title: Дело C-24/11 P: Жалба, подадена на 17 януари 2011 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 ноември 2010 г. по дело T-113/08, Кралство Испания/Европейска комисия

text:
               26.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 95/6

         Жалба, подадена на 17 януари 2011 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 ноември 2010 г. по дело T-113/08, Кралство Испания/Европейска комисия
   (Дело C-24/11 P)
   2011/C 95/10
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се уважи жалбата и да се отмени Решение на Общия съд от 12 ноември 2010 г. по дело T-113/08 Кралство Испания срещу Европейска Комисия,

               —

               да се отменят всички финансови корекции на помощите за производство на маслиново масло, предоставени с Решение 2008/68/ЕО (1) на Комисията от 20 декември 2007 г., или, при условията на евентуалност, да се отменят финансовите корекции в сектора на производството на маслиново масло, засягащи разходи, във връзка с които са извършени авансови плащания преди 24 ноември 2002 г., или, при условията на евентуалност, да се отменят финансовите корекции в сектора на производството на маслиново масло, засягащи разходи, във връзка с които са извършени авансови плащания преди 15 юли 2000 г.

      Правни основания и основни доводи

               1.

               Вътрешно противоречие в разсъжденията на Общия съд и нарушение на член 8 от Регламент № 1663/95 (2), тъй като Общият съд допуска Комисията да основе финансовата корекция на нарушения, които не се съдържат в писмо AGR 16844, с което са съобщени резултатите от разследване HO/2002/91/ES.

               2.

               Нарушение на членове 36 и 53 от Статута на Съда, състоящо се в недостатъчно мотивиране на решението, тъй като Общият съд изобщо не споменава, нито се произнася по съществено твърдение на Кралство Испания, направено в съдебното заседание и отнасящо се до определянето като dies ad quem на срока от двадесет и четири месеца, предвиден в член 5, параграф 2, буква в) от Регламент № 729/70 (3) и в член 7 от Регламент № 1258/1999 (4).

               3.

               Несъобразяване със срока от двадесет и четири месеца, установен в член 5, параграф 2, буква в) от Регламент № 729/70 и в член 7 от Регламент № 1258/1999:

                           —

                           на първо място с броенето на този срок от датата на писмо AGR 16844, макар в него да не се уточняват всички мотиви за финансовата корекция.

                           —

                           на второ място с позоваването на решение на Съда (5), което не е приложимо към сектор като този на производството на маслиново масло, тъй като в него се приема, че посоченият срок от двадесет и четири месеца се брои не от датата на плащане на остатъка, а от датата на авансовото плащане.

      (1)  Решение 2008/68/ЕО на Комисията от 20 декември 2007 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 18, стр. 12).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 г. за определяне на реда и начина на приложение на Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета относно процедурата по клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ, секция „Гарантиране“ (ОВ L 158, стр. 6).

      (3)  Регламент (ЕО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 94, стр. 13).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 160, стр. 103).

      (5)  Решение от 19 юни 2003 г. по дело Испания/Комисия (C-329/00, Recueil, стр. I-6103).


title: Дело C-70/09: Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Alexander Hengartner, Rudolf Gasser/Landesregierung Vorarlberg (Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора — Отдаване под наем на ловен район — Регионална такса — Понятие за икономическа дейност — Принцип на равно третиране)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/5

         Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof, Австрия) — Alexander Hengartner, Rudolf Gasser/Landesregierung Vorarlberg
   (Дело C-70/09) (1)

   (Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора - Отдаване под наем на ловен район - Регионална такса - Понятие за икономическа дейност - Принцип на равно третиране)
   2010/C 246/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Alexander Hengartner, Rudolf Gasser

      Ответник: Landesregierung Vorarlberg

      Предмет

   Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof (Австрия) — Тълкуване на член 43 ЕО — Понятие за икономическа дейност — Лов като спортно занимание и без стопанска цел — Продажба на дивеч за покриване на част от разходите, свързани с лова — Липса на печалби

      Диспозитив

   Разпоредбите на Споразумението за свободното движение на хора, сключено между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, подписано в Люксембург на 21 юни 1999 г., допускат гражданин на едната от договарящите страни, като получател на услуги, да бъде третиран на територията на другата договаряща страна във връзка със събирането на такса, дължима за услуга като предоставянето на ловен район, по начин, различен от този, предвиден за пребиваващите на тази територия лица, за гражданите на Съюза, както за лицата, приравнени на тях по силата на правото на Съюза.

      (1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.


title: Дело C-522/08: Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 28 ноември 2008 г. — Telekomunikacja Polska S.A. w Warszawie/Prezesowi Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               21.3.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 69/18

         Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 28 ноември 2008 г. — Telekomunikacja Polska S.A. w Warszawie/Prezesowi Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Дело C-522/08)
   (2009/C 69/32)
   Език на производството: полски
   Запитваща юрисдикция
   Naczelny Sąd Administracyjny
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: Telekomunikacja Polska S.A. w Warszawie

      Ответник: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   Преюдициални въпроси

               1)

               Допуска ли общностното право държавите-членки да въведат забрана за всички предприятия, предоставящи далекосъобщителни услуги, да поставят сключването на договор за предоставяне на услуги в зависимост от закупуването на друга услуга (обвързана продажба); по-конкретно, такава мярка не надхвърля ли необходимото за постигане на целите на Директивите от пакета за далекосъобщенията (Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (1), Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (2), Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (3), както и Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (4))?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, в светлината на общностното право националният регулаторен орган компетентен ли е да упражнява контрол върху спазването на забраната, залегнала в член 57, алинея 1, точка 1 от Закона за далекосъобщенията (Prawo telekomunikacyjne) от 16 юли 2004 г. (Dz. U. № 171, позиция 1800, с измененията)?

      (1)  ОВ L 108, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 169.

      (2)  ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183.

      (3)  ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195.

      (4)  ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213.


title: Дело F-104/08: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 15 април 2010 г. — Angelidis/Парламент (Публична служба — Длъжностни лица — Свободна длъжност — Изпълнение на съдебно решение за отмяна на решение за назначаване — Ново обявление за свободна длъжност — Оправдани правни очаквания — Принцип за право на развитие на длъжностните лица в кариерата — Равно третиране — Принцип на добра администрация — Задължение за полагане на грижа — Явна грешка в преценката — Злоупотреба с власт)

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/52

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 15 април 2010 г. — Angelidis/Парламент
   (Дело F-104/08) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Свободна длъжност - Изпълнение на съдебно решение за отмяна на решение за назначаване - Ново обявление за свободна длъжност - Оправдани правни очаквания - Принцип за право на развитие на длъжностните лица в кариерата - Равно третиране - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Явна грешка в преценката - Злоупотреба с власт)
   2010/C 148/92
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Angel Angelidis (Люксембург, Люксембург) (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представители: C. Burgos и S. Seyr)

      Предмет

   От една страна, отмяна на обявлението за свободна длъжност № 12564 за заемане на длъжността „директор“ в Генералната дирекция по вътрешни политики на Съюза — Дирекция D по бюджетни въпроси на Европейския парламент, както и на процедурата за назначение, започнала с това обявление. От друга страна, решение за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за длъжността „директор“ по бюджетните въпроси в Генералната дирекция по вътрешни политики и за назначаване на друг кандидат на същата длъжност. Накрая, искане за поправяне на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди и за назначаването му със степен Директор „ad personam“

      Диспозитив

               1.

               Осъжда Европейския парламент да заплати сумата 1 000 EUR на г-н Angelidis.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски и една трета от разноските, направени от г-н Angelidis.

               4.

               Г-н Angelidis понася две трети от направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г., стр. 77.


title: Дело T-291/16: Жалба, подадена на 3 юни 2016 г. — Anta (Китай)/EUIPO (Изображение на две очертани линии)

text:
               1.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 279/35

         Жалба, подадена на 3 юни 2016 г. — Anta (Китай)/EUIPO (Изображение на две очертани линии)
   (Дело T-291/16)
   (2016/C 279/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Anta (Китай) Co. Ltd (Jinjiang City, Китай) (представители: A. Franke и K. Hammerstingl, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Данни за производството пред EUIPO

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на две очертани линии) — заявка за регистрация № 13 581 483

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 9 март 2016 г. по преписка R 1292/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-8/08: Решение на Първоинстанционния съд от 10 март 2009 г. —Piccoli/СХВП (Форма на мида) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Форма на мида — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94)

text:
               18.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 90/26

         Решение на Първоинстанционния съд от 10 март 2009 г. —Piccoli/СХВП (Форма на мида)
   (Дело T-8/08) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на мида - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94)
   2009/C 90/41
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: G. M. Piccoli Srl (Alzano Lombardo, Италия) (представители: S. Giudici и S. Caselli, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 септември 2007 г. (преписка R 530/2007-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, който се състои от форма на мида.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда G. M. Piccoli Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


title: Дело C-425/13: Жалба, подадена на 24 юли 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/17

         Жалба, подадена на 24 юли 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-425/13)
   2013/C 274/29
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana, F. Castillo de la Torre)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени член 2, второ изречение и раздел A от Addendum/Приложение към решението на Съвета, с което се разрешава започване на преговори за обвързване на системата на ЕС за търговия с емисии на парникови газове с тази на Австралия, или

               —

               да се отмени решението на Съвета и да се запази действието на обжалваното решение, ако последното бъде изцяло отменено, и

               —

               да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Първо основание: нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС, член 218, параграфи 2—4 ДФЕС и член 295 ДФЕС, както и на принципа на равновесие между институциите. Комисията твърди, че Съветът е нарушил член 218 ДФЕС, като едностранно е наложил на Комисията подробна процедура, създаваща ex novo правомощия на Съвета и задължения за Комисията, които не са предвидени в посочената разпоредба. Съветът нарушил и член 13, параграф 2 ДЕС, във връзка с член 218, параграф 4 ДФЕС, както и принципа на равновесие между институциите, тъй като разширил предоставените му от Договорите правомощия за сметка на Комисията и Европейския парламент.
   Второ основание: нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС и член 218 ДФЕС, както и на принципа на равновесие между институциите, тъй като обжалваното решение предвижда, че конкретните преговорни позиции на Съюза следва да се изготвят от специалния комитет или от Съвета. Член 218, параграф 4 ДФЕС предоставял само консултативни функции на специалния комитет.


title: Дело C-72/14: Преюдициално запитване от Gerechtshof 's-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 10 февруари 2014 г.  — X, друга страна в производството: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/16

         Преюдициално запитване от Gerechtshof 's-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 10 февруари 2014 г. — X, друга страна в производството: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst
   (Дело C-72/14)
   2014/C 142/21
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof 's-Hertogenbosch

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X

      Друга страна в производството: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst

      Преюдициални въпроси

               1)

               В Решение по дело Fitzwilliam (1) Съдът приема, че издадено от компетентната институция на държава членка удостоверение обвързва осигурителните институции на другите държави членки и тогава когато съдържанието на удостоверението се окаже невярно. Важи ли това решение също и за случаи като настоящия, при които съдържащите се в Регламента (2) правила за разпределение на компетентността не намират приложение?

               2)

               От значение ли е за отговора на този въпрос обстоятелството, че компетентната институция не е възнамерявала да издаде удостоверение Е101, но по административни причини съзнателно и обмислено е използвала документи, които според формата и съдържанието си са създавали впечатление на удостоверения Е101, при което данъчнозадълженото лице е считало, и от гледна точка на един разумно мислещ човек е можело да счита, че е получило такова удостоверение?

      (1)  Решение от 10 февруари 2000 г. по дело FTS (C-202/97, Recueil, стр. I-883).

      (2)  Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


title: Дело C-93/17: Иск, предявен на 22 февруари 2017 г. — Европейска комисия/Република Гърция

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/10

         Иск, предявен на 22 февруари 2017 г. — Европейска комисия/Република Гърция
   (Дело C-93/17)
   (2017/C 129/12)
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: A. Bouchagiar и B. Stromsky)

      Ответник: Република Гърция

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е приела мерките за изпълнение на решението на Съда от 28 юни 2012 г., C-485/10, Комисия/Гърция, EU:C:2012:395, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по горепосоченото решение и по член 260, параграф 1 ДФЕС,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати на Комисията по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ периодична имуществена санкция в размер на 34 974 EUR за всеки ден забава в изпълнението на решението на Съда от 28 юни 2012 г., C-485/10, за периода от деня на постановяване на решението по настоящото дело до деня, в който бъде изпълнено решението от 28 юни 2012 г.,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати еднократно на Комисията по сметка „Собствени ресурси на Европейския съюз“ сума в дневен размер, произтичащ от умножението на дневна сума, равна на 3 828 EUR, по броя на дните, които ще изтекат от деня на постановяване на решението от 28 юни 2012 г. до деня на отстраняване на нарушението или, при липса на отстраняване — до деня на постановяване на решението по настоящото дело,

               —

               да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   На 2 юли 2008 г. Европейската комисия приема Решение 2009/610/ЕО относно мерки C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 и CP 133/05), приведени в действие от Гърция в полза на Hellenic Shipyards. В посоченото решение Комисията приема, че е несъвместима с общия пазар определена държавна помощ в полза на Hellenic Shipyards и разпорежда възстановяването на същата заедно с лихвите, начислени до момента на пълното възстановяване на държавната помощ.
   На 8 октомври 2010 г. Комисията предявява иск пред Съда за нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС (дело C-485/10). На 28 юни 2012 г. Съдът постановява, че като не е взела в определения срок всички необходими мерки, за да изпълни решението на Комисията и като не е предоставила на Комисията в определения срок сведенията, посочени в член 19 от решението, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3, 5, 6, 8, 9 и 11—19 от това решение.
   Като не е приела мерките за изпълнение на решението на Съда от 28 юни 2012 г., Република Гърция е нарушила задълженията си, произтичащи от горепосоченото решение и от член 260, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.


title: Дело C-674/11: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 декември 2011 г. — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), правоприемник на Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)/Société Agroprovence

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/9

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 декември 2011 г. — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), правоприемник на Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)/Société Agroprovence
   (Дело C-674/11)
   2012/C 89/13
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), правоприемник на Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Ответник: Société Agroprovence

      Преюдициални въпроси

               1.

               Как може да бъде приложена от държава членка възможността, предоставена в параграф 4 на член 2 от Регламент (ЕИО) № 4045/89 на Съвета от 21 декември 1989 година относно проверките от страна на държавите членки на транзакции, съставляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“ (1), за разширяване на контролирания период и „за периоди (…) предшестващи или следващи едногодиш(ния) период“, определен в този член, като се имат предвид, от една страна, изискванията за защита на финансовите интереси на Общностите, и от друга страна, принципа на правната сигурност и на необходимостта да не се оставя на контролните органи неопределена власт?

               2.

               В частност:

                           —

                           Трябва ли контролираният период във всички случаи да приключи в рамките на едногодишния период, предхождащ периода, наречен „контролен“, по време на който контролен период се извършват контролните дейности, защото в противен случай контролът ще бъде опорочен от нередност, на която контролираното лице би могло да се позове за да оспори решението, основано на резултатите от този контрол?

                           —

                           При положителен отговор на предходния въпрос, как следва да се разбира изрично предвидената в Регламента възможност за разширяване на контролирания период и за периоди, „следващи едногодишния период“?

                           —

                           При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли все пак контролираният период да обхваща период от дванадесет месеца, който приключва в рамките на контролния период, предхождащ периода, през който е извършен контролът — защото иначе контролът ще бъде опорочен от нередност, на която контролираното лице би могло да се позове за да оспори решението, основано на резултатите от този контрол — или контролът може да засяга само период, който приключва преди началото на предишния контролен период?

      (1)  Регламент (ЕИО) № 4045/89 на Съвета от 21 декември 1989 година относно проверките от страна на държавите членки на транзакции, съставляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“ и за отмяна на Директива 77/435/ЕИО (ОВ L 388, стp. 18, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 7, стр. 196).


title: Дело C-475/08: Иск, предявен на 5 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/13

         Иск, предявен на 5 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
   (Дело C-475/08)
   (2009/C 32/22)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и B. Schima)

      Ответник: Кралство Белгия
   Искания

               —

               да се установи, че
               като не е определило системните оператори, както се изисква съгласно член 7 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (1),
               като е предвидило не само регулиран достъп, а и договорен достъп на трети страни до мрежата, в противоречие с член 18 от Директива 2003/55/ЕО във връзка с член 25, параграф 2 от нея,
               като не е транспонирало член 22, параграф 3, букви г) и д) и параграф 4 от Директива 2003/55/ЕО,
               Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;

               —

               да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   В подкрепа на иска си Комисията изтъква три твърдения за нарушения.
   В началото тя упреква ответника, че не е определил операторите на преносни мрежи, хранилища и съоръжения за втечнен природен газ, както се предвижда в членове 7 и 11 от Директива 2003/55/ЕО.
   Освен това тя твърди, че ответникът създава правна несигурност по отношение на новите оператори на пазара, доколкото оставя впечатление, че договореният достъп до мрежата е алтернатива на регулирания достъп. От член 18 и от член 25, параграф 2 от Директива 2003/55/ЕО обаче ясно следва, че регулираният достъп е единствената възможност за достъп на трети страни до мрежата и че само регулаторният орган може да определя или одобрява, преди влизането им в сила, поне методите, използвани за изчисляване или установяване на тарифите.
   Накрая Комисията подчертава, че като е освободил главните нови съоръжения за втечнен природен газ от прилагането на директивата, ответникът не е транспонирал правилно член 22, параграф 3, буква г) от директивата, що се отнася до задължението за публикуване на решението и член 22, параграф 3, буква д) от същата директива, свързан със задължението за консултиране с други държави-членки или с други засегнати от взаимовръзките на тези инфраструктури регулаторни власти. Освен това ответникът не бил предвидил в националното си законодателство задължението за незабавно уведомяване на Комисията за решението за подобно освобождаване, заедно с цялата информация във връзка с това решение, както се посочва в член 22, параграф 4 от директивата.

      (1)  ОВ L 176, стp. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80.


title: Дело T-17/16: Определение на Общия съд от 1 май 2017 г. — MS/Комисия (Иск за обезщетение — Решение на Комисията да сложи край на „писмо за съгласие и членство в Team Europe“ — Договорна отговорност — Липса на арбитражна клауза — Явна недопустимост)

text:
               7.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/27

         Определение на Общия съд от 1 май 2017 г. — MS/Комисия
   (Дело T-17/16) (1)

   ((Иск за обезщетение - Решение на Комисията да сложи край на „писмо за съгласие и членство в Team Europe“ - Договорна отговорност - Липса на арбитражна клауза - Явна недопустимост))
   (2017/C 256/32)
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: MS (представители: първоначално L. Levi и M. Vandenbussche, впоследствие L. Levi, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: I. Martínez del Peral, C. Ehrbar и A.-C. Simon)

      Предмет

   Искане, основано на член 268 ДФЕС и целящо да се осъди Комисията за заплати обезщетение вследствие на решението си от 10 април 2013 г., с което тя е решила да сложи край на сътрудничеството на жалбоподателя в мрежата на лекторите Team Europe.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля иска.

               2)

               Осъжда MS да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 326, 5.9.2016 г.


title: Дело C-157/06: Решение на Съда (втори състав) от 2 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Обществени поръчки за доставки — Директива 93/36/ЕИО — Възлагане на обществени поръчки без предварително публикуване на обявление — Леки хеликоптери за полицията и националната противопожарна охрана)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/5

         Решение на Съда (втори състав) от 2 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
   (Дело C-157/06) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Обществени поръчки за доставки - Директива 93/36/ЕИО - Възлагане на обществени поръчки без предварително публикуване на обявление - Леки хеликоптери за полицията и националната противопожарна охрана)
   (2008/C 301/08)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и D. Recchia)

      Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia, G. Fiengo, avocat)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки (ОВ L 199, стр. 1) — Недоказване на наличието на причини, даващи основание на възлагащия орган да приложи процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за възлагане — Леки хеликоптери, закупени за нуждите на полицията и националната противопожарна охрана
   Диспозитив

               1)

               С приемането на декрет № 558/A/04/03/RR на министъра на вътрешните работи от 11 юли 2003 г., който разрешава дерогация на общностната правна уредба в областта на обществените поръчки за доставки за закупуването на леки хеликоптери за нуждите на полицията и противопожарната охрана, без да е изпълнено никое от условията, обосноваващи подобна дерогация, Италианската република не е изпълнила задълженията си по Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки, и по-конкретно по член 2, параграф 1, буква б) и членове 6 и 9 от същата.

               2)

               Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 131, 3.6.2006 г.


               5.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/11

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Obergericht, Liechtenstein, по дело Abuelo Insua Juan Bautista/Liechtensteinische Invalidenversicherung на 19 май 2015 г.
   (Дело E-13/15)
   (2015/C 366/09)
   До съда на ЕАСТ беше отправена молба с писмо от 19 май 2015 г. от Fürstliches Obergericht, Liechtenstein (Княжески апелативен съд, Лихтенщайн), получено в деловодството на Съда на 29 май 2015 г., за консултативно становище по дело Abuelo Insua Juan Bautista/Liechtensteinische Invalidenversicherung по следните въпроси:

               1.

               Съществува ли забрана за бенефициер на обезщетения (ищеца) поради факта, че институцията длъжник е обвързана от заключенията на институцията по място на престой или пребиваване по смисъла на член 87, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕС) № 987/2009, да оспорва тези констатации в производството пред институцията длъжник?

               2.

               В случай на утвърдителен отговор на първия въпрос: важи ли този обвързващ ефект и в съдебни производства, които, по силата на националните процесуални правила, се основават на производството пред институцията длъжник?


title: Дело C-294/10: Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 15 юни 2010 г. — Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks/Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija

text:
               14.8.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 221/29

         Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 15 юни 2010 г. — Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks/Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija
   (Дело C-294/10)
   ()
   2010/C 221/46
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Ищци: Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks

      Ответник: Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 да се тълкува в смисъл, че за да се приеме, че въздушният превозвач е взел всички мерки, необходими за да избегне извънредните обстоятелства, същият е длъжен своевременно да планира ресурсите си, така че да е в състояние да извърши предвидения полет след отпадането на непредвидените извънредни обстоятелства, тоест в определен момент след часа на излитане по разписание?

               2.

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли да се приложи член 6, параграф 1 от посочения по-горе регламент, за да се определи минималното време, което при своевременното планиране на ресурсите си въздушният превозвач трябва да предвиди като евентуално очаквано закъснение в случай на настъпване на извънредни обстоятелства?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


title: Дело C-488/11: Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 23 септември 2011 г. — D. F. Asbeek Brusse & K. de Man Garabito/Jahani BV

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/3

         Преюдициално запитване, отправено от Gerechtshof te Amsterdam (Нидерландия) на 23 септември 2011 г. — D. F. Asbeek Brusse & K. de Man Garabito/Jahani BV
   (Дело C-488/11)
   2012/C 13/06
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof te Amsterdam

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: D.F. Asbeek Brusse, K. de Man Garabito

      Ответник: Jahani BV

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли лице, отдаващо под наем жилища в рамките на осъществяваната от него търговска дейност, което отдаде под наем жилище на физическо лице, да се разглежда като „продавач или доставчик“ на услуги по смисъла на Директива 93/13 (1)? Договор за наем, сключен между, наемодател, отдаващ под наем жилища в рамките на осъществяваната от него търговска дейност, от една страна, и наемател, който действа извън рамките на търговската си дейност, от друга страна, попада ли в приложното поле на тази директива?

               2.

               Обстоятелството, че член 6 от Директива 93/13 следва да се разглежда като норма, която е идентична с определени национални разпоредби — повелителни правни норми съгласно националното законодателство — означава ли, че в правен спор между физически лица транспониращите Директивата национални разпоредби относно неравноправните клаузи представляват повелителни правни норми, поради което националнте съдилища са оправомощени и задължени както в първата, така и във въззивната инстанция служебно да проверят дадена договорна клауза (и по този начин да излязат извън пределите на посочените с въззивната жалба правни основания) въз основа на посочените транспониращи Директивата национални разпоредби и, ако стигнат до извода, че клаузата е неравноправна, да прогласят нейната нищожност?

               3.

               Съвместимо ли е с полезното действие на общностното право, ако националният съд не приложи договорна клауза за неустойка, която следва да се счита за неравноправна по смисъла на Директива 93/13, а единствено намали неустойката съгласно националното законодателство, в случай че физическото лице се позовава единствено на правомощието на съда да намали неустойката, но не се е позовава и на унищожаемостта на клаузата?

      (1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело F-109/15: Определение на Съда на публичната служба от 17 март 2016 г. — GZ/Парламент

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/56

         Определение на Съда на публичната служба от 17 март 2016 г. — GZ/Парламент
   (Дело F-109/15) (1)

   (2016/C 156/78)
   Език на производството: немски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 328, 5.10.2015 г., стр. 36.


title: Дело C-481/12: Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва) на 25 октомври 2012 г. — Juvelta UAB/Lietuvos prabavimo rūmai

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 9/32

         Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Литва) на 25 октомври 2012 г. — Juvelta UAB/Lietuvos prabavimo rūmai
   (Дело C-481/12)
   2013/C 9/53
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Juvelta UAB

      Ответник: Lietuvos prabavimo rūmai

      Преюдициални въпроси

               1.

               Трябва ли член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че не допуска национални норми, съгласно които за да се продават на пазара на държава — членка на Европейския съюз, златни изделия, внесени от друга държава членка (на износ), в която са били разрешени за търговия, тези изделия трябва да са маркирани със знак на упълномощено от държава членка независимо ведомство, който удостоверява, че носещото го изделие е проверено от това ведомство и съдържа разбираема за потребителите в държавата членка на вноса информация за пробата на изделието, когато такава информация фигурира в отделен допълнителен знак, поставен върху същото златно изделие?

               2.

               Има ли значение за отговора на първия въпрос това, че както в настоящия случай, допълнителният знак с пробата върху златните изделия, който е разбираем за потребителите в държавата членка на вноса (например маркировка с три арабски цифри „585“), не е бил поставен от упълномощено от държава — членка на Европейския съюз, независимо ведомство по пробите и изпитванията, но съдържащата се в него информация съответства по смисъл на тази в знака, поставен върху същото изделие от упълномощено от държавата членка на износа независимо ведомство по пробите и изпитванията (например знак на държавата на износ, съдържащ арабската цифра „3“, обозначаваща съгласно законодателството на тази държава проба 585)?


title: Дело C-270/09: Преюдициално запитване, отправено от Court of Session (Шотландия), Единбург (Обединено кралство) на 14 юли 2009 г. — Macdonald Resorts Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               7.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 267/26

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Session (Шотландия), Единбург (Обединено кралство) на 14 юли 2009 г. — Macdonald Resorts Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Дело C-270/09)
   2009/C 267/48
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Session (Шотландия), Единбург

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Macdonald Resorts Limited

      Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Преюдициални въпроси

               1)

               Когато в съответствие с разпоредбите на устава на клуба и свързаните с него договори, MRL предоставя договорни права („Права на точки“), които дават право на купувача да придобива точки, които ежегодно могат да се заменят срещу обитаването и ползването на жилище, предмет на частично ползване за определен период във ваканционните селища на MRL, трябва ли такова предоставяне да се счита като:

                           а)

                           отдаване под наем или под аренда на недвижими имоти по смисъла на член 13, част Б, буква б) от Шеста директива за ДДС (понастоящем член 135, параграф 1, буква л) от Директива 2006/112 (1)), или

                           б)

                           като членство в клуб, или

                           в)

                           по друг начин?

               2)

               Зависи ли отговорът на първия въпрос от обстоятелствата, че:

                           а)

                           в някои случаи договорните права се придобиват в замяна на предоставянето на MRL от страна на клиента на предварително съществуващи и притежавани от него права на обитаване в жилище — предмет на частично ползване за определен период — разположено на определено място за една или повече определени седмици?

                           б)

                           клиентът може през всяка една година да реши да не заменя изцяло или отчасти своето право на точки за тази година срещу някакво право на настаняване, а вместо това да избере да увеличи своите точки за следващата година, или в зависимост от договорните условия на програмата през всяка година може да увеличава точките си през дадената година чрез „заемане“ от своето право на точки през следващата година,

                           в)

                           недвижимите имоти, които са включени във фонда от жилища могат да се променят в периода между придобиването на точките и на заменянето на тези точки с правото на обитаване на даден имот,

                           г)

                           броят точки, на които ежегодно има право клиентът, може да се променя от доставчика в съответствие с договорните условия на програмата,

                           д)

                           от време на време жалбоподателят може да урежда за носителите на права на точки правото на достъп до външна програма за жилища, предмет на частично ползване за определен период,

                           е)

                           от време на време жалбоподателят може да урежда за носителите на права на точки възможността да разменят своите точки срещу жилищно настаняване в хотели, управлявани от него, или срещу други предоставени от него облаги?

               3)

               Когато данъчнозадълженото лице извършва описаните в двата въпроса по-горе доставки на услуги:

                           а)

                           представляват ли те „услуги, свързани с недвижима вещ“ по смисъла на член 9, параграф 2, буква a) от Шеста директива за ДДС (понастоящем член 45 от Директива 2006/112),

                           б)

                           ако отговорът на третия въпрос, буква а) е утвърдителен: как следва да се определи мястото на доставката при обстоятелства, когато членове на клуба могат да упражняват договорните си права като обитават жилище, предмет на частично ползване за определен период в повече от една държава членка, и към момента на доставката не е известно кое жилище ще обитават?

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело T-9/94: Определение на Първоинстанционния съд от 26 май 2008 г. — Ypma/Съвет и Комисия

text:
               2.8.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 197/35

         Определение на Първоинстанционния съд от 26 май 2008 г. — Ypma/Съвет и Комисия
   (Дело T-9/94) (1)

   (2008/C 197/60)

      Език на производството: нидерландски

   Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 59, 26.2.1994 г.


title: Дело T-768/15: Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — RP Technik/СХВП — Tecnomarmi („RP ROYAL PALLADIUM“)

text:
               29.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/29

         Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — RP Technik/СХВП — Tecnomarmi („RP ROYAL PALLADIUM“)
   (Дело T-768/15)
   (2016/C 078/40)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: RP Technik GmbH Profilsysteme (Бьонен, Германия) (представител: P. Henrichs, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tecnomarmi Snc (Тревизо, Италия)

      Данни за производството пред СХВП

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „RP ROYAL PALLADIUM“ — марка на Общността № 11 358 496

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 14 октомври 2014 г. по преписка R 2061/2014-2

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди подпомагащата страна да заплати направените разноски в производството, включително и тези пред апелативния състав;

               —

               при условията на евентуалност, да осъди ответника да заплати на жалбоподателя направените разноски, включително и тези в производството пред апелативния състав, в случай, че в производството не участва подпомагаща страна.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-328/14: Определение на председателя на трети състав на Съда от 17 юни 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove — Словакия) — CD Consulting s. r. o./Anna Pančurová, Róbert Demeter, Kristína Pužová, Katarína Harakľová, Roman Novák, Marcela Grundzová, Milan Pulko, Peter Chomča, Jarmila Lešková, Katarína Malarová, Jana Belajová, Tatiana Kučkovská, Marián Demeter, Helena Chomčová, Marcela Troščáková, Nataša Virágová, Kvetuša Hudáková, Peter Grundza, Dávid Renner, Zdenko Ričalka, Jarmila Kurejová, Mária Maxinová

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/25

         Определение на председателя на трети състав на Съда от 17 юни 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Krajský súd v Prešove — Словакия) — CD Consulting s. r. o./Anna Pančurová, Róbert Demeter, Kristína Pužová, Katarína Harakľová, Roman Novák, Marcela Grundzová, Milan Pulko, Peter Chomča, Jarmila Lešková, Katarína Malarová, Jana Belajová, Tatiana Kučkovská, Marián Demeter, Helena Chomčová, Marcela Troščáková, Nataša Virágová, Kvetuša Hudáková, Peter Grundza, Dávid Renner, Zdenko Ričalka, Jarmila Kurejová, Mária Maxinová
   (Дело C-328/14) (1)

   (2015/C 320/35)
   Език на производството: словашки
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.


title: Дело C-503/04: Решение на Съда (втори състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Решение на Съда за установяване на неизпълнение на задължения — Неизпълнение — Член 228 ЕО — Необходими мерки с оглед на изпълнение на решение на Съда — Разваляне на договор)

text:
               8.9.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 211/2

         Решение на Съда (втори състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
   (Дело C-503/04) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Решение на Съда за установяване на неизпълнение на задължения - Неизпълнение - Член 228 ЕО - Необходими мерки с оглед на изпълнение на решение на Съда - Разваляне на договор)
   (2007/C 211/02)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Schima, agent)

      Ответник: Федерална република Германия (представители: W.-D. Plessing и C. Schulze-Bahr, agents, H.-J. Prieß, адвокат)

      Встъпили страни: Френска република (представители: G. de Bergues и J.-C. Gracia, agents), Кралство Нидерландия (представители: H. G. Sevenster и D. J. M. de Grave, agents,) Република Финландия (представител: T. Pynnä, agent)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 228 ЕО — Неизпълнение на решение на Съда от 10 април 2003 г. по съединените дела C-20/01 и C-28/01 — Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) — Възлагане на обществени поръчки от град Braunschweig и от община Bockhorn без покана за участие в процедура за възлагане на обществени поръчки — Искане да се определи периодична имуществена санкция
   Диспозитив

               1)

               Като не е взела, към датата на изтичане на срока, определен в мотивираното становище, издадено от Комисията на Европейските общности по член 228 ЕО, необходимите мерки с оглед на изпълнението на Решение от 10 април 2003 г. по дело Комисия/Германия (C-20/01 и C-28/01) относно сключването на договор за обезвреждане на отпадъците на град Brunswick (Германия), Федерална република Германия не е изпълнила наложените й със споменатия член задължения.

               2)

               Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

               3)

               Френската република, Кралство Нидерландия и Република Финландия понасят своите собствени съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 45, 19.2.2005 г.


title: Дело T-103/14: Решение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Frucona Košice/Комисия (Държавни помощи — Акцизи — Частично опрощаване на данъчно задължение в рамките на предпазен конкордат — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Право на защита — Процесуални права на заинтересованите страни — Критерий за частния кредитор — Тежест на доказване)

text:
               2.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/34

         Решение на Общия съд от 16 март 2016 г. — Frucona Košice/Комисия
   (Дело T-103/14) (1)

   ((Държавни помощи - Акцизи - Частично опрощаване на данъчно задължение в рамките на предпазен конкордат - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Право на защита - Процесуални права на заинтересованите страни - Критерий за частния кредитор - Тежест на доказване))
   (2016/C 156/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Frucona Košice a.s. (Кошице, Словакия) (представители: K. Lasok, QC, B. Hartnett, barrister, O. Geiss, avocat, и J. Holmes, barrister)

      Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati, P.-J. Loewenthal и K. Walkerová)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2014/342/ЕС на Комисията от 16 октомври 2013 година относно Държавна помощ № SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), предоставена от Словашката република на Frucona Košice a.s. (ОВ L 176, стр. 38)

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение 2014/342/ЕС на Комисията от 16 октомври 2013 година относно Държавна помощ № SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), предоставена от Словашката република на Frucona Košice a.s.

               2)

               Комисията понася направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на Frucona Košice, включително разноските в обезпечителните производства.

      (1)  ОВ C 112, 14.4.2014 г.


title: Дело T-95/10: Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Cindu Chemicals и др./ECHA (REACH — Идентифициране на антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен като пораждащо сериозно безпокойство вещество — Жалба за отмяна — Акт, подлежащ на обжалване — Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение — Пряко засягане — Допустимост — Равно третиране — Пропорционалност)

text:
               20.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 114/31

         Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Cindu Chemicals и др./ECHA
   (Дело T-95/10) (1)

   (REACH - Идентифициране на антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен като пораждащо сериозно безпокойство вещество - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение - Пряко засягане - Допустимост - Равно третиране - Пропорционалност)
   2013/C 114/48
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Нидерландия), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Чешка република), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Дания) и Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Обединеното кралство) (представители: първоначално K. Van Maldegem, R. Cana, avocats, и P. Sellar, solicitor, впоследствие K. Van Maldegem и R. Cana)

      Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA) (представители: M. Heikkilä и W. Broere, подпомагани от J. Stuyck, avocat)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver и G. Wilms, впоследствие P. Oliver и E. Manhaeve, подпомагани от K. Sawyer, barrister, а след това P. Oliver и E. Manhaeve)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на публикуваното на 13 януари 2010 г. решение на ECHA, с което в съответствие с член 59 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36/84 от 5.2.2009 г. и ОВ L 118/89 от 12.5.2010 г.) антраценовото масло с ниско съдържание на антрацен (ЕО № 292-604-8) е идентифицирано като вещество, отговарящо на критериите по член 57 от посочения регламент

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S и Koppers UK Ltd понасят освен направените от тях съдебни разноски и разноските на Европейската агенция по химикалите (ECHA).

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.


title: Дело C-209/07: Решение на Съда (трети състав) от 20 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — The Competition Authority/Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd (Конкуренция — Член 81, параграф 1 ЕО — Понятие за споразумение, което има за цел ограничаване на конкуренцията — Споразумение за намаляване на производствения капацитет — Говеждо и телешко месо)

text:
               10.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/4

         Решение на Съда (трети състав) от 20 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — The Competition Authority/Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   (Дело C-209/07) (1)

   (Конкуренция - Член 81, параграф 1 ЕО - Понятие за споразумение, което има за цел ограничаване на конкуренцията - Споразумение за намаляване на производствения капацитет - Говеждо и телешко месо)
   (2009/C 6/07)
   Език на производството: английски
   Препращаща юрисдикция
   Supreme Court
   Страни в главното производство

      Жалбоподател: The Competition Authority

      Ответници: Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
   Предмет
   Преюдициално запитване — Supreme Court — Тълкуване на член 81, параграф 1 ЕО — Мерки, които ограничават или контролират производството — Включване на споразумение, което води до конкретно намаляване на структурния капацитет
   Диспозитив
   Споразумение, което има характеристики като тези на типовото споразумение, сключено между десетте основни преработватели на говеждо и телешко месо в Ирландия, членове на Beef Industry Development Society Ltd, и което предвижда по-специално намаляване на капацитета на преработване с около 25 %, има за цел предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията по смисъла на член 81, параграф 1 ЕО.

      (1)  ОВ C 140, 23.6.2007 г.


title: Дело T-535/14: Жалба, подадена на 18 юли 2014 г.  — The Cookware Company/СХВП — Fissler (VITA+VERDE)

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/14

         Жалба, подадена на 18 юли 2014 г. — The Cookware Company/СХВП — Fissler (VITA+VERDE)
   (Дело T-535/14)
   2014/C 351/16
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: The Cookware Company Ltd (Хонг Конг, Китай) (представител: K. Manhaeve, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Германия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 15 април 2014 г., постановено по преписка R 1082/2013-2.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната цветна марка, съдържаща словните елементи „VITA+VERDE“ за стоки от клас 21 — заявка за марка на Общността № 10 073 054

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: по-ранната марка на Общността № 1 013 787 за думата „vitavit“

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло

      Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и уважава възражението

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


title: Дело C-538/11: Определение на председателя на Съда от 14 декември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Salzburg — Австрия) — Hermine Sax/Pensionsversicherungsanstalt

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/15

         Определение на председателя на Съда от 14 декември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Salzburg — Австрия) — Hermine Sax/Pensionsversicherungsanstalt
   (Дело C-538/11) (1)

   2013/C 63/27
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 25, 28.1.2012 г.


title: Дело T-286/08: Жалба, подадена на 21 юли 2008 г. — Fidelio/СХВП (Hallux)

text:
               27.9.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/17

         Жалба, подадена на 21 юли 2008 г. — Fidelio/СХВП (Hallux)
   (Дело T-286/08)
   (2008/C 247/33)
   Език на производството: немски
   Страни

      Жалбоподател: Fidelio KG (Линц, Австрия) (представител: адв. M. Gail)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 21 май 2008 г. (преписка R 632/2007-4);

               —

               да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Hallux“ за стоки от класове 10, 18 и 25 (заявка № 5 245 147).

      Решение на проверителя: частично отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и буква в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като регистрираните марки за стоките „ортопедичен артикул“ и „обувни артикули“ не разкриват никакви абсолютни основания за отказ.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-129/15: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 16 март 2015 година — X. M./Агенция за държавна финансова инспекция (АДФИ)

text:
               26.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/22

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 16 март 2015 година — X. M./Агенция за държавна финансова инспекция (АДФИ)
   (Дело C-129/15)
   (2015/C 171/27)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Административен съд София-град

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: X. M.

      Ответник: Агенция за държавна финансова инспекция (АДФИ)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли да се приема по смисъла на чл.1, ал.9 от Директива 2004/18/ЕИО (1), че дадена организация/търговско дружество е публичноправна организация само защото над 30 % от приходите и от дейността за предходната година са формирани от извършени и заплатени медицински дейности от Националната здравноосигурителна каса в условията на реална конкуренция с други лечебни заведения.

               2)

               Следва ли да се приеме по смисъла на чл.1, ал.9 от Директива 2004/18/ЕИО, че като „задоволяване на нужди от обществен интерес“ може да се приеме предоставянето на медицински услуги в условията на реална конкуренция от частни търговски дружества, създадени с цел печалба.

               3)

               Чл.1, т.9 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги следва ли да се тълкува в смисъл, че се противопоставя на § 1, т.21 от Допълнителните разпоредби на Закона за обществените поръчки, според която за определянето на една организация като публичноправна е достатъчно наличието на един от критериите, аналогични на установените в Директивата, но при кумулативната им даденост.

      (1)  Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки OB L 134, стр. 114; специално българско издание: том 8, стр. 116.


title: Дело C-201/11 P: Жалба, подадена на 27 април 2011 г. от Union of European Football Associations (UEFA) срещу решение на Общия съд (седми състав) от 17 февруари 2011 г. по дело T-55/08, Union of European Football Associations (UEFA)/Европейска комисия

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/16

         Жалба, подадена на 27 април 2011 г. от Union of European Football Associations (UEFA) срещу решение на Общия съд (седми състав) от 17 февруари 2011 г. по дело T-55/08, Union of European Football Associations (UEFA)/Европейска комисия
   (Дело C-201/11 P)
   2011/C 204/30
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Union of European Football Associations (UEFA) (представители: D. Anderson QC, D. Piccinin, Barrister, B. Keane, Solicitor, T. McQuail, Solicitor)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Белгия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят твърди, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено поради следните правни основания:

               а)

               Общият съд допуснал грешка при прилагането на Директива 89/552 (1), както с оглед на изискването за яснота и прозрачност, така и на квалифицирането на европейското първенство като събитие от голямо значение за обществото.

               б)

               Общият съд допуснал грешка при прилагането на разпоредбите на Договора относно конкуренцията.

               в)

               Общият съд допуснал грешка при прилагането на разпоредбите на Договора относно свободното предоставяне на услуги и пропорционалността.

               г)

               Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото на собственост на UEFA.

               д)

               Общият съд допуснал грешка като приел, че обжалваното решение съдържало достатъчно мотиви във връзка с (i) квалифицирането на европейското първенство като събитие от голямо значение за обществото, (ii) конкуренцията, (iii) свободното предоставяне на услуги и (iv) правото на собственост.

      (1)  Директива 89/552/ЕИО от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215).


title: Дело C-368/11: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Италия) на 11 юли 2011 г. — Наказателно производство срещу Raffaele Arrichiello

text:
               24.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/11

         Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Италия) на 11 юли 2011 г. — Наказателно производство срещу Raffaele Arrichiello
   (Дело C-368/11)
   2011/C 282/20
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Страна в главното производство

   Raffaele Arrichiello

      Преюдициален въпрос

   Как следва да се тълкуват членове 43 ЕО и 49 ЕО по отношение на свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги в сектора на залаганията върху резултати от спортни състезания, за да се определи дали посочените разпоредби от Договора допускат национална правна уредба, която установява система на монопол в полза на държавата, както и режим на концесии и разрешения, който предвижда в рамките на определен брой концесии: а) съществуването на обща тенденция за защита на притежателите на концесия, предоставена по-рано въз основа на процедура, при която една част от операторите са били изключени незаконосъобразно; б) наличие на разпоредби, които гарантират на практика запазването на придобитите търговски позиции след процедура, при която част от операторите са били изключени незаконосъобразно (например забрана за новите концесионери да инсталират своите пунктове на определено разстояние от вече съществуващите пунктове); в) установяване на случаи на прекратяване на концесията и плащане на гаранции в много голям размер — като към тези случаи спада прякото или непряко експлоатиране от страна на концесионера на трансгранични дейности, свързани с хазартни игри, подобни на тези, за които е предоставена концесията.


title: Дело C-46/11: Иск, предявен на 1 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               2.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/16

         Иск, предявен на 1 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-46/11)
   2011/C 103/29
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: S. Petrova и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е транспонирала надлежно условията за дерогиране на член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (1) Република Полша не е изпълнила задълженията си по този член;

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията твърди, че Република Полша не е транспонирала надлежно в полското право установените в член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета условия за дерогиране на забраните, свързани със защитата на птиците и животните.
   Първо, член 7, параграф 1 и член 8 от две наредби на министъра на околната среда относно защитените видове диви растения и животни допускат съответно общо дерогиране на забраните, свързани с опазването на защитените видове (като например забраната за умишлено убиване, за залавяне и т.н.) по отношение на предприятията, извършващи земеделски, лесовъдни или риболовни дейности. В член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО обаче не е предвидена подобна възможност за дерогиране.
   Второ, член 52, параграф 2, точка 5 от Закона за защита на природата, който предвижда възможност за дерогиране на задълженията за защита на видовете животни с оглед „предотвратяването на сериозни вреди, по-специално на предприятията, извършващи земеделски, лесовъдни или риболовни дейности“, е с по-широко приложно поле от член 16, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО.
   Трето, член 56, параграф 4, точка 2 от Закона за защита на природата, предвиждащ възможност за дерогиране на забраните във връзка със защитата на видовете с оглед „необходимостта да се ограничат сериозни вреди, по-специално на предприятията, извършващи земеделски, лесовъдни или риболовни дейности“, е с по-широко приложно поле от член 16, параграф 1, буква б) от Директивата за местообитанията.
   Четвърто, с наредба от 28 септември 2004 относно защитените видове диви животни се позволява убиването, залавянето и т.н. на видрите (Lutra Lutra) в районите на рибовъдните басейни, признати за зони за размножаване, независимо че те са строго защитен вид съгласно Приложение IV към Директива 92/43/ЕИО.

      (1)  ОВL 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109


title: Дело T-203/11: Определение на Общия съд от 18 юни 2012 г. — Transports Schiocchet — Excursions/Съвет и Комисия (Извъндоговорна отговорност — Транспортни услуги за превоз с автобуси между държавите членки — Регламент (ЕИО) № 684/92 — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Липса — Иск, явно лишен от всякакво правно основание)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/21

         Определение на Общия съд от 18 юни 2012 г. — Transports Schiocchet — Excursions/Съвет и Комисия
   (Дело T-203/11) (1)

   (Извъндоговорна отговорност - Транспортни услуги за превоз с автобуси между държавите членки - Регламент (ЕИО) № 684/92 - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Липса - Иск, явно лишен от всякакво правно основание)
   2012/C 227/34
   Език на производството: френски

      Страни

      Ищец: Transports Schiocchet — Excursions (Beuvillers, Франция) (представител: адв. É. Deshoulières)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Karlsson и E. Dumitriu-Segnana) и Европейска комисия (представители: G. Rozet и N. Yerrell)

      Предмет

   Искане за обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради прилагането на режима, предвиден в Регламент (ЕИО) № 684/92 на Съвета от 16 март 1992 година относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус (ОВ L 74, стр. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 2, стр. 34)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска като явно лишен от всякакво правно основание.

               2.

               Осъжда Transports Schiocchet — Excursions да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 186, 25.6.2011 г.


title: Дело C-525/16: Преюдициално запитване от Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Португалия), постъпило на 13 октомври 2016 г. — Meo — Serviços de Comunicações e Multimédia S.A./Autoridade da Concorrência

text:
               16.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 14/20

         Преюдициално запитване от Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Португалия), постъпило на 13 октомври 2016 г. — Meo — Serviços de Comunicações e Multimédia S.A./Autoridade da Concorrência
   (Дело C-525/16)
   (2017/C 014/26)
   Език на производството: португалски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Meo — Serviços de Comunicações e Multimédia S.A.

      Ответник: Autoridade da Concorrência

      Друга страна: GDA — Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL

      Преюдициални въпроси

               i)

               Ако в рамките на производство за налагане на санкция са налице данни или доказателства за факти относно последиците от евентуална дискриминационна ценова практика на предприятие с господстващо положение по отношение на предприятие за търговия на дребно, което търпи вреди спрямо своите конкуренти, зависи ли квалифицирането на посоченото поведение като поставящо в сравнително по-неблагоприятно положение по смисъла на член 102, буква в) ДФЕС от допълнителна преценка на тежестта, релевантността или важността на тези последици за конкурентното положение или за конкурентоспособността на засегнатото предприятие, по-специално що се отнася до възможността то да преодолее разликата в разходите, направени в рамките на услугата на едро?

               ii)

               Ако в рамките на производство за налагане на санкция са налице данни или доказателства за значително по-малка важност на дискриминационната ценова практика на предприятие с господстващо положение, що се отнася до направените разходи, получените приходи и достигнатата рентабилност от страна на засегнатото предприятие за търговия на дребно, в съответствие ли е преценката за липса на данни за злоупотреба с господстващо положение и забранени практики с тълкуване, при което се вземат предвид член 102, буква в) ДФЕС и установената в решения British Airways (1) и Clearstream (2) съдебна практика?

               (iii)

               Или обратно, подобно обстоятелство не е достатъчно, за да се изключи възможността разглежданото поведение да се квалифицира като злоупотреба с господстващо положение и забранена практика за целите на член 102, буква в) ДФЕС и посоченото обстоятелство е релевантно само за определяне на отговорността или санкцията на предприятието нарушител?

               (iv)

               Трябва ли съдържащият се в член 102, буква в) ДФЕС израз „като по този начин ги поставя в сравнително по-неблагоприятно положение“ да се тълкува в смисъл, че отговаря на изискването предимството, което произтича от дискриминацията, да съответства на свой ред на минимален процент от структурата на разходите на засегнатото предприятие?

               (v)

               Трябва ли съдържащият се в член 102, буква в) ДФЕС израз „като по този начин ги поставя в сравнително по-неблагоприятно положение“ да се тълкува в смисъл, че отговаря на изискването предимството, което произтича от дискриминацията, да съответства на свой ред на минимална разлика между средните разходи на предприятията, които се конкурират при предоставянето на въпросната услуга на едро?

               (vi)

               Може ли съдържащият се в член 102, буква в) ДФЕС израз „като по този начин ги поставя в сравнително по-неблагоприятно положение“ да се тълкува в смисъл, че отговаря на изискването предимството, което произтича от дискриминацията, да съответства — в областта на разглежданите пазар и услуга — на по-високи стойности от разликите, посочени в […] таблици 5, 6 и 7, за да може разглежданото поведение да се счита за забранена практика?

               (vii)

               При утвърдителен отговор на четвърти, пети или шести въпрос, как следва да се дефинира посоченият минимален праг на релевантност на неблагоприятното положение във връзка със структурата на разходите или със средните разходи на предприятията, които се конкурират при предоставянето на разглежданата услуга на дребно?

               (viii)

               В случай на определяне на този минимален праг позволява ли обстоятелството, че той не се достига всяка година, да се обори произтичащата от решение Clearstream презумпция, че „прилагането по отношение на един от търговските партньори на различни цени за еквивалентни услуги, и то непрекъснато в продължение на пет години и от предприятие, което има фактически монопол на пазара, който е нагоре по веригата, не може да не [създаде] конкурентно неблагоприятно положение за същия този партньор“? (3)

      (1)  C-95/04 P, EU:C:2007:166

      (2)  T-301/04, EU:T:2009:317

      (3)  точки 194 и 195.


title: Съединени дела C-362/13, C-363/13 и C-407/13.: Решение на Съда (трети състав) от 3 юли 2014 г. (преюдициални запитвания от Corte suprema di cassazione — Италия)— Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo и др. (C-407/13)/Rete Ferroviaria Italiana SpA (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Сектор на корабоплаването — Фериботи, пътуващи по маршрут между две пристанища, намиращи се в една и съща държава членка — Последователни срочни трудови договори — Клауза 3, точка 1 — Понятие за срочен трудов договор — Клауза 5, точка 1 — Мерки за предотвратяване на злоупотребата със срочни трудови договори — Санкции — Преобразуване в трудово правоотношение с неопределена продължителност — Условия)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/9

         Решение на Съда (трети състав) от 3 юли 2014 г. (преюдициални запитвания от Corte suprema di cassazione — Италия)— Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo и др. (C-407/13)/Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Съединени дела C-362/13, C-363/13 и C-407/13.) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Сектор на корабоплаването - Фериботи, пътуващи по маршрут между две пристанища, намиращи се в една и съща държава членка - Последователни срочни трудови договори - Клауза 3, точка 1 - Понятие за срочен трудов договор - Клауза 5, точка 1 - Мерки за предотвратяване на злоупотребата със срочни трудови договори - Санкции - Преобразуване в трудово правоотношение с неопределена продължителност - Условия))
   2014/C 292/11
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Corte suprema di cassazione

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo и др. (C-407/13)

      Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Диспозитив

               1)

               Рамково споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., съдържащо се в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага за работници като жалбоподателите в главните производства, наети като морски лица по срочни трудови договори на фериботи, пътуващи по море между две намиращи се в една и съща държава членка пристанища.

               2)

               Разпоредбите на Рамковото споразумение за срочната работа трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главните производства, която предвижда, че срочните трудови договори трябва да посочват продължителността, а не момента на прекратяването им.

               3)

               Клауза 5 от Рамковото споразумение за срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип допуска национална правна уредба като разглежданата в главните производства, която предвижда преобразуването на срочни трудови договори в трудови правоотношения с неопределена продължителност само в случай че съответният работник е работил по такива договори при същия работодател непрекъснато в продължение на повече от една година, като трудовото правоотношение се счита за непрекъснато, когато отделните срочни трудови договори са отделени помежду си с период от време, по-малък или равен на 60 дни. Все пак запитващата юрисдикция трябва да потвърди, че условията за прилагане, както и ефективното прилагане на тази правна уредба я превръщат в адекватна мярка за предотвратяване и санкциониране на злоупотребите с последователни срочни трудови договори или правоотношения.

      (1)  ОВ C 260, 7.9.2013 г.

      ОВ C 313, 26.10.2013 г.


title: Дело T-439/08: Жалба, подадена на 30 септември 2008 г.  — Agapiou Joséphidès/Комисия и Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура

text:
               20.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 327/34

         Жалба, подадена на 30 септември 2008 г. — Agapiou Joséphidès/Комисия и Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура
   (Дело T-439/08)
   (2008/C 327/61)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Kalliope Agapiou Joséphidès (Никозия, Кипър) (представител: C. Joséphidès, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности и Изпълнителна агенция за образование, аудиовизия и култура
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура („Агенцията“) от 1 август 2008 г., с което Агенцията, действайки под контрола на Комисията, отказва на жалбоподателя достъп, заявен с писмо от 3 март 2008 г., до определени документи по преписка № 07/0122, свързани със създаването на Център за изследвания „Жан Моне“ към Университета в Кипър;

               —

               да се отмени Решението C(2007)3749 на Комисията от 8 август 2008 г. във връзка с индивидуалното решение за предоставянето на субсидии в рамките на програмата за образование и обучение през целия живот, под-програма Жан Моне;

               —

               да осъди Агенцията и Комисията да заплатят съдебните разноски на жалбоподателя в рамките на настоящото производство.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна, от една страна на Решението на Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура от 1 август 2008 г., с което му се отказва достъп до документите, свързани със създаването на Център за изследвания „Жан Моне“ към Университета в Кипър и от друга, на Решението C(2007)3749 на Комисията от 8 август 2008 г. във връзка с индивидуално решение за предоставяне на субсидии в рамките на програмата за образование и обучение през целия живот, под-програма Жан Моне, доколкото то препоръчва предоставянето на субсидия на Университета в Кипър за създаването на Център за изследвания „Жан Моне“.
   В подкрепа на искането си за отмяна на решението на Агенцията от 1 август 2008 г., той твърди, че Агенцията нарушила личното му право, произтичащо по-специално от съдържащия се в член 1, втора алинея и член 6 от Договора за ЕС, на член 255 ЕО и на Хартата за основните права на ЕС, принцип за прозрачност, да има достъп до определени документи, доколкото неговото име е използвано от трети лица (Университетът в Кипър) в административна преписка за кандидатстване с цел извличането на предимство без негово съгласие. Той твърди, че при тези обстоятелства имал право да провери точното съдържание и/или точността на личните данни, както и целта и контекста на използването им.
   Освен това, той изтъква, че директорът на Агенцията не бил компетентен да се произнася по потвърждението на заявката за достъп до документите и че решението му от 1 август 2008 г. било взето в нарушение на Регламент № 1049/2000 (1), както и на Процедурния правилник на Комисията.
   Въпреки това, ако Първоинстационният съд приеме, че директорът на Агенцията е бил компетентен да приеме обжалваното решение, жалбоподателят твърди, че същото било взето в разрез с множество разпоредби от Регламент № 1049/2001, по-специално членове 7.1, 8.1 и 15.1. Според жалбоподателя Агенцията тълкувала също неправилно множество други разпоредби от същия регламент, по-специално членове 4.4, 4.5, 4.1, б) и 4.2 от него, и неточно приложила принципа за прозрачност и понятието за по-висш обществен интерес. Жалбоподателят се позовава също на основание, изведено от липсата на необходимо мотивиране на обжалваното решение.
   В подкрепа на искането си за отмяна на Решението C(2007)3749 на Комисията от 8 август 2008 г. жалбоподателят твърди, че Комисията допуснала грешка, като е пропуснала да провери наличието на съгласие на жалбоподателя неговите лични данни да бъдат посочени в подадения до Комисията формуляр за кандидатстване от Университета в Кипър. Според жалбоподателя Комисията била длъжна да установи съществена нередност в подадения проект и да отмени решението си или да вземе други необходими мерки.
   Жалбоподателят поддържа също, че Комисията допуснала грешка при анализирането на критериите за допустимост на подадената от Университета в Кипър кандидатура.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)


title: Дело T-126/12: Жалба, подадена на 20 март 2012 г. — Interroll/СХВП (Inspired by efficiency)

text:
               2.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/8

         Жалба, подадена на 20 март 2012 г. — Interroll/СХВП (Inspired by efficiency)
   (Дело T-126/12)
   2012/C 157/14
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Interroll Holding AG (Sant’ Antonino, Швейцария) (представител: R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация на вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 януари 2012 г. (преписка R 1280/2011-1);

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Inspired by efficiency“ (заявка за регистрация № 9 725 359) за стоки и услуги от класове 6, 7, 9, 20, 35, 39 и 42

      Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009, тъй като заявената марка има отличителен характер и не e описателна за разглежданите стоки и услуги.


title: Дело C-99/13: Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 28 февруари 2013 г. — Guy Kleynen/Conseil des ministres

text:
               18.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 141/14

         Преюдициално запитване, отправено от Cour constitutionnelle (Белгия) на 28 февруари 2013 г. — Guy Kleynen/Conseil des ministres
   (Дело C-99/13)
   2013/C 141/25
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour constitutionnelle

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Guy Kleynen

      Ответник: Conseil des ministres

      Преюдициален въпрос

      „Членове 56 и 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз и членове 36 и 41 от Споразумението за Европейското икономическо пространство трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат въвеждането и поддържането от държава членка на правен режим, който установява по-високо облагане на изплащаните от чуждестранните банки лихви чрез прилагането на данъчно освобождаване или на по-ниска облагаема ставка само по отношение на лихвите, изплащани от белгийските банки?“


title: Дело T-435/08: Жалба, подадена на 3 октомври 2008 г. — Tokita Management Service/СХВП — Eminent Food (TOMATOBERRY)

text:
               6.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/48

         Жалба, подадена на 3 октомври 2008 г. — Tokita Management Service/СХВП — Eminent Food (TOMATOBERRY)
   (Дело T-435/08)
   (2008/C 313/86)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Tokita Management Service Corp. (Saitama, Япония) (представители: P. Brownlow и N. Jenkins, Solicitors и A. Bryson, Barrister)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Eminent Food BV (Bussum, Нидерландия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 18 юли 2008 г. по преписка R 1219/2007-4, и

               —

               да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „TOMATOBERRY“ за стоки от клас 31 — заявка № 3 797 909

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация № 3 344 711 на фигуративна марка на Общността „Tomberry“ за стоки и услуги от класове 31, 35 и 44

      Решение на отдела по споровете: Уважава възражението изцяло.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че разглежданите марки много си приличат във визуално и концептуално отношение; нарушение на член 8, параграф 1, буква a) и/или на член 73 и/или член 74, параграф 1 от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел за правилна констатацията на отдела по споровете, че въз основа на член 8, параграф 1, буква a) от Регламент № 40/94 на Съвета възражението трябва да бъде уважено.


title: Дело С-5/09: Определение на председателя на Съда от 23 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               21.11.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/33

         Определение на председателя на Съда от 23 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело С-5/09) (1)

   2009/C 282/61

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.


title: Съединени дела T-481/13 и Т-421/15: Определение на Общия съд от 6 септември 2017 г. — Systran/Комисия

text:
               23.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 357/31

         Определение на Общия съд от 6 септември 2017 г. — Systran/Комисия
   (Съединени дела T-481/13 и Т-421/15) (1)

   (2017/C 357/40)
   Език на производството: френски
   Председателят на шести състав разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.

      (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г.


title: Дело T-202/13: Жалба, подадена на 9 април 2013 г. — Group’Hygiène/Комисия

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/33

         Жалба, подадена на 9 април 2013 г. — Group’Hygiène/Комисия
   (Дело T-202/13)
   2013/C 171/62
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Group’Hygiène (Париж, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               Първото правно основание е изведено от липсата на компетентност на Комисията, доколкото чрез изпълнителните си правомощия Комисията не може да изменя съществени елементи от основната правна уредба. Директива 2013/2/ЕС (1) разширявала обхвата на определението за опаковка по отношение на стоки, които не се обхващали от Директива 94/62/ЕО (2), в резултат на което Директива 2013/2/ЕС била опорочена поради липса на компетентност.

               2.

               Второто правно основание е изведено от неспазването на член 296 ДФЕС и на общите принципи на правото на Европейския съюз, свързани със задължението за мотивиране, тъй като в Директива 2013/2/ЕС не се разяснявали причините, поради които само някои рула били опаковки. Жалбоподателят твърди, че нуждата от мотиви към акта е още по-голяма, тъй като обжалваната мярка представлява промяна в позицията спрямо предходните позиции на органите на Европейския съюз по този въпрос.

               3.

               Третото правно основание е изведено от неспазването на Директива 94/62/ЕО, доколкото било очевидно, че рулата не могат да се класифицират като опаковки, тъй като рулото е чисто вътрешен елемент от стоката и не съответства на възприетото в Директива 94/62/ЕО правно определение за опаковка.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от неспазването на принципа на равно третиране, тъй като Директива 2013/2/ЕС третирала по различен начин сходни положения, доколкото същата не квалифицирала като опаковки промишлените рула, въпреки че промишлените рула и непромишлените рула били в обективно сходно положение, и доколкото стоки, които имат характеристики, сходни с тези на рулата, били изключени от категорията на опаковките.

               5.

               Петото правно основание е изведено от неспазването на принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, доколкото Директива 2013/2/ЕС внезапно и без преходни мерки поставяла под въпрос възприетото от законодателя на Европейския съюз разрешение, съгласно което рулата не са опаковки по смисъла на Директива 94/62/ЕО.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от неспазването на принципа на пропорционалност, доколкото оспорваната мярка пораждала непропорционални финансови последици за икономическите оператори от сектора, тъй като за разлика от другите производители, за които се прилага правната уредба относно опаковките, производителите на рула не можели да намалят обема на произвежданите рула, тъй като последните били абсолютно необходими и били част от стоките.

      (1)  ОВ L 37, 2013 г., стр. 10.

      (2)  Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 1994 година относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 365, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 14, стр. 238).