title: Дело C-572/20: Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 3 ноември 2020 г. — ACC Silicones Ltd./Bundeszentralamt für Steuern

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/17

      Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 3 ноември 2020 г. — ACC Silicones Ltd./Bundeszentralamt für Steuern
      (Дело C-572/20)
      (2021/C 53/22)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ACC Silicones Ltd.

         Ответник: Bundeszentralamt für Steuern

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Допуска ли член 63 ДФЕС (предходен член 56 ДЕО) национална данъчна разпоредба като разглежданата в главното производство, която за целите на възстановяването на данъка върху доходите от капитал изисква от установено в чужбина дружество, което получава дивиденти от капиталови участия и което не достига минималния праг на участие в капитала на съответното дружество съгласно член 3, параграф 1, буква а) от Директива 90/435/ЕИО (1) (изменена с Директива 2003/123 (2)), да докаже с удостоверение от чуждестранната данъчна администрация, от една страна, че то или лица, притежаващи пряко или непряко участие в неговия капитал, нямат възможност да прихващат данъка върху доходите от капитал, или да го приспадат като оперативни разходи или като разходи, свързани с дейността, както и, от друга страна, че такова прихващане, приспадане или пренасяне към следващ период не е осъществено в действителност, при положение че за целите на възстановяването на данъка върху доходите от капитал подобно доказателство не се изисква от местно дружество?

                  2.

                  При отрицателен отговор на първия въпрос:
                  Допускат ли принципите на пропорционалност и на „effet utile“ изискването за представяне на посоченото във въпрос по точка I удостоверение, при положение че установеният в чужбина получател на дивиденти от т.нар. „малцинствени участия в дружества с разпръсната структура на капитала“ в действителност не може да представи такова удостоверение?

         (1)  Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (OB L 225, 1990 г., стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97).

         (2)  Директива 2003/123/ЕО на Съвета от 22 декември 2003 година за изменение на Директива 90/435/ЕИО относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (OB L 7, 2004 г., стр. 41; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 118).


title: Дело C-617/20: Преюдициално запитване от Hanseatischen Oberlandesgerichts in Bremen (Германия), постъпило на 20 ноември 2020 г. — T.N., N.N./E.G.

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/24

      Преюдициално запитване от Hanseatischen Oberlandesgerichts in Bremen (Германия), постъпило на 20 ноември 2020 г. — T.N., N.N./E.G.
      (Дело C-617/20)
      (2021/C 53/31)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: T.N. и N.N.

         Заявителка: E.G.

         Преюдициални въпроси

      Съдът е сезиран със следните преюдициални въпроси относно тълкуването на членове 13 и 28 от Регламент (ЕС) № 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство (1):

                  1)

                  Счита ли се, че изявление относно отказ от наследство — което наследник е направил пред съд на държавата членка по обичайното си местопребиваване в съответствие с приложимите там изисквания относно формата — замества изявлението относно отказа от наследството, което трябва да бъде направено пред компетентния да се произнесе по наследяването съд на друга държава членка, и че следователно е действително от датата, на която е направено (субституция)?

                  2)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос:
                  Трябва ли наследник, който е направил изявление относно отказ от наследство пред съда по обичайното си местопребиваване в съответствие с приложимите там изисквания относно формата, да е уведомил освен това и компетентния да се произнесе по наследяването съд за това си изявление, за да може то да се счита за действително?

                  3)

                  При отрицателен отговор на първия въпрос и положителен отговор на втория въпрос:

                              а)

                              Трябва ли изявлението относно отказа от наследство да е направено на езика на компетентния да се произнесе по наследяването съд, за да може да се счита за действително с оглед по-специално на спазването на предвидените за отказ от наследство пред този съд срокове?

                              б)

                              Трябва ли документите относно отказа от наследството, издадени от съда по обичайното местопребиваване на отказващия се от наследството, да бъдат представени в оригинал и в превод на компетентния да се произнесе по наследяването съд, за да може изявлението относно отказа от наследството да се счита за действително с оглед по-специално на спазването на предвидените за отказ от наследство пред този съд срокове?

         (1)  ОВ L 201, 2012 г., стр. 107.


title: Дело C-692/20: Иск, предявен на 21 декември 2020 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/28

      Иск, предявен на 21 декември 2020 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
      (Дело C-692/20)
      (2021/C 53/38)
      Език на производството: английски

         Страни

         Ищец: Европейска комисия (представители: A. Armenia, P.-J. Loewenthal)

         Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

         Ищецът моли Съда:

                  —

                  да установи, че като не е взело необходимите мерки за съобразяване с решението на Съда по дело C-503/17, Комисия/Обединено кралство, EU:C:2018:831, Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по член 260, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с членове 127 и 131 от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия (1),

                  —

                  да осъди Обединеното кралство да заплати на Комисията съгласно член 260, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с членове 127 и 131 от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия:

                  —

                  периодична имуществена санкция в размер на 268 878,50 EUR на ден от датата на обявяване на решението по настоящото дело до датата на изпълнението на решението по дело C-503/17 от Обединеното кралство,

                  —

                  еднократно платима сума в размер на 35 873,20 EUR, умножена по броя на дните, изтекли от датата на постановяване на решението по дело C-503/17 до датата на изпълнението на това решение от Обединеното кралство или до датата на обявяване на решението по настоящото дело, която от двете е по-ранна, при минимална еднократно платима сума от 8 901 000 EUR, и

                  —

                  да осъди Обединеното кралство да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      С решение по дело C-503/17, Комисия/Обединено кралство, EU:C:2018:831, Съдът приема, че като не е премахнало правото на частни плавателни съдове да използват за задвижване маркирано гориво, Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по Директива (2) 95/60/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно фискалното маркиране на газьол и керосин. Тъй като Обединеното кралство не взема необходимите мерки за съобразяване с това съдебно решение, Комисията решава да сезира Съда.
      В исковата си молба Комисията предлага, в съответствие с член 260 ДФЕС във връзка с членове 127 и 131 от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, Съдът да наложи на Обединеното кралство периодична имуществена санкция в размер на 268 878,50 EUR на ден от датата на обявяване на решението по настоящото дело до датата на изпълнението на решението по дело C-503/17 от Обединеното кралство и еднократно платима сума в размер на 35 873,20 EUR, умножена по броя на дните, изтекли от датата на постановяване на решението по дело C-503/17 до датата на изпълнението на това решение от Обединеното кралство или до датата на обявяване на решението по настоящото дело, която от двете е по-ранна, при минимална еднократно платима сума от 8 901 000 EUR.

         (1)  OВ C 384 I, 2019 г., стр. 1.

         (2)  OВ L 291, 1995 г., стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 11.


title: Дело T-187/18: Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — VP/Cedefop (Публична служба — Срочно наети служители — Искане за подновяване на договор за неопределен срок — Решение за неподновяване — Явна грешка в преценката — Право на изслушване — Член 26 от Правилника — Отговорност — Имуществени вреди — Неимуществени вреди)

text:
               15.2.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 53/30

      Решение на Общия съд от 16 декември 2020 г. — VP/Cedefop
      (Дело T-187/18) (1)

      (Публична служба - Срочно наети служители - Искане за подновяване на договор за неопределен срок - Решение за неподновяване - Явна грешка в преценката - Право на изслушване - Член 26 от Правилника - Отговорност - Имуществени вреди - Неимуществени вреди)
      (2021/C 53/39)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: VP (представител: L. Levi, адвокат)

         Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение (представители: M. Brugia, подпомагана от T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяна на решението на Cedefop от 12 май 2017 г. да не поднови за неопределен срок договора на жалбоподателя като срочно нает служител, и при необходимост, на решението от 1 декември 2017 г. за отхвърляне на жалбата му по административен ред от 9 август 2017 г. срещу решението от 12 май 2017 г., и от друга, за присъждане на обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на тези решения

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решението на Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop) от 12 май 2017 г. да не поднови договора на VP като срочно нает служител.

                  2)

                  Отменя решението от 1 декември 2017 г. за отхвърляне на жалбата на VP по административен ред.

                  3)

                  Осъжда Cedefop да плати обезщетение в размер от 30 000 EUR за претърпените от VP имуществени вреди.

                  4)

                  Осъжда Cedefop да плати обезщетение в размер от 10 000 EUR за претърпените от VP неимуществени вреди.

                  5)

                  Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

                  6)

                  Осъжда Cedefop да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 166, 14.5.2018 г.


title: Съединени дела C-818/18 P и С-6/19 P: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 юни 2021 г. — The Yokohama Rubber Co. Ltd/Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P) (Обжалване — Марка на Европейския съюз — Абсолютни основания за отказ или за недействителност на регистрацията — Знак, който се състои изключително от формата на стоките, необходима за постигането на технически резултат — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграф 1, буква д), точка ii) — Знак, състоящ се от форма, която не представлява съществена част от стоката)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/3

      Решение на Съда (четвърти състав) от 3 юни 2021 г. — The Yokohama Rubber Co. Ltd/Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)/Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)
      (Съединени дела C-818/18 P и С-6/19 P) (1)

      (Обжалване - Марка на Европейския съюз - Абсолютни основания за отказ или за недействителност на регистрацията - Знак, който се състои изключително от формата на стоките, необходима за постигането на технически резултат - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 7, параграф 1, буква д), точка ii) - Знак, състоящ се от форма, която не представлява съществена част от стоката)
      (2021/C 289/04)
      Език на производството: английски

         Страни

         (Дело C-818/18 P)

         Жалбоподател: The Yokohama Rubber Co. Ltd (представители: D. Martucci и F. Boscariol de Roberto, avvocati)

         Други страни в производството: Pirelli Tyre SpA (представители: T. M. Müller и F. Togo, Rechtsanwälte), Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: J. Ivanauskas)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (представител: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

         (Дело C-6/19 P)

         Жалбоподател: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: J. Ivanauskas)

         Други страни в производството: Pirelli Tyre SpA (представители: T. M. Müller и F. Togo, Rechtsanwälte), The Yokohama Rubber Co. Ltd (представители: D. Martucci и F. Boscariol de Roberto, avvocati)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (представител: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбите по дела C-818/18 P и C-6/19 P.

                  2)

                  Осъжда The Yokohama Rubber Co. Ltd и Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да заплатят поравно разноските, направени от Pirelli Tyre SpA в производствата по обжалване по дела C-818/18 P и C-6/19 P, както и да понесат направените от тях разноски в тези производства.

                  3)

                  European Association of Trade Mark Owners (Marques) понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 148, 29.4.2019 г.


title: Дело C-546/19: Решение на Съда (четвърти състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — BZ/Westerwaldkreis (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Имиграционна политика — Връщане на гражданите на трети страни, които са в незаконен престой — Директива 2008/115/ЕО — Член 2, параграф 1 — Приложно поле — Гражданин на трета страна — Осъдителна присъда в държавата членка — Член 3, точка 6 — Забрана за влизане — Съображения, свързани с обществения ред и обществената сигурност — Отмяна на решението за връщане — Законосъобразност на забраната за влизане)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/5

      Решение на Съда (четвърти състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — BZ/Westerwaldkreis
      (Дело C-546/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Имиграционна политика - Връщане на гражданите на трети страни, които са в незаконен престой - Директива 2008/115/ЕО - Член 2, параграф 1 - Приложно поле - Гражданин на трета страна - Осъдителна присъда в държавата членка - Член 3, точка 6 - Забрана за влизане - Съображения, свързани с обществения ред и обществената сигурност - Отмяна на решението за връщане - Законосъобразност на забраната за влизане)
      (2021/C 289/06)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesverwaltungsgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: BZ

         Ответник: Westerwaldkreis

         Диспозитив

                  1)

                  Член 2, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че тази директива се прилага по отношение на забрана за влизане и пребиваване, наложена от държава членка, която не се е възползвала от възможността по член 2, параграф 2, буква б) от посочената директива, на гражданин на трета страна, който се намира на нейна територия и спрямо когото е издадена заповед за експулсиране по съображения, свързани с обществената сигурност и обществения ред, поради наличие на предходна осъдителна присъда.

                  2)

                  Директива 2008/115 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска оставянето в сила на забрана за влизане и пребиваване, наложена от държава членка на гражданин на трета страна, който се намира на нейна територия и спрямо когото е издадена влязла в сила заповед за експулсиране по съображения, свързани с обществената сигурност и обществения ред, поради наличие на предходна осъдителна присъда, когато решението за връщане, издадено по отношение на този гражданин от посочената държава членка, е било оттеглено, въпреки че тази заповед за експулсиране е влязла в сила.

         (1)  ОВ C 348, 14.10.2019 г.


title: Дело C-624/19: Решение на Съда (втори състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Watford Employment Tribunal — Обединено кралство) — K и др., L, M, N и др., O, P, Q, R, S, T/Tesco Stores Ltd (Преюдициално запитване — Социална политика — Равно заплащане на мъжете и жените — Член 157 ДФЕС — Директен ефект — Понятие „труд с равна стойност“ — Искания за получаване на равно заплащане за труд с равна стойност — Единен източник — Работници от различен пол при един и същ работодател — Различни обекти — Сравнение)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/6

      Решение на Съда (втори състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Watford Employment Tribunal — Обединено кралство) — K и др., L, M, N и др., O, P, Q, R, S, T/Tesco Stores Ltd
      (Дело C-624/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Социална политика - Равно заплащане на мъжете и жените - Член 157 ДФЕС - Директен ефект - Понятие „труд с равна стойност“ - Искания за получаване на равно заплащане за труд с равна стойност - Единен източник - Работници от различен пол при един и същ работодател - Различни обекти - Сравнение)
      (2021/C 289/08)
      Език на производството: английски

         Запитваща юрисдикция

      Watford Employment Tribunal

         Страни в главното производство

         Ищци: K и др., L, M, N и др., O, P, Q, R, S, T

         Ответник: Tesco Stores Ltd

         Диспозитив

      Член 157 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че поражда директен ефект в спорове между частноправни субекти, в които се твърди, че не е спазен принципът за равно заплащане на мъжете и жените за „труд с равна стойност“, както е посочен в този член.

         (1)  ОВ C 357, 21.10.2019 г.


title: Дело C-784/19: Решение на Съда (голям състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна — България) — „ТИЙМ ПАУЪР ЕВРОПА“ ЕООД/Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна (Преюдициално запитване — Работници мигранти — Социална сигурност — Приложимо законодателство — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Член 12, параграф 1 — Командироване — Работници, наети от предприятия, които осигуряват временна работа — Регламент (ЕО) № 987/2009 — Член 14, параграф 2 — Удостоверение A 1 — Определяне на държавата членка, в която работодателят обичайно осъществява дейността си — Понятие „значителни по обхват дейности, различни от чисто вътрешни управленски дейности“ — Липса на предоставяне на работници за временна работа на територията на държавата членка, в която е установен работодателят)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/8

      Решение на Съда (голям състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна — България) — „ТИЙМ ПАУЪР ЕВРОПА“ ЕООД/Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна
      (Дело C-784/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Работници мигранти - Социална сигурност - Приложимо законодателство - Регламент (ЕО) № 883/2004 - Член 12, параграф 1 - Командироване - Работници, наети от предприятия, които осигуряват временна работа - Регламент (ЕО) № 987/2009 - Член 14, параграф 2 - Удостоверение A 1 - Определяне на държавата членка, в която работодателят обичайно осъществява дейността си - Понятие „значителни по обхват дейности, различни от чисто вътрешни управленски дейности“ - Липса на предоставяне на работници за временна работа на територията на държавата членка, в която е установен работодателят)
      (2021/C 289/11)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд — Варна

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„ТИЙМ ПАУЪР ЕВРОПА“ ЕООД

         Ответник: Директор на Териториална дирекция на Национална агенция за приходите — Варна

         Диспозитив

      Член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност трябва да се тълкува в смисъл, че за да се счита, че установено в държава членка предприятие, което осигурява временна работа, „обичайно осъществява дейността си“ по смисъла на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност, изменен с Регламент (ЕС) № 465/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година, в тази държава членка, това предприятие трябва да извършва значителна част от дейността си по предоставяне на работници за временна работа в полза на предприятия ползватели, които са установени и упражняват дейностите си на територията на посочената държава членка.

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело C-76/20: Решение на Съда (осми състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна — България) — „БалевБио“ ЕООД/Териториална дирекция Северна морска, Агенция „Митници“ (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Тарифно класиране — Комбинирана номенклатура — Стоки, съставени от различни материали — Растителни влакна — Меламинова смола — Позиции 3924 и 4419 — Стоки, описани като „бамбукови чаши“)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/13

      Решение на Съда (осми състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Административен съд — Варна — България) — „БалевБио“ ЕООД/Териториална дирекция Северна морска, Агенция „Митници“
      (Дело C-76/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Стоки, съставени от различни материали - Растителни влакна - Меламинова смола - Позиции 3924 и 4419 - Стоки, описани като „бамбукови чаши“)
      (2021/C 289/18)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Административен съд — Варна

         Страни в главното производство

         Жалбоподател:„БалевБио“ ЕООД

         Ответник: Териториална дирекция Северна морска, Агенция „Митници“

         при участието на: Окръжна прокуратура Варна

         Диспозитив

      Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1821 на Комисията от 6 октомври 2016 г., трябва да се тълкува в смисъл, че стоки, описани като „бамбукови чаши“ и съставени от 72,33 % растителни влакна и 25,2 % меламинова смола, трябва — без това да засяга преценката на запитващата юрисдикция на всички фактически обстоятелства, с които разполага — да се класират в позиция 3924 от тази номенклатура, и по-специално в подпозиция 3924 10 00 от нея.

         (1)  ОВ C 161, 11.5.2020 г.


title: Дело C-194/20: Решение на Съда (шести състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Düsseldorf — Германия) — BY, CX, FU, DW, EV/Stadt Duisburg (Преюдициално запитване — Споразумение за асоцииране ЕИО — Турция — Решение № 1/80 — Членове 6 и 7 — Законна заетост — Член 9 — Достъп до образование на децата на турски работник — Право на пребиваване — Отказ)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/15

      Решение на Съда (шести състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Düsseldorf — Германия) — BY, CX, FU, DW, EV/Stadt Duisburg
      (Дело C-194/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Споразумение за асоцииране ЕИО — Турция - Решение № 1/80 - Членове 6 и 7 - Законна заетост - Член 9 - Достъп до образование на децата на турски работник - Право на пребиваване - Отказ)
      (2021/C 289/20)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: BY, CX, FU, DW, EV

         Ответник: Stadt Duisburg

         Диспозитив

      Член 9, първо изречение от Решение № 1/80 на Съвета за асоцииране от 19 септември 1980 година относно развитието на асоциирането между Европейската икономическа общност и Турция трябва да се тълкува в смисъл, че на него не могат да се позовават турски деца, чиито родители не отговарят на условията, установени в членове 6 и 7 от това решение.

         (1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.


title: Дело C-280/20: Решение на Съда (осми състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Софийски районен съд — България) — ZN/Генерално консулство на Република България в град Валенсия, Кралство Испания (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Регламент (ЕС) № 1215/2012 — Определяне на международната компетентност на съдилищата на държава членка — Член 5, параграф 1 — Работник, който е гражданин на държава членка — Договор, сключен с консулско представителство на тази държава членка в друга държава членка — Служебни задължения на работника — Липса на правомощия на публична власт)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/16

      Решение на Съда (осми състав) от 3 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Софийски районен съд — България) — ZN/Генерално консулство на Република България в град Валенсия, Кралство Испания
      (Дело C-280/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Регламент (ЕС) № 1215/2012 - Определяне на международната компетентност на съдилищата на държава членка - Член 5, параграф 1 - Работник, който е гражданин на държава членка - Договор, сключен с консулско представителство на тази държава членка в друга държава членка - Служебни задължения на работника - Липса на правомощия на публична власт)
      (2021/C 289/22)
      Език на производството: български

         Запитваща юрисдикция

      Софийски районен съд

         Страни в главното производство

         Ищец: ZN

         Ответник: Генерално консулство на Република България в град Валенсия, Кралство Испания

         Диспозитив

      Член 5, параграф 1 във връзка със съображение 3 от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че този регламент се прилага за целите на определянето на международната компетентност на съдилищата на държава членка да разгледат спор между работник от държава членка, който не изпълнява служебни задължения, свързани с упражняване на публична власт, и консулско представителство на тази държава членка на територията на друга държава членка.

         (1)  ОВ C 287, 31.8.2020 г.


title: Дело C-108/20: Определение на Съда (десети състав) от 14 април 2021 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — HR/Finanzamt Wilmersdorf (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Членове 167 и 168 — Право на приспадане на ДДС, платен по получени доставки — Отказ — Измама — Верига от доставки — Отказ да се признае право на приспадане, когато данъчнозадълженото лице е знаело или е трябвало да знае, че с покупката си участва в сделка, която е част от измама с ДДС)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/17

      Определение на Съда (десети състав) от 14 април 2021 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Berlin-Brandenburg — Германия) — HR/Finanzamt Wilmersdorf
      (Дело C-108/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Членове 167 и 168 - Право на приспадане на ДДС, платен по получени доставки - Отказ - Измама - Верига от доставки - Отказ да се признае право на приспадане, когато данъчнозадълженото лице е знаело или е трябвало да знае, че с покупката си участва в сделка, която е част от измама с ДДС)
      (2021/C 289/24)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: HR

         Ответник: Finanzamt Wilmersdorf

         Диспозитив

      Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална практика, съгласно която правото на приспадане на платения по получени доставки данък върху добавената стойност (ДДС) се отказва на данъчнозадължено лице, което е придобило стоки, които са били предмет на данъчна измама с ДДС, извършена нагоре по веригата от доставки, и което е знаело или е трябвало да знае за нея, въпреки че не е участвало активно в тази измама.

         (1)  ОВ C 201, 15.6.2020 г.


title: Дело C-471/20: Определение на Съда (десети състав) от 23 април 2021 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Mons — Белгия) — Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда — Социална политика — Защита на безопасността и здравето на работниците — Организация на работното време — Директива 2003/88/ЕО — Максимална продължителност на седмично работно време — Референтен период — Член 16 — Дерогации — Членове 17 и 18 — Възпитател в общежитие, който извършва дейности по надзор и дава нощни дежурства — Ред и условия за ползване на отпуск като компенсиране)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/18

      Определение на Съда (десети състав) от 23 април 2021 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Mons — Белгия) — Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS
      (Дело C-471/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда - Социална политика - Защита на безопасността и здравето на работниците - Организация на работното време - Директива 2003/88/ЕО - Максимална продължителност на седмично работно време - Референтен период - Член 16 - Дерогации - Членове 17 и 18 - Възпитател в общежитие, който извършва дейности по надзор и дава нощни дежурства - Ред и условия за ползване на отпуск като компенсиране)
      (2021/C 289/25)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour du travail de Mons

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL

         Ответник: FS

         Диспозитив

      Член 17, параграф 3, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че в приложното му поле попада и работата на възпитател в общежитие, на който са възложени дейности по надзор през нощта на настанените там ученици.

         (1)  ОВ C 9, 11.1.2021 г.


title: Дело C-40/21: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Timişoara (Румъния), постъпило на 26 януари 2021 г. — T.A.C./ANI

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/21

      Преюдициално запитване от Curtea de Apel Timişoara (Румъния), постъпило на 26 януари 2021 г. — T.A.C./ANI
      (Дело C-40/21)
      (2021/C 289/29)
      Език на производството: румънски

         Запитваща юрисдикция

      Curtea de Apel Timişoara

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: T.A.C.

         Ответник: ANI

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли принципът на пропорционалност на наказанията, установен в член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл, че се прилага и по отношение на деяния, различни от формално определените от националния закон като престъпления, които обаче могат да се считат за „наказателни обвинения“ по смисъла на член 6 от Европейската конвенция за правата на човека, с оглед на критериите, изведени в практиката на Европейския съд по правата на човека, и по-специално на критерия за тежест на наказанието, както в случая по главното производство, който се отнася до оценката на конфликта на интереси, която може да доведе до налагането на допълнително наказание, което се състои в забрана за заемане на изборни публични длъжности за период от три години?

                  2)

                  При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли принципът на пропорционалност на наказанията, установен в член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкува в смисъл, че не допуска разпоредба на националното законодателство за транспониране, съгласно която при установяване на конфликт на интереси на лице, заемащо изборна публична длъжност, се налага автоматично по силата на закона (ope legis) допълнителното наказание „забрана за заемане на изборни публични длъжности за период от три години“, без да се предоставя възможност за налагане на наказание, пропорционално на извършеното нарушение?

                  3)

                  Трябва ли правото на труд, гарантирано от член 15, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, гарантирано от член 47 от Хартата, да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба на националното законодателство за транспониране, съгласно която при установяване на конфликт на интереси на лице, заемащо изборна публична длъжност, се налага автоматично по силата на закона (ope legis) допълнителното наказание „забрана за заемане на изборни публични длъжности за период от три години“, без да се предоставя възможност за налагане на наказание, пропорционално на извършеното нарушение?


title: Дело C-109/21 P: Жалба, подадена на 22 февруари 2021 г. от H.R. Participations SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-535/19, H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/21

      Жалба, подадена на 22 февруари 2021 г. от H.R. Participations SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 16 декември 2020 г. по дело T-535/19, H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (Дело C-109/21 P)
      (2021/C 289/30)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: H.R. Participations SA (представители: P. Wilhelm и J. Rossi, avocats)

         Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Hottinger Investment Management Ltd
      С определение от 2 юни 2021 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) не допуска обжалване по делото и осъжда H.R. Participations SA да понесе направените от него съдебни разноски.


title: Дело C-181/21: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Katowicach (Полша), постъпило на 23 март 2021 г. — G./M.S.

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/22

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Katowicach (Полша), постъпило на 23 март 2021 г. — G./M.S.
      (Дело C-181/21)
      (2021/C 289/31)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Katowicach

         Страни в главното производство

         Заявител: G.

         Длъжник: M.S.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 2 и член 19, параграф 1 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), както и член 6, параграфи 1—3 ДЕС във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) да се тълкуват в смисъл, че:

                              a)

                              не е съд, създаден със закон по смисъла на правото на Съюза, съдът, в чийто състав заседава лице, назначено на длъжността съдия в този съд в процедура без участието на органите на съдийското самоуправление, чиито членове се определят в по-голямата им част независимо от изпълнителната и законодателната власт, при положение че съгласно конституционното право на държавата членка е необходимо в процедурата по назначаване на съдията да участва отговарящ на тези изисквания орган на съдийското самоуправление, като се има предвид институционалният и структурен контекст, който сочи, че:

                                          —

                                          по кандидатурата за съдийска длъжност е трябвало да се вземе мнението на съдийските събрания, но това изискване е било нарочно пренебрегнато въпреки националните разпоредби и въпреки становището на съответния орган на съдийското самоуправление,

                                          —

                                          сегашният Национален съдебен съвет, избран в противоречие с полските конституционни и законови разпоредби, не е независим орган и сред членовете му няма представители на съдийската общност, които да са назначени в него независимо от изпълнителната и законодателната власт, а следователно не е действителен актът му за отправянето на предвиденото в националното право предложение за назначаване на съдията,

                                          —

                                          участниците в конкурса за назначаване не са имали право на обжалване пред съд по смисъла на член 2 ДЕС и член 19, параграф 1 ДЕС, както и член 6, параграфи 1—3 ДЕС във връзка с член 47 от Хартата на основните права;

                              б)

                              не отговаря на изискванията за независим съд, създаден със закон, съдът, в чийто състав заседава лице, назначено на длъжността съдия в този съд в процедура, която зависи от произволната намеса на изпълнителната власт и в която не са участвали органите на съдийското самоуправление, чиито членове се определят в по-голямата им част независимо от изпълнителната и законодателната власт, нито е участвал друг орган, който да осигурява обективно оценяване на кандидата, като се има предвид, че в контекста на европейската правна традиция, която е отразена в упоменатите по-горе разпоредби на Договора за ЕС и на Хартата и представлява основата на всеки правов съюз, какъвто е Европейският съюз, участието на органите на съдийското самоуправление или на друг независим от изпълнителната и законодателната власт орган, който да осигурява обективно оценяване на кандидата в процедурата по назначаване на съдийска длъжност, е необходимо условие, за да се приеме, че националният съд гарантира изискваната степен на ефективна съдебна защита по делата, обхванати от правото на Съюза, и че съответно са спазени принципът на тройно разделение и равновесие на властите и принципът на правовата държава?

                  2)

                  Трябва ли член 2 ДЕС и член 19, параграф 1 ДЕС във връзка с член 47 от Хартата да се тълкуват в смисъл, че когато в състава на съда заседава лице, назначено при описаните в първия въпрос условия:

                              а)

                              не допускат прилагането на разпоредби на националното право, които предвиждат, че проверката за законосъобразност на назначаването на такова лице на съдийска длъжност е от изключителната компетентност на колегия на Sąd Najwyższy (Върховен съд), която се състои изключително от лица, назначени за съдии при описаните в първия въпрос условия, и същевременно че трябва да се оставят без разглеждане оплакванията във връзка със съдийските назначения, като се има предвид институционалният и системен контекст;

                              б)

                              с цел гарантиране на полезното действие на правото на Съюза изискват така да се тълкува националното право, че да се даде възможност на съда служебно да отстрани такова лице от участие в разглеждането на делото чрез прилагане по аналогия на разпоредбите относно отстраняването на съдия, който е негоден да изпълнява правораздавателни функции (iudex inhabilis)?


title: Дело C-250/21: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 21 април 2021 г. — Szef Krajowej Administracji Skarbowej/O. Fundusz Inwestycyjny Zamknięty reprezentowany przez O S.A.

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/26

      Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 21 април 2021 г. — Szef Krajowej Administracji Skarbowej/O. Fundusz Inwestycyjny Zamknięty reprezentowany przez O S.A.
      (Дело C-250/21)
      (2021/C 289/36)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Naczelny Sąd Administracyjny (Върховен административен съд)

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Szef Krajowej Administracji Skarbowej [Началник на националната данъчна администрация]

         Ответник: O. Fundusz Inwestycyjny Zamknięty reprezentowany przez [затворен инвестиционен фонд, представляван от] O S.A.

         Преюдициален въпрос

      Следва ли член 135, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че освобождаването, което тази разпоредба предвижда за сделки по отпускане, договаряне и управление на кредити, се прилага за описания в главното производство договор за синтетична секюритизация?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело T-71/18: Решение на Общия съд от 2 юни 2021 г. — Италия/Комисия („Езиков режим — Обявление за конкурс на общо основание за назначаване на администратори в областта на финансовата икономика и на макроикономиката — Езикови познания — Ограничаване на избора на втория език за конкурса до три езика — Регламент № 1 — Член 1г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника — Дискриминация, основана на езика — Интерес на службата — Пропорционалност“)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/33

      Решение на Общия съд от 2 юни 2021 г. — Италия/Комисия
      (Дело T-71/18) (1)

      („Езиков режим - Обявление за конкурс на общо основание за назначаване на администратори в областта на финансовата икономика и на макроикономиката - Езикови познания - Ограничаване на избора на втория език за конкурса до три езика - Регламент № 1 - Член 1г, параграф 1, член 27 и член 28, буква е) от Правилника - Дискриминация, основана на езика - Интерес на службата - Пропорционалност“)
      (2021/C 289/49)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Ответник: Европейска комисия (представители: L. Vernier, G. Gattinara и D. Milanowska)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: S. Jiménez García)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AD/339/17 за съставяне на списък с резерви за назначаване на администратори (AD 7) в следните области: 1. Финансова икономика и 2. Макроикономика (OВ C 386 A, 2017 г., стр. 1).

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AD/339/17 за съставяне на списък с резерви за назначаване на администратори (AD 7) в следните области: 1. Финансова икономика и 2. Макроикономика.

                  2)

                  Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Италианската република.

                  3)

                  Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело T-436/17: Определение на Общия съд от 2 юни 2021 г. — ClientEarth и др./Комисия (REACH — Решение на Комисията с което се разрешават някои видове употреба на оловен сулфохромат, жълт, и на оловен хромат, молибдат, сулфат, червен — Член 64 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 — Вътрешно преразглеждане на решение, с което се предоставя разрешение за пускане на пазара — Член 10 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Отпадане на правния интерес — Липса на основание за произнасяне)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/35

      Определение на Общия съд от 2 юни 2021 г. — ClientEarth и др./Комисия
      (Дело T-436/17) (1)

      (REACH - Решение на Комисията с което се разрешават някои видове употреба на оловен сулфохромат, жълт, и на оловен хромат, молибдат, сулфат, червен - Член 64 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 - Вътрешно преразглеждане на решение, с което се предоставя разрешение за пускане на пазара - Член 10 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за произнасяне)
      (2021/C 289/51)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: ClientEarth (Лондон, Обединеното кралство), European Environmental Bureau (EEB) (Брюксел, Белгия), The International Chemical Secretariat (Гьотеборг, Швеция), International POPs Elimination Network (IPEN) (Гьотеборг) (представител: A. Jones, solicitor)

         Ответник: Европейска комисия (представители: G. Gattinara, R. Lindenthal и K. Mifsud-Bonnici)

         Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: Кралство Швеция (представители: C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren, A. Alriksson, J. Lundberg и H. Eklinder)

         Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска агенция по химикалите (представители: M. Heikkilä, W. Broere и F. Becker)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, първо — на Решение C(2017) 2914 окончателен на Комисията от 2 май 2017 година за отхвърляне на искането за вътрешно преразглеждане, подадено на основание член 10 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126), относно Решение за изпълнение C(2016) 5644 окончателен на Комисията за издаване на разрешение за някои видове употреба на веществата оловен сулфохромат, жълт, и оловен хромат, молибдат, сулфат, червен, съгласно член 60, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3), и второ — на посоченото решение за изпълнение.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Наред с направените от нея съдебни разноски, Европейската комисия понася съдебните разноски на ClientEarth, European Environmental Bureau (EEB), The International Chemical Secretariat и на International POPs Elimination Network (IPEN).

                  3)

                  Кралство Швеция и Европейската агенция по химикалите (ECHA) понасят направените от тях съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 300, 11.9.2017 г.


title: Дело T-281/21: Жалба, подадена на 21 май 2021 г. — Nowhere/EUIPO — Junguo Ye (APE TEES)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/40

      Жалба, подадена на 21 май 2021 г. — Nowhere/EUIPO — Junguo Ye (APE TEES)
      (Дело T-281/21)
      (2021/C 289/56)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nowhere Co. Ltd (Токио, Япония) (представител: R. Kunze, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Junguo Ye (Eлче, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „APE TEES“ в кафяв и черен цвят — Заявка за регистрация № 14 319 578

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 10 февруари 2021 г. по преписка R 2474/2017-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в производството пред апелативния състав и пред отдела по спорове.

         Изложено основание/Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-303/21: Жалба, подадена на 31 май 2021 г. — FC/EASO

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/46

      Жалба, подадена на 31 май 2021 г. — FC/EASO
      (Дело T-303/21)
      (2021/C 289/62)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: FC (представител: B. Christianos, адвокат)

         Ответник: Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (EASO)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното съдебно решение, с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 26 март 2021 г. по член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателя.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата:
      Обжалваното решение е опорочено от нарушение на принципа на процесуална икономия и на правото на жалбоподателя на ефективен съдебен процес поради следните причини:

                  1.

                  нарушение на правото на защита на жалбоподателя, тъй като ответникът продължава да отхвърля наличието на връзка между дисциплинарното производство и грешките и нарушенията на основните права, допуснати от ответника на по-ранен етап, тоест на първоначалния етап на дисциплинарното производство, които оказват влияние и във втория етап на дисциплинарното производство, и

                  2.

                  нарушение на правото на изслушване на жалбоподателя.


title: Дело T-313/21: Жалба, подадена на 3 юни 2021 г. — SAS Cargo Group and Others/Комисия

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/49

      Жалба, подадена на 3 юни 2021 г. — SAS Cargo Group and Others/Комисия
      (Дело T-313/21)
      (2021/C 289/66)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподатели: SAS Cargo Group A/S (Каструп, Дания), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Стокхолм, Швеция), SAS AB (Стокхолм) (представители: B. Creve, M. Kofmann, J. Killick и G. Forwood, адвокати)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      Жалбоподателите молят Общия съд:

                  —

                  да осъди Европейския съюз, представляван от Европейската комисия:

                              (a)

                              да изплати на жалбоподателите обезщетение в размер на 14 438 793,21 EUR за вредите, причинени вследствие на неизплащането от Комисията на точния размер лихви върху върнатата глоба за периода между 15 февруари 2011 г. и 8 март 2016 г. съгласно член 266, параграф първи ДФЕС в съответствие с решение на Общия съд от 16 декември 2015 г., SAS Cargo Group A/S и др./Комисия (дело T-56/11) или, ако това е невъзможно — обезщетение за период и прилагайки лихвен процент, които Общият съд счита за подходящи;

                              (б)

                              да изплати на жалбоподателите лихва, изчислена според лихвения процент на Европейската централна банка (ЕЦБ) за нейните основни операции по рефинансиране, увеличен с 3,5 процентни пункта върху обезщетението по предходната буква (а) от 8 март 2016 г. до пълното издължаване, като претендираната лихва е проста лихва до 4 февруари 2021 г. и сложна капитализирана лихва, считано от 5 февруари 2021 г., или ако това е невъзможно — да заплати лихва върху обезщетението по предходната буква (а) за период, при прилагане на лихвен процент и в съответствие с метод за изчисляване (проста или сложна капитализирана лихва), които Общият съд намери за подходящи.

                  —

                  Да отмени решението на Европейската комисия от 25 март 2021 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателите за обезщетение на извъндоговорни вреди.

                  —

                  Да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на искането си за изплащане на обезщетение за вреди жалбоподателят посочва едно-единствено основание. Той твърди, че Комисията не платила на жалбоподателите точния размер лихви след отмяната на Решение на Комисията C(2010) 7694 окончателен от 9 ноември 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело A.39258 — Товарен въздушен транспорт).
      В подкрепа на искането си за отмяна на обжалвания акт жалбоподателите посочва три основания:

                  1.

                  Първото основание е изведено от твърденията на жалбоподателите, че в обжалваното решение е допусната грешка при прилагането на правото, тъй като с него е установено, че на основание на член 46 от Правилника било погасено правото на жалбоподателите да предявят претенциите си за ангажиране на извъндоговорната отговорност на ответника по член 340 ДФЕС.

                  2.

                  Второто основание е изведено от твърденията на жалбоподателите, че в обжалваното решение е допусната грешка при прилагането на правото, тъй като, за да отхвърли искането на жалбоподателите за обезщетение, това решение се основавало изключително на член 85a, параграф 2 от Регламент № 2342/2002 в положение, в което (i) Регламент № 2342/2002 не бил приложим за релевантния период от време и (ii) наличието на съответствие с член 90 от Регламент № 1268/2012 (а mutatis mutandis и член 85a, параграф 2 от Регламент № 2342/2002) не освобождава Комисията от задължението да изплати лихва за забава в съответствие с член 266, параграф първи ДФЕС.


title: Дело T-316/21: Жалба, подадена на 6 юни 2021 г. — Worldwide Machinery/EUIPO — Scaip (SUPERIOR MANUFACTURING)

text:
               19.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/51

      Жалба, подадена на 6 юни 2021 г. — Worldwide Machinery/EUIPO — Scaip (SUPERIOR MANUFACTURING)
      (Дело T-316/21)
      (2021/C 289/69)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Worldwide Machinery Ltd (Чанълвю, Тексас, Съединени щати) (представител: B. Woltering, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Scaip SpA (Парма, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „SUPERIOR MANUFACTURING“ — марка на Европейския съюз № 11 385 333

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 25 март 2021 г. по преписка R 873/2020-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени изцяло обжалваното решение, както и решението на отдела по отмяна от 12 март 2020 г., прието [в производство] по отмяна № 28 762 C, в частта, в която искането за отмяна на марката на Европейския съюз (№ 11 385 333) е отхвърлено,

                  —

                  да отмени спорната марка на Европейския съюз във връзка със следните стоки: клас 12: самоходни машини за реализиране на нефтопроводи, газопроводи и водопроводи; сухопътни превозни средства, а именно самоходни съоръжения за поставяне на тръби; комплекти за преобразуване на гъсенични сухопътни превозни средства в сухопътни превозни средства, включващи самоходни съоръжения за поставяне на тръби; гребла за пресяване; вендузи за апарати за повдигане; хидравлични патронници, самоходни машини за огъване на тръби,

                  —

                  да му присъди разноските в производството пред Общия съд.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 58 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело C-597/19: Решение на Съда (пети състав) от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Ondernemingsrechtbank Antwerpen — Белгия) — Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA (Преюдициално запитване — Интелектуална собственост — Авторско право и сродни права — Директива 2001/29/ЕО — Член 3, параграфи 1 и 2 — Понятието „предоставяне на публично разположение“ — Изтегляне на съдържащ защитено произведение файл чрез мрежа с равноправен достъп (peer-to-peer) и едновременно предоставяне на сегменти от него за качване — Директива 2004/48/ЕО — Член 3, параграф 2 — Злоупотреба с мерки, процедури и средства за защита — Член 4 — Лица, които имат право да подадат заявление за прилагане на мерките, процедурите и средствата за защита — Член 8 — Право на информация — Член 13 — Понятието „вреди“ — Регламент (ЕС) 2016/679 — Член 6, параграф 1, първа алинея, буква е) — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Законосъобразност на обработването — Директива 2002/58/ЕО — Член 15, параграф 1 — Законодателни мерки, чиято цел е да ограничат обхвата на правата и задълженията — Основни права — Членове 7 и 8, член 17, параграф 2 и член 47, първа алинея от Хартата на основните права на Европейски съюз)

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/2

      Решение на Съда (пети състав) от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Ondernemingsrechtbank Antwerpen — Белгия) — Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA
      (Дело C-597/19) (1)

      (Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Авторско право и сродни права - Директива 2001/29/ЕО - Член 3, параграфи 1 и 2 - Понятието „предоставяне на публично разположение“ - Изтегляне на съдържащ защитено произведение файл чрез мрежа с равноправен достъп (peer-to-peer) и едновременно предоставяне на сегменти от него за качване - Директива 2004/48/ЕО - Член 3, параграф 2 - Злоупотреба с мерки, процедури и средства за защита - Член 4 - Лица, които имат право да подадат заявление за прилагане на мерките, процедурите и средствата за защита - Член 8 - Право на информация - Член 13 - Понятието „вреди“ - Регламент (ЕС) 2016/679 - Член 6, параграф 1, първа алинея, буква е) - Защита на физическите лица при обработването на лични данни - Законосъобразност на обработването - Директива 2002/58/ЕО - Член 15, параграф 1 - Законодателни мерки, чиято цел е да ограничат обхвата на правата и задълженията - Основни права - Членове 7 и 8, член 17, параграф 2 и член 47, първа алинея от Хартата на основните права на Европейски съюз)
      (2021/C 310/02)
      Език на производството: нидерландски

         Запитваща юрисдикция

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Страни в главното производство

         Ищец: Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited

         Ответник: Telenet BVBA

         При участието на: Proximus NV, Scarlet Belgium NV

         Диспозитив

                  1)

                  Член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че предоставяне на публично разположение по смисъла на тази разпоредба е налице, когато потребител на мрежа с равноправен достъп (peer-to-peer) качва от крайното си оборудване към такова оборудване на други нейни потребители изтеглени преди това от него сегменти от медиен файл, който съдържа защитено произведение, въпреки че сами по себе си тези сегменти са използваеми само след като се достигне определен процент на изтегляне. Няма значение фактът, че поради настройките си софтуерът за споделяне на файлове BitTorrent клиент генерира автоматично качването, когато потребителят, от чието крайно оборудване се извършва това качване, е приел да ползва този софтуер, като е дал съгласието си за приложението му, след като е бил надлежно информиран за неговите характеристики.

                  2)

                  Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост трябва да се тълкува в смисъл, че лице, което по договор притежава определени права върху интелектуална собственост, но самото то не ги използва, а само търси обезщетение за вреди от предполагаеми нарушители, по принцип може да се ползва от мерките, процедурите и средствата за защита, предвидени в глава II от тази директива, освен ако в съответствие с общото задължение, предвидено в член 3, параграф 2 от тази директива и въз основа на цялостно и подробно проучване не бъде установено, че искането му представлява злоупотреба. По-конкретно, искане за информация на основание на член 8 от посочената директива трябва да бъде отхвърлено и ако е неоснователно или непропорционално, което запитващата юрисдикция следва да провери.

                  3)

                  Член 6, параграф 1, първа алинея, буква е) от Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) във връзка с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип не е пречка нито притежателят на права върху интелектуална собственост или трето лице от негово име систематично да записва IP адресите на потребители на мрежи с равноправен достъп (peer-to-peer), чиито интернет връзки, както се твърди, са били използвани за действия по извършване на нарушение, нито на посочения притежател или на трето лице да се съобщават имената и пощенските адреси на тези потребители, за да му се даде възможност да предяви пред граждански съд иск за обезщетение за вредите, които, както се твърди, са били причинени от тези потребители, но при условие че подобни инициативи и искания на притежателя или на трето лице са основателни и пропорционални, не представляват злоупотреба и имат за правно основание национална законодателна мярка по смисъла на член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, която ограничава обхвата на правилата, предвидени в членове 5 и 6 от така изменената Директива 2002/58.

         (1)  ОВ C 383, 11.11.2019 г.


title: Съединени дела C-58/20 и C-59/20: Решение на Съда (първи състав) от 17 юни 2021 г. (преюдициални запитвания от Bundesfinanzgericht — Австрия) — K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, предишна Finanzamt Linz (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 135, параграф 1 — Случаи на освобождаване — Управление на специални инвестиционни фондове — Възлагане на външен изпълнител — Услуги, предоставяни от трето лице)

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/7

      Решение на Съда (първи състав) от 17 юни 2021 г. (преюдициални запитвания от Bundesfinanzgericht — Австрия) — K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, предишна Finanzamt Linz
      (Съединени дела C-58/20 и C-59/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 135, параграф 1 - Случаи на освобождаване - Управление на специални инвестиционни фондове - Възлагане на външен изпълнител - Услуги, предоставяни от трето лице)
      (2021/C 310/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподателr: K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)

         Ответник: Finanzamt Österreich, предишна Finanzamt Linz

         Диспозитив

      Член 135, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че доставките на услуги от трети лица на дружества за управление на специални инвестиционни фондове, каквито са задачите по данъчно обслужване, които се състоят в осигуряване на данъчно облагане на доходите от фонда на притежателите на дялове съгласно национален закон и в предоставянето на право на използване на софтуер, който служи единствено за извършването на основни изчисления във връзка с управлението на риска и отчитане на изпълнението, попадат в обхвата на предвиденото в тази разпоредба освобождаване, ако са тясно свързани с управлението на специални инвестиционни фондове и ако се предоставят единствено за целите на управлението на такива фондове, дори когато предоставянето на тези услуги не е изцяло възложено на външни изпълнители.

         (1)  ОВ C 191, 8.6.2020 г.


title: Дело C-153/20 P: Решение на Съда (девети състав) от 17 юни 2021 г. — Република Литва/Европейска комисия, Чешка република (Обжалване — Европейски фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) — Разходи, изключени от финансиране от Европейския съюз — Разходи, направени от Република Литва — Регламент (ЕС) № 65/2011 — Административен контрол — Проверка на място — Качество на проверките — Статут на заявителите — Изкуствено създадени условия — Разходи в рамките на проекти)

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/8

      Решение на Съда (девети състав) от 17 юни 2021 г. — Република Литва/Европейска комисия, Чешка република
      (Дело C-153/20 P) (1)

      (Обжалване - Европейски фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) - Разходи, изключени от финансиране от Европейския съюз - Разходи, направени от Република Литва - Регламент (ЕС) № 65/2011 - Административен контрол - Проверка на място - Качество на проверките - Статут на заявителите - Изкуствено създадени условия - Разходи в рамките на проекти)
      (2021/C 310/08)
      Език на производството: литовски

         Страни

         Жалбоподател: Република Литва (представители: R. Dzikovič и K. Dieninio)

         Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Sauka и A. Steiblytė), Чешка република (представители: M. Smolek, J. Pavliš и J. Vláčil)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Република Литва да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.

                  3)

                  Чешката република понася направените от нея съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 215, 29.6.2020 г.


title: Дело C-641/20: Определение на Съда (девети състав) от 5 май 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunal du travail de Liège — Белгия) — VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS) (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Решение за връщане — Съдебно обжалване — Право на временно пребиваване и право на социални помощи през периода до произнасянето по жалбата)

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/8

      Определение на Съда (девети състав) от 5 май 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunal du travail de Liège — Белгия) — VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS)
      (Дело C-641/20) (1)

      (Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Решение за връщане - Съдебно обжалване - Право на временно пребиваване и право на социални помощи през периода до произнасянето по жалбата)
      (2021/C 310/09)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Tribunal du travail de Liège

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: VT

         Ответник: Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)

         Диспозитив

      Членове 5 и 13 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, във връзка с член 19, параграф 2 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 14, параграф 1, буква б) от тази директива трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство, което не предвижда суспензивно действие по силата на закона за жалбата, подадена от гражданин на трета страна срещу решение за връщане по смисъла на член 3, точка 4 от посочената директива, което е постановено за него, след като компетентният орган му е отнел статута на бежанец съгласно член 11 от Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила, и което съответно не предвижда право на временно пребиваване и на задоволяване на основните потребности до произнасянето по жалбата в извънредния случай, в който гражданинът на трета страна, страдащ от тежко заболяване, може вследствие на изпълнението на това решение да бъде изложен на сериозен риск от тежко и необратимо влошаване на здравословното му състояние. В този контекст националният съд, сезиран със спор, изходът от който е свързан с евентуално спиране на действието на решението за връщане, трябва да приеме, че подадената срещу това решение жалба има суспензивно действие по силата на закона, доколкото в жалбата са изложени доводи, които видимо не са явно неоснователни, с които се цели да се докаже, че изпълнението на това решение ще изложи гражданина на трета страна на сериозен риск от тежко и необратимо влошаване на здравословното му състояние.

         (1)  ОВ C 44, 8.2.2021 г.


title: Дело C-699/20: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Nysie (Полша), постъпило на 21 декември 2020 г. — Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/10

      Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy w Nysie (Полша), постъпило на 21 декември 2020 г. — Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP
      (Дело C-699/20)
      (2021/C 310/12)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Rejonowy w Nysie (Районен съд Ниса)

         Страни в главното производство

         Орган: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

         Лице: AP
      С определение от 8 юни 2021 г. Съдът (шести състав) обяви преюдициалното запитване, отправено от Sąd Rejonowy w Nysie (Районен съд Ниса), II-ро наказателно отделение (Полша), за явно недопустимо.


title: Дело T-415/20: Решение на Общия съд от 16 юни 2021 г. — KT/ЕИБ (Публична служба — Персонал на ЕИБ — Дисциплинарно производство — Уволнение поради сериозна причина — Право на защита — Изслушване на свидетелите — Делегиране на правомощия — Подготвяне на обжалваното решение — Разумен срок — Безпристрастност — Защита на личните данни — Пропорционалност)

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/25

      Решение на Общия съд от 16 юни 2021 г. — KT/ЕИБ
      (Дело T-415/20) (1)

      (Публична служба - Персонал на ЕИБ - Дисциплинарно производство - Уволнение поради сериозна причина - Право на защита - Изслушване на свидетелите - Делегиране на правомощия - Подготвяне на обжалваното решение - Разумен срок - Безпристрастност - Защита на личните данни - Пропорционалност)
      (2021/C 310/32)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: KT (представител: L. Levi, avocate)

         Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: K. Carr и M. Loizou, подпомагани от A. Duron, avocate)

         Предмет

      Искане по член 270 ДФЕС и член 50а от Статута на Съда на Европейския съюз за отмяна на решението на ЕИБ от 24 март 2020 г., с което жалбоподателят е уволнен дисциплинарно поради сериозна причина, без предизвестие, но с обезщетение при прекратяване на правоотношението

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда KT да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).

         (1)  ОВ C 297, 7.9.2020 г.


title: Дело T-198/20: Определение на Общия съд от 8 юни 2021 г. — Shindler и др./Съвет (Жалба за отмяна — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Споразумение за оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза и от Евратом — Решение на Съвета за сключването на споразумението за оттегляне — Граждани на Обединеното кралство — Загубване на гражданството на Съюза — Липса на лично засягане — Ненормативен акт — Недопустимост)

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/27

      Определение на Общия съд от 8 юни 2021 г. — Shindler и др./Съвет
      (Дело T-198/20) (1)

      (Жалба за отмяна - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Споразумение за оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза и от Евратом - Решение на Съвета за сключването на споразумението за оттегляне - Граждани на Обединеното кралство - Загубване на гражданството на Съюза - Липса на лично засягане - Ненормативен акт - Недопустимост)
      (2021/C 310/35)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Harry Shindler (Порто д’Асколи, Италия) и други 9 жалбоподатели, чиито имена се съдържат в приложение към определението (представител: J. Fouchet, avocat)

         Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer, R. Meyer и J. Ciantar)

         Предмет

      Искане, подадено на основание на член 263 ДФЕС за частична или пълна отмяна, от една страна, на Споразумението за оттегляне на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия (ОВ L 29, 2020 г., стр. 7), и от друга страна, на Решение (ЕС) 2020/135 на Съвета от 30 януари 2020 година относно сключването на Споразумението за оттегляне на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия (ОВ L 29, 2020 г., стр. 1)

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Не е необходимо произнасяне по искането за встъпване на Европейската комисия и на British in Europe.

                  3)

                  Осъжда г-н Harry Shindler и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, да заплатят освен направените от тях съдебни разноски и разноските, направени от Съвета на Европейския съюз, с изключение на разноските, свързани с молбите за встъпване.

                  4)

                  Г-н Shindler и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложението, Съветът, Комисията и British in Europe понасят направените от тях разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 201, 15.6.2020 г.


title: Дело T-565/20: Определение на Общия съд от 14 юни 2021 г. — TrekStor/EUIPO — Zagg (Защитни покрития за компютърен хардуер) (Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ защитно покритие за компютърен хардуер — Основание за недействителност — Неразрешено използване на произведение, защитено съгласно законодателството на държава членка относно авторското право — Член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Искане за изслушване на свидетели — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/34

      Определение на Общия съд от 14 юни 2021 г. — TrekStor/EUIPO — Zagg (Защитни покрития за компютърен хардуер)
      (Дело T-565/20) (1)

      (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ защитно покритие за компютърен хардуер - Основание за недействителност - Неразрешено използване на произведение, защитено съгласно законодателството на държава членка относно авторското право - Член 25, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 6/2002 - Искане за изслушване на свидетели - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2021/C 310/45)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: TrekStor GmbH (Бенсхайм, Германия) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch и N. Willich, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Zagg Inc. (Мидвейл, Юта, Съединени щати) (представители: T. Schmitz и M. Breuer, адвокати)

         Предмет

      Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 17 юни 2020 г. (преписка R 297/2019-3), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни TrekStor и Zagg

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда TrekStor GmbH да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 378, 9.11.2020 г.


title: Дело T-312/21: Жалба, подадена на 2 юни 2021 г. — SY/Комисия

text:
               2.8.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 310/36

      Жалба, подадена на 2 юни 2021 г. — SY/Комисия
      (Дело T-312/21)
      (2021/C 310/48)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: SY (представител: T. Walberer, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия

         Искания

      На основание член 270 ДФЕС, член 91, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и членове 263 ДФЕС и 265 ДФЕС жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  1. Да отмени: списъка с резерви за конкурс EPSO/AD/374/19-1, решенията за назначаване на кандидатите, включени в списъка с резерви, решенията на конкурсната комисия от 21 април 2021 г. и от 14 януари 2021 г. жалбоподателят да не бъде включен в списъка с резерви в областта на правото на конкуренцията, „допълнението“ към обявлението за конкурс EPSO/AD/374/19-1 от 5 ноември 2020 г. и поканата до жалбоподателя от 20 ноември 2020 г.,

                  —

                  при условията на евентуалност спрямо исканията по точка 1 да отмени: решенията на конкурсната комисия от 21 април 2021 г. и от 14 януари 2021 г. в частта относно жалбоподателя и да даде на ответника необходимите конкретни разпореждания с оглед на законосъобразното възстановяване на предишното правно положение на жалбоподателят преди допускането на правонарушенията, които разпореждания предоставят възможност на ответника направо или след повторна оценка на представянето на жалбоподателя да го включи в списъка с резерви, „допълнението“ към обявлението за конкурс EPSO/AD/374/19-1 от 5 ноември 2020 г. и поканата до жалбоподателя от 20 ноември 2020 г.,

                  —

                  да установи, че ответникът е нарушил член 265 ДФЕС като не се е произнесъл с адресирано до жалбоподателя решение по подадената от него жалба по административен ред от 17 януари 2021 г.,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: направеното впоследствие изменение с обратна сила на конкурса било незаконосъобразно поради липсата на основание, поради нарушаването на права, както и поради нарушение на правната яснота, задължението за мотивиране и правата на участие.

                  2.

                  Второ основание: нарушена била забраната за недопускане на дискриминация във връзка със съществуващото заболяване на жалбоподателя, тъй като ответникът не му предоставил на разположение необходимите за изпита специални средства.

                  3.

                  Трето основание: жалбоподателят бил дискриминиран поради забавяне спрямо други участници в основания само на електронни технологии център за оценяване.

                  4.

                  Четвърто основание: жалбоподателят бил дискриминиран спрямо служители на ответника.


title: Дело C-249/20 P: Решение на Съда (десети състав) от 25 ноември 2021 г. — Европейска комисия/UG (Обжалване — Публична служба — Договорно нает служител — Договор за неопределено време — Прекратяване — Основания за уволнение — Изопачаване — Неимуществена вреда — Допустимост — Липса на произнасяне по някое от исканията)

text:
               31.1.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/9

      Решение на Съда (десети състав) от 25 ноември 2021 г. — Европейска комисия/UG
      (Дело C-249/20 P) (1)

      (Обжалване - Публична служба - Договорно нает служител - Договор за неопределено време - Прекратяване - Основания за уволнение - Изопачаване - Неимуществена вреда - Допустимост - Липса на произнасяне по някое от исканията)
      (2022/C 51/10)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Mongin и L. Radu Bouyon)

         Друга страна в производството: UG (представители: първоначално M. Richard и P. Junqueira de Oliveira, впоследствие M. Richard, адвокати)

         Диспозитив

                  1)

                  Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 2 април 2020 г., UG/Комисия (T-571/17, непубликувано, EU:T:2020:141), в частта, в която е отменено решението на Европейската комисия от 17 октомври 2016 за прекратяване на сключения с UG договор за неопределено време, в частта, в която се установява незаконосъобразност, за която отговорност носи тази институция, и в частта, в която се отхвърля като недопустимо искането на UG за присъждане на обезщетение за претърпяната неимуществена вреда.

                  2)

                  Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

                  3)

                  Не се произнася по съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 348, 19.10.2020 г.


title: Дело T-196/20: Жалба, подадена на 10 април 2020 г. — Chanel/EUIPO — Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO)

text:
               15.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 201/40

      Жалба, подадена на 10 април 2020 г. — Chanel/EUIPO — Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO)
      (Дело T-196/20)
      (2020/C 201/53)
      Език на жалбата: френски

         Страни

         Жалбоподател: Chanel (Ньой-сюр-Сен, Франция) (представител: J. Passa, avocat)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Innovative Cosmetic Concepts LLC (Клифтън, Ню Джърси, Съединените щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: Посочваща Европейския съюз международна регистрация на словна марка INCOCO — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 189 828

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 16 януари 2020 г. по преписка R 194/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на принципа на добра администрация.


title: Дело T-20/20: Определение на Общия съд от 23 април 2020 г. — Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Парламент

text:
               15.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 201/56

      Определение на Общия съд от 23 април 2020 г. — Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Парламент
      (Дело T-20/20) (1)

      (2020/C 201/73)
      Език на производството: английски
      Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

         (1)  ОВ C 95, 23.3.2020 г.


title: Дело C- C-803/19: Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 31 октомври 2019 г. — TN/WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

text:
               27.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/2

      Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 31 октомври 2019 г. — TN/WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP
      (Дело C- C-803/19)
      (2020/C 247/02)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberster Gerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: TN

         Ответници: WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

         Друга страна: UO
      С определение от 28 май 2020 г. Съдът на Европейския съюз (осми състав) постанови:
      Член 35, параграф 1 във връзка с член 36, параграф 1 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година относно животозастраховането и член 185, параграф 1 във връзка с член 186, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, съгласно която при отказ на титуляря на полица от застрахователния договор дължимият от титуляря данък върху застрахователната премия, събиран от застрахователя и изплащан от него на държавата, се изключва от сумите, които застрахователят трябва да върне на титуляря, който съответно трябва да поиска връщане на тези суми от данъчната администрация или евентуално да предяви иск за обезщетение за вреди спрямо застрахователя, при условие че процесуалните правила, предвидени в приложимото за застрахователния договор право за връщането на платените суми на този данък, не биха могли да застрашат ефективността на правото на отказ, което правото на Съюза предоставя на титуляря на полицата, което запитващата юрисдикция следва да провери.


title: Дело C-52/20 P: Жалба, подадена на 30 януари 2020 г. от K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 21 ноември 2019 г. по дело T-527/18 — K.A. Schmersal Holding/EUIPO — Tecnium (tec.nicum)

text:
               27.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/3

      Жалба, подадена на 30 януари 2020 г. от K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 21 ноември 2019 г. по дело T-527/18 — K.A. Schmersal Holding/EUIPO — Tecnium (tec.nicum)
      (Дело C-52/20 P)
      (2020/C 247/03)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (представител: A. Haudan, Rechtsanwalt)

         Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
      С определение от 28 май 2020 г. Съдът на Европейския съюз (състав по допускане на обжалване) постанови, че не допуска обжалването по делото и че K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG понася собствените си съдебни разноски.


title: Дело C-83/20: Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 17 февруари 2020 г. (преструктуриране, считано от 16 април 2020 г.) — BPC Lux 2 Sàrl и др./Banco de Portugal и др.

text:
               27.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/4

      Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 17 февруари 2020 г. (преструктуриране, считано от 16 април 2020 г.) — BPC Lux 2 Sàrl и др./Banco de Portugal и др.
      (Дело C-83/20)
      (2020/C 247/06)
      Език на производството: португалски

         Запитваща юрисдикция

      Supremo Tribunal Administrativo

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: BPC Lux 2 Sàrl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc.,Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sàrl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sàrl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group SA

         Ответници: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

         Преюдициални въпроси

                  1.

                  Трябва ли правото на Съюза, и по-специално чл[ен] 17 от [Хартата на основните права на Европейския съюз] и Директива № 2014/59/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета, и по-специално членове 36, 73 и 74, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, приложена във връзка с действия по преструктуриране, изразяващи се в създаване на мостова институция и инструмент за обособяване на активи, с която частично се транспонира посочената директива, преди да е изтекъл срокът за транспонирането ѝ, като:

                              a)

                              не предвижда осъществяване на справедлива, разумна и реалистична оценка на активите и пасивите на институцията — обект на действия по преструктуриране, преди тяхното приемане?

                              б)

                              не предвижда заплащане на евентуална компенсация в зависимост от оценката, посочена в предходната буква на институцията — обект на преструктуриране, или според случая на притежателите на акции или други основания за собственост, но вместо това само предвижда, че евентуалният остатък от полученото от продажбата на мостовата банка трябва да бъде върнат на първоначалната кредитна институция или на нейната маса на несъстоятелността?

                              в)

                              не предвижда, че акционерите на институцията — обект на действия по преструктуриране, имат право да получат сума, не по-малка от тази, която се очаква да получат, ако институцията е била изцяло прекратена съгласно обичайното производство по несъстоятелност, а предвижда единствено този механизъм на защита за кредиторите, чиито кредити не са били прехвърлени?

                              г)

                              не предвижда оценка, независимо от оценката по буква a), предназначена да установи дали акционерите и кредиторите биха получили по-благоприятно третиране, ако институцията — обект на преструктуриране, беше започнала обичайното производство по несъстоятелност?

                  2.

                  С оглед на практиката на Съда, установена в решение от 18 декември 1997 г., Inter-Environnement Wallonie [дело C-129/96 (2), впоследствие потвърдена от Съда], може ли национална правна уредба като разглежданата в главното производство, с която частично се транспонира Директива 2014/59/ЕС, да компрометира сериозно постигането на целения с посочената директива резултат, по-специално с членове 36, 73 и 74 от нея в контекста на прилагането на действия по преструктуриране?

         (1)  ОВ L 173, 2014 г., стр. 190.

         (2)  EU:C:1997:628


title: Дело C-97/20 P: Жалба, подадена на 24 февруари 2020 г. от Société des produits Nestlé SA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 19 декември 2019 г. по дело T-40/19 — Amigüitos pets & life/EUIPO — Société des produits Nestlé

text:
               27.7.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/5

      Жалба, подадена на 24 февруари 2020 г. от Société des produits Nestlé SA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 19 декември 2019 г. по дело T-40/19 — Amigüitos pets & life/EUIPO — Société des produits Nestlé
      (Дело C-97/20 P)
      (2020/C 247/07)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Société des produits Nestlé SA (представители: A. Jaeger-Lenz, C. Elkemann и A. Lambrecht, Rechtsanwälte)

         Други страни в производството: Amigüitos pets & life SA (представител: N.A. Fernández Fernández-Pacheco, abogado), Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
      С определение от 4 юни 2020 г., Съдът (състав по допускането на обжалване) реши да не допусне обжалването по делото и жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.