013 г. — P. J. Vonk Noordegraaf/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               25.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 147/11

         Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Нидерландия) на 4 март 2013 г. — P. J. Vonk Noordegraaf/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Дело C-105/13)
   2013/C 147/20
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: P. J. Vonk Noordegraaf

      Ответник: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Преюдициален въпрос

   Приложен ли е надлежно Регламент (ЕО) № 73/2009 (1), и по-конкретно членове 34, 36 и 137 от него, ако на земеделски стопанин с права на плащане, които са придобити въз основа на независещо от площта производство и са предоставени за притежаваната от него площ, значителна част от паричната сума по тези права не е изплатена — въпреки че същият добросъвестно е декларирал, в съответствие с използвания от държавата членка към момента на активиране на правата на плащане съгласно член 34 от този регламент, но впоследствие отхвърлен от Комисията метод за измерване, притежаваната от него непроменена площ хектари, отговаряща на условията за подпомагане — само защото отговарящата на условията за подпомагане площ, определена за плащането, се оказва по-малка поради променения метод на измерване?

      (1)  Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 247/2006, (ЕО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16).


title: Дело C-606/15: Иск, предявен на 17 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Чешка република

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/22

         Иск, предявен на 17 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Чешка република
   (Дело C-606/15)
   (2016/C 027/26)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители:: Z. Malůšková, J. Hottiaux, в качеството на представители)

      Ответник: Чешка република

      Искания на ищеца

               —

               да констатира, че:

                           —

                           като е възложила на разследващия орган контрола на железопътния транспорт, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 19, параграф 1 от Директива 2004/49/EО;

                           —

                           като не е гарантирала, че разследващият орган започва разследването си не по-късно от една седмица след получаването на доклада за произшествието или инцидента, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 21, параграф 3 от Директива 2004/49/EО;

                           —

                           като не е гарантирала, че окончателният доклад от разследването се предоставя на съответните страни, посочени в член 22, параграф 3 от Директива 2004/49/EО, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 23, параграф 2 от Директива 2004/49/EО;

                           —

                           като не е гарантирала, че разследващият орган адресира препоръки за безопасност до органа по безопасността, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 25, параграф 2, първо изречение от Директива 2004/49/ЕО;

                           —

                           като не е предвидила задължение за агенцията за безопасност да вземе необходимите мерки за да гарантира, че препоръките за безопасност се вземат надлежно под внимание и се предприемат съответните действия, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 25, параграф 2, второ изречение от Директива 2004/49/EО;

                           —

                           като не е предвидила задължение за агенцията за безопасност да докладва поне веднъж годишно за взетите или планирани мерки като следствие от препоръките за безопасност, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 25, параграф 3 от Директива 2004/49/EО;

               —

               да осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищецът изтъква следните основания:
   Към 30 юни 2015 г., датата, на която изтича срокът, определен в мотивираното становище, Чешката република не е съобщила за никакви промени в националното си законодателство, които да гарантират съвместимостта му с член 19, параграф 1, член 21, параграф 3, член 23, параграф 2 и член 25, параграфи 2 и 3) от Директива 2004/49/EО. (1)

      (1)  Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (OB L 164, 30.4.2004 г., стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 14, стр. 62).


title: Дело C-80/11: Преюдициално запитване, отправено от Baranya Megyei Biróság (Унгария) на 22 февруари 2011 г. — Mahagében Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/7

         Преюдициално запитване, отправено от Baranya Megyei Biróság (Унгария) на 22 февруари 2011 г. — Mahagében Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Дело C-80/11)
   2011/C 179/10
   Език на производството: унгарски

      Запитваща юрисдикция

   Baranya Megyei Bíróság

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mahagében Kft.

      Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че задълженото по ДДС лице, изпълнило предвидените в тази директива материалноправни изисквания във връзка с правото на приспадане на ДДС, може да бъде лишено от това право по силата на национална норма или практика, която забранява приспадането на платения по получени доставки ДДС, когато фактурата е единственото достоверно доказателство за действителното извършване на доставката и данъчнозадълженото лице не притежава документ от издателя на фактурата, от който да е видно, че последният е разполагал със стоките, предмет на доставката, че е бил в състояние до ги достави и че е изпълнил задълженията си за деклариране? Може ли на основание член 273 от посочената директива държавата членка да изисква — за да осигури правилното събиране на ДДС и да предотврати измамите — от получателя по фактурата да притежава друг документ, който да удостоверява, че издателят на фактурата е разполагал със стоките, предмет на доставката, и му ги е доставил или превозил до него?

               2.

               Съвместимо ли е с принципите на неутралност и пропорционалност, признати многократно от Съда по повод прилагането на директивата, съдържащото се в член 44, параграф 5 от унгарския Закон за ДДС понятие за грижа на добър търговец, съгласно което според данъчния орган и съдебната практика получателят по фактурата трябва да се увери, че нейният издател е данъчнозадължено лице, което е вписало в счетоводните си книги съответните стоки, разполага с фактурите за покупката на тези стоки и е изпълнило задълженията си за деклариране и внасяне на ДДС?

               3.

               Трябва ли член 167 и член 178, буква а) от Директива 2006/112 относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална норма или практика, която обвързва упражняването на правото на приспадане с изискването данъчнозадълженото лице — получател по фактурата да докаже, че дружеството издател на фактурата е изпълнило нормативните си задължения?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9 том 3, стр. 7 и поправка в ОВ L 74, стр. 3)


title: Дело C-347/06: Решение на Съда (втори състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — ASM Brescia SpA/Comune di Rodengo Saiano (Член 43 ЕО, член 49 ЕО и член 86 ЕО — Концесия за обществена услуга, свързана с разпределение на газ — Директива 2003/55 — Предсрочно прекратяване в края на преходен период — Принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност)

text:
               30.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 223/7

         Решение на Съда (втори състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Италия) — ASM Brescia SpA/Comune di Rodengo Saiano
   (Дело C-347/06) (1)

   (Член 43 ЕО, член 49 ЕО и член 86 ЕО - Концесия за обществена услуга, свързана с разпределение на газ - Директива 2003/55 - Предсрочно прекратяване в края на преходен период - Принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност)
   (2008/C 223/09)
   Език на производството: италиански
   Препращаща юрисдикция
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Страни в главното производство

      Ищец: ASM Brescia SpA

      Ответник: Comune di Rodengo Saiano

      В присъствието на: Anigas — Associazione Nazionale Industriali del Gas
   Предмет
   Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Тълкуване на членове 43, 49 и 86, параграф 1 ЕО и на член 23, параграф 1 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80) — Автоматично удължаване на концесиите за управление на обществената услуга за разпределение на природен газ
   Диспозитив

               1)

               Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО допуска правна уредба на държава-членка, като разглежданата в главното производство, която, при определените в нея условия, предвижда удължаване на продължителността на преходния период, в края на който трябва да настъпи предсрочното прекратяване на концесия за разпределение на природен газ, като тази в главното производство. При тези обстоятелства е необходимо също да се приеме, че член 10 ЕО и принципът на пропорционалност допускат също такава правна уредба.

               2)

               Член 43 ЕО, член 49 ЕО и член 86, параграф 1 ЕО допускат правна уредба на държава-членка като разглежданата в главното производство, която, при определените в нея условия, предвижда удължаване на продължителността на преходния период, в края на който трябва да настъпи предсрочното прекратяване на концесия за разпределение на природен газ, доколкото такова удължаване може да се счита като необходимо за съдоговорящите, за да прекратят договорните си отношения в приемливи условия, както от гледна точка изискванията на обществената услуга, така и от икономическа гледна точка.

      (1)  ОВ C 281, 18.11.2006 г.


title: Дело T-539/14: Решение на Общия съд от 19 ноември 2015 г. — North Drilling/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Грешка в преценката — Ограничаване във времето на действието на отмяна)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/35

         Решение на Общия съд от 19 ноември 2015 г. — North Drilling/Съвет
   (Дело T-539/14) (1)

   ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Грешка в преценката - Ограничаване във времето на действието на отмяна))
   (2016/C 016/43)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: North Drilling Co. (Техеран, Иран) представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Elera-San Miguel Hurtado и M. Bishop)

      Предмет

   Искане за отмяна на решение 2014/222/ОВППС на Съвета от 16 април 2014 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 119, стр. 65), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 397/2014 на Съвета от 16 април 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 119, стр. 1) доколкото тези актове засягат жалбоподателя

      Диспозитив

               1)

               Отменя член 1 от Решение 2014/222/ОВППС на Съвета от 16 април 2014 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, и член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 397/2014 на Съвета от 16 април 2014 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото те засягат North Drilling Co.

               2)

               Действието на член 1 от Решение 2014/222 и на член 1 от Регламент за изпълнение № 397/2014 се запазва по отношение на North Drilling до датата, на която изтича срока за обжалване по член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз или, ако в рамките на този срок е подадена жалба, до отхвърлянето на същата.

               3)

               Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 303, 8.9.2014 г.


title: Дело T-324/13: Жалба, подадена на 17 юни 2013 г. — Endoceutics/СХВП — Merck (FEMIVIA)

text:
               31.8.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/32

         Жалба, подадена на 17 юни 2013 г. — Endoceutics/СХВП — Merck (FEMIVIA)
   (Дело T-324/13)
   2013/C 252/53
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Endoceutics, Inc. (Квебек, Канада) (представител: M. Wahlin, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Merck KGaA (Дармщат, Германия)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2013 г. по преписка R 1021/2012-4,

               —

               да отхвърли възражението на другата страна и да допусне регистрация на заявената марка на Общността, а именно на марката „FEMIVIA“, заявка № 9 386 343,

               —

               да осъди другата страна да заплати разноските на жалбоподателя в производството по обжалване и в производството пред СХВП.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „FEMIVIA“ за стоки от клас 5 — заявка за марка на Общността № 9 386 343

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „FEMIBION“ за стоки от клас 5 и международна регистрация с действие в Европейския съюз на черно-бялата фигуративна марка „femibion“ за стоки от класове 5, 29 и 30

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя спорното решение и изцяло отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета.


title: Дело C-308/16: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 30 май 2016 г. — Kozuba Premium Selection sp. z o.o. със седалище Варшава/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               12.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 335/32

         Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 30 май 2016 г. — Kozuba Premium Selection sp. z o.o. със седалище Варшава/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Дело C-308/16)
   (2016/C 335/43)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kozuba Premium Selection sp. z o.o. със седалище Варшава

      Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie [директор на Данъчна дирекция Варшава]

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 135, параграф 1, буква й) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба (член 43, параграф 1, точка 10 от Закона от 11 март 2004 г. за данък върху стоките и услугите [Ustawa o podatku od towarów i usług], Dz. U. бр. 54, позиция 535, изменен, наричан по-нататък „ЗДСУ“), съгласно която от ДДС се освобождава доставката на сгради, строежи или части от тях, освен когато:

               a)

               доставката е извършена в рамките на първото обитаване или преди това;

               б)

               между първото обитаване и доставката на сградата, строежа или на част от тях е изтекъл срок, по-кратък от 2 години, доколкото член 2, точка 14 ЗДСУ определя, че първото обитаване е отдаването за ползване при изпълнение на облагаеми доставки, на първоначалния приобретател или ползвател на сградата, строежа или част от тях, след тяхното:

                           a)

                           завършване, или

                           б)

                           подобряване, ако разходите за подобренията по смисъла на разпоредбите относно подоходното облагане представляват не по-малко от 30 % от първоначалната стойност?

      (1)  ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-14/15: Жалба, подадена на 14 януари 2015 г.  — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз

text:
               23.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/7

         Жалба, подадена на 14 януари 2015 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-14/15)
   (2015/C 096/09)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейски парламент (представители: F. Drexler, A. Caiola, M. Пенчева)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени Решение 2014/731/ЕС на Съвета от 9 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данните за регистрацията на превозните средства в Малта (1), Решение 2014/743/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Кипър (2) и Решение 2014/744/ЕС на Съвета от 21 октомври 2014 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства (VRD) в Естония (3),

               —

               да се осъди Съвет на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на своята жалба за отмяна Парламентът изтъква две основания, свързани с нарушение на Договорите, от една страна, и с нарушение на съществените процесуални правила, от друга страна.
   На първо място, Парламентът счита, че Съветът е използвал неправилно правно основание за приемането на обжалваните решения.
   На второ място Парламентът упреква Съвета, че е използвал неправилна от правна гледна точка процедура за приемане на решения.

      (1)  ОВ L 302, стр. 56.

      (2)  ОВ L 308, стр. 100.

      (3)  ОВ L 308, стр. 102.


title: Дело T-15/09: Решение на Общия съд от 9 март 2010 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC CASH) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността EURO AUTOMATIC CASH — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/43

         Решение на Общия съд от 9 март 2010 г. — Euro-Information/СХВП (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Дело T-15/09) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „EURO AUTOMATIC CASH“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009)
   2010/C 113/69
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Страсбург, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 ноември 2008 г. (преписка R 70/2006-4) относно заявката за регистрация на словния знак „EURO AUTOMATIC CASH“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 ноември 2008 г. (преписка R 70/2006-4).

               2.

               СХВП понася четири пети от разноските, направени от страните пред Общия съд.

               3.

               Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) понася една пета от разноските, направени от страните пред Общия съд.

               4.

               СХВП понася направените от жалбоподателя необходими разходи за целите на производството пред апелативния състав на СХВП.

      (1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.


title: Дело C-552/09 P: Решение на Съда (пети състав) от 24 март 2011 г. — Ferrero SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck (Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 40/94 — Фигуративна марка на Общността „TiMi KiNDERJOGHURT“ — По-ранна словна марка „KINDER“ — Производство за обявяване на недействителност — Член 52, параграф 1, буква а) — Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 — Преценка на сходството на знаците — Семейство от марки)

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/8

         Решение на Съда (пети състав) от 24 март 2011 г. — Ferrero SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck
   (Дело C-552/09 P) (1)

   (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) № 40/94 - Фигуративна марка на Общността „TiMi KiNDERJOGHURT“ - По-ранна словна марка „KINDER“ - Производство за обявяване на недействителност - Член 52, параграф 1, буква а) - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 - Преценка на сходството на знаците - Семейство от марки)
   2011/C 152/13
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Ferrero SpA (представител: C. Gielen, advocaat)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 14 октомври 2009 г. по дело Ferrero SpA/СХВП — Tirol Milch (T-140/08), с което същият отхвърля жалбата за отмяна на Решение R 682/2007-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 30 януари 2008 г., отменящо решението на отдела по заличаване, с което след направеното от жалбоподателя искане за обявяване на недействителност словната марка „TiMi KINDERJOGHURT“ за стоки от клас 29 се обявява за недействителна.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Ferrero SpA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 80, 27.3.2010 г.


title: Дело C-19/07: Решение на Съда (първи състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Pаul Chevassus-Marche/Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minerales d'Evian SA (SAEME) (Сближаване на законодателствата — Директива 86/653/ЕИО — Самостоятелно заети търговски представители — Право на комисиона на представител, натоварен с определена географска област — Сделки, сключени без намесата на принципала)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/11

         Решение на Съда (първи състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Pаul Chevassus-Marche/Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minerales d'Evian SA (SAEME)
   (Дело C-19/07) (1)

   (Сближаване на законодателствата - Директива 86/653/ЕИО - Самостоятелно заети търговски представители - Право на комисиона на представител, натоварен с определена географска област - Сделки, сключени без намесата на принципала)
   (2008/C 64/16)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Cour de cassation
   Страни в главното производство

      Ищец: Pаul Chevassus-Marche

      Ответник: Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minerales d'Evian SA (SAEME)
   Предмет
   Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите-членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (OВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176) — Прекратяване на договора за представителство — Дължима комисиона на търговския представител, който е натоварен с определена географска област или група от клиенти — Съществуване на право на тази комисиона при липсата на пряк или непряк контрол, упражняван от доверителя, върху сделките, сключени между трето лице и клиент, принадлежащ към географската област, поверена на представителя
   Диспозитив
   Член 7, параграф 2, първо тире от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 г. относно координирането на правото на държавите-членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, трябва да се тълкува в смисъл, че търговският представител, натоварен с определена географска област, няма право на комисиона за сделките, сключени от принадлежащи към тази област клиенти с трето лице при липсата на пряка или непряка намеса на принципала.

      (1)  ОВ C 69, 24.3.2007 г.


title: Дело C-538/15: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Olot (Испания), постъпило на 15 октомври 2015 г. — Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.

text:
               21.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 429/12

         Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Olot (Испания), постъпило на 15 октомври 2015 г. — Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.
   (Дело C-538/15)
   (2015/C 429/16)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Страни в главното производство

      Ищец: Francesc de Bolós Pi

      Ответник: Urbaser, S.A.

      Преюдициални въпроси

               1)

               Съвместима ли е с член 101 ДФЕС във връзка с член 10 и член 4, параграф 3 ДЕС правната уредба на тарифата на доверениците — а именно Кралски указ 1373/2003 от 7 ноември, съгласно която възнаграждението им се определя по минимална тарифа или ставка, която може да бъде увеличавана или намалявана само с 12 % — щом като при извънредни обстоятелства органите на държавата, [включително] съдилищата, [не] могат да се отклоняват от тези минимални стойности?

               2)

               Може ли — с цел прилагане на посочената законоустановена тарифа, без да се прилагат установените в нея минимални стойности — за извънредно обстоятелство да се счита наличието на голямо несъответствие между действително извършената работа и размера на хонорарите, произтичащ от прилагането на тарифата?

               3)

               Съвместим ли е Кралски указ 1373/200[3] с член 56 ДФЕС?

               4)

               Отговаря ли този кралски указ на изискванията за необходимост и пропорционалност по член 15, параграф 3 от Директива 2006/123/ЕО (1)?

               5)

               Включва ли член 6 от Европейската конвенция за правата на човека правото на ефективна защита срещу определянето на хонорарите на доверител, когато те са несъразмерно високи и не съответстват на действително извършената работа?

      (1)  Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (OB L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50).