title: Дело T-14/18: Решение на Общия съд от 19 декември 2019 г. — Гърция/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Отделени от производството преки помощи — Екстраполирана финансова корекция — Член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 — Член 12 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 — Задължение за мотивиране — Оценка на вредата — Пропорционалност)

text:
               24.2.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 61/24

      Решение на Общия съд от 19 декември 2019 г. — Гърция/Комисия
      (Дело T-14/18) (1)

      (ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Отделени от производството преки помощи - Екстраполирана финансова корекция - Член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 - Член 12 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 - Задължение за мотивиране - Оценка на вредата - Пропорционалност)
      (2020/C 61/28)
      Език на производството: гръцки

         Страни

         Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou и A. Vasilopoulou)

         Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и D. Bianchi)

         Предмет

      Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяната на Решение за изпълнение (ЕС) 2017/2014 на Комисията от 8 ноември 2017 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР (ОВ L 292, 2017 г., стр. 61), доколкото се отнася до Република Гърция

         Диспозитив

                  1)

                     Отхвърля жалбата.

                  2)

                     Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 112, 26.3.2018 г.


title: Дело C-935/19: Преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Полша), постъпило на 23 декември 2019 г. — Grupa Warzywna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/2

      Преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Полша), постъпило на 23 декември 2019 г. — Grupa Warzywna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (Дело C-935/19)
      (2020/C 191/02)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Grupa Warzywna Sp. z o.o.

         Ответник: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Преюдициален въпрос

      Съответства ли допълнително данъчно задължение като предвиденото в член 112b, параграф 2 от полския закон за ДДС на разпоредбите от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) (и по-специално членове 2, 250 и 273), член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, член 325 от Договора за функционирането на Европейския съюз и принципа на пропорционалност?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-949/19: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 31 декември 2019 г. — M.A./Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/2

      Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 31 декември 2019 г. — M.A./Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.
      (Дело C-949/19)
      (2020/C 191/03)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: M.A.

         Ответник: Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 21, параграф 2а от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници (1) във връзка с член 47, първа алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че на гражданин на трета страна, на когото е отказано издаването на виза за дългосрочно пребиваване и който не може да се ползва от правото на свободно движение на територията на другите държави членки, произтичащо от член 21, параграф 1 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген, трябва да се гарантира право на ефективни правни средства за защита пред съд?

         (1)  ОВ L 239, 2000 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 183.


title: Дело C-19/20: Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Gdańsku (Полша), постъпило на 16 януари 2020 г. — I.W., R.W./Bank BPH S.A.

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/3

      Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Gdańsku (Полша), постъпило на 16 януари 2020 г. — I.W., R.W./Bank BPH S.A.
      (Дело C-19/20)
      (2020/C 191/04)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Страни в главното производство

         Жалбоподатели: I.W., R.W.

         Ответник: Bank BPH S.A.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Трябва ли член 3, параграфи 1 и 2 във връзка с член 4, параграф 1 във връзка с член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) да се тълкува в смисъл, че националният съд е длъжен да констатира неравноправния характер (по смисъла на член 3, параграф 1 от Директивата) на съответната клауза в потребителски договор включително когато към датата на произнасянето на съда между страните има сключен анекс за изменение на текста на договора и с него клаузата е изменена така, че не е неравноправна, а констатацията за неравноправност на клаузата в първоначалната ѝ редакция може да доведе до недействителност (нищожност или унищожаемост) на целия договор?

                  2)

                  Трябва ли член 6, параграф 1 във връзка с член 3, параграф 1 и параграф 2, второ изречение и член 2 от Директива 93/13 да се тълкува в смисъл, че позволява на националния съд да констатира неравноправност само на някои части на договорната клауза, отнасяща се до определяния от банката обменен курс на валутата, по която се индексира отпуснатият на потребителя кредит (както в случая в главното производство), тоест премахване на разпоредбата относно маржа на банката, който се определя едностранно по неясни правила от самата банка и е компонент на обменния курс, но запазване на еднозначно формулираната разпоредба относно осреднения курс на централната банка (Полската народна банка), което не създава необходимост от замяна на премахнатата част от клаузата с някаква правна разпоредба, а ще доведе до възстановяване на действителното равновесие между потребителя и продавача или доставчика, макар да изменя същината на разпоредба, която се отнася до изпълнението на задълженията на потребителя, по благоприятен за него начин?

                  3)

                  Трябва ли член 6, параграф 1 във връзка с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 да се тълкува в смисъл, че дори когато националният законодател е предвидил мерки, които гарантират предотвратяване на употребата на неравноправни договорни клаузи като обсъжданите в главното производство, като е въвел правни разпоредби, които задължават банките конкретно да посочват начините и сроковете за определяне на обменния валутен курс, по който се изчислява сумата на кредита, погасителните вноски и правилата за преизчисляване към валутата на усвояване или връщане на кредита, общественият интерес не допуска да се констатира неравноправност само на някои части от договорната клауза по описания във втория въпрос начин?

                  4)

                  Трябва ли липсата на действие на договора по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 93/13 в резултат от премахването на неравноправните договорни клаузи по смисъла на член 2, буква а) във връзка с член 3 от Директивата да се разбира в смисъл, че това е санкция, която може да се осъществи като резултат от конститутивно решение на съда, постановено по изрично искане на потребителя, с последици от момента на сключването на договора, тоест ex tunc, а вземанията на потребителя и на продавача или доставчика за връщане на даденото стават изискуеми с влизането в сила на съдебното решение?

                  5)

                  Трябва ли член 6, параграф 1 от Директива 93/13 във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз от 30 март 2010 г. да се тълкува в смисъл, че задължава националния съд да информира потребителя, който е поискал обявяване на договора за недействителен във връзка с премахването на неравноправните клаузи, за правните последици от подобно решение на съда, в това число за възможните вземания на доставчика (банката) за връщане на даденото, включително за вземания, които не са предявени в конкретното производство или чието съществуване не е еднозначно установено, дори когато потребителят е представляван по делото от професионален пълномощник?

         (1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


title: Дело C-29/20: Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln (Германия), постъпило на 23 януари 2020 г. — Biofa AG/Sikma D. Vertriebs GmbH und Co. KG

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/4

      Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Köln (Германия), постъпило на 23 януари 2020 г. — Biofa AG/Sikma D. Vertriebs GmbH und Co. KG
      (Дело C-29/20)
      (2020/C 191/05)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Oberlandesgericht Köln

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Biofa AG

         Ответник: Sikma D. Vertriebs GmbH und Co. KG

         Преюдициален въпрос

      Установява ли се с одобрението на активно вещество, предмет на регламент за изпълнение съгласно член 9, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 528/2012 (1), по обвързващ начин за целите на съдебно производство, провеждано в дадена държава членка, че това вещество е предназначено по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от този регламент да въздейства чрез средства, различни от чисто физическите или механичните действия, или фактическите констатации дали са изпълнени изискванията на фактическия състав по член 3, параграф 1, буква а) от същия регламент са задължителни за сезирания съд на съответната държава членка и след приемането на регламента за изпълнение?

         (1)  Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди текст от значение за ЕИП (ОВ L 167, 2012 г., стр. 1).


title: Дело C-46/20: Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 29 януари 2020 г. — Z/Finanzamt G

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/5

      Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 29 януари 2020 г. — Z/Finanzamt G
      (Дело C-46/20)
      (2020/C 191/07)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzhof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Z

         Ответник: Finanzamt G

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Допуска ли член 168, буква а) във връзка с член 167 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) национална съдебна практика, съгласно която правото на приспадане на данъка е изключено в случаите, в които съществува право на избор дали доставка на стоки или услуги да бъде включена в личното имущество или в имуществото на търговското предприятие, ако до изтичането на законоустановения срок за подаване на годишната ДДС декларация пред данъчните органи не е представено ясно решение за такова включване?

                  2)

                  Допуска ли член 168, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност национална съдебна практика, която приема или се основава на презумпция, че е налице включване на доставката в личното имущество, ако не съществуват (достатъчно) доказателства за включването ѝ в имуществото на търговското предприятие?

         (1)  ОВ L 347, 2006, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело C-48/20: Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 28 януари 2020 г. — UAB „P“/Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/6

      Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 28 януари 2020 г. — UAB „P“/Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku
      (Дело C-48/20)
      (2020/C 191/08)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: UAB „P“

         Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

         Преюдициален въпрос

      Трябва ли член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност и принципът на пропорционалност (1) да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство не допускат прилагането на национална разпоредба като член 108, параграф 1 от Закона за данъка върху стоките и услугите (2) по отношение на фактури с неправилно начислен ДДС, издадени от добросъвестно данъчнозадължено лице, ако:

                  —

                  действията на данъчнозадълженото лице не са свързани с данъчна измама, а произтичат от неправилно тълкуване на правните разпоредби, възприето от страните по сделката въз основа на застъпваното от данъчните органи тълкуване на тези разпоредби и обичайната практика в тази област към момента на извършването на сделката, съгласно които погрешно се е смятало, че издателят на фактурата извършва доставка на стоки, докато всъщност той доставя освободена от ДДС услуга за финансово посредничество, и

                  —

                  получателят по фактурата с неправилно начисления ДДС би имал право да изиска да му се възстанови този ДДС и ако сделката правилно беше фактурирана от онова данъчнозадължено лице, което всъщност извършва за получателя доставка на стоки?

         (1)  ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.

         (2)  Dz. U., 2011 г., бр. 177, позиция 1054, съответно изменен.


title: Дело C-55/20: Преюдициално запитване от Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie (Полша), постъпило на 31 януари 2020 г. — Ministerstwo Sprawiedliwości/R.G.

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/6

      Преюдициално запитване от Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie (Полша), постъпило на 31 януари 2020 г. — Ministerstwo Sprawiedliwości/R.G.
      (Дело C-55/20)
      (2020/C 191/09)
      Език на производството: полски

         Запитваща юрисдикция

      Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: Ministerstwo Sprawiedliwości

         Ответник: R.G.

         Преюдициални въпроси

                  1)

                  Прилагат ли се за производство относно търсене на дисциплинарна отговорност от адвокати и чуждестранни юристи, вписани в регистъра на адвокатите — във връзка с която отговорност адвокатът може по-специално да бъде глобен, временно лишен от право да упражнява професията или изключен от адвокатската колегия, a чуждестранният юрист може по-специално да бъде глобен, временно лишен от право да оказва правна помощ в Република Полша или да му бъде забранено да оказва правна помощ в Република Полша — разпоредбите от глава III от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (1) (наричана по-нататък „Директивата за услугите“), и по-специално член 10, параграф 6? При утвърдителен отговор, прилагат ли се за посоченото производство — провеждано пред съдилища на адвокатурата в рамките на дела, по които постановените от тези съдилища актове не подлежат на обжалване пред държавните съдилища или по които срещу такива актове може да се използва само извънреден способ за обжалване, какъвто е касационната жалба до Sąd Najwyższy (Върховен съд, Полша) — разпоредбите от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), по-специално член 47, дори когато всички съществени обстоятелства са свързани само с една държава членка?

                  2)

                  Трябва ли, когато — в производството, посочено в първия въпрос — компетентен за разглеждането на касационната жалба срещу решение или определение на дисциплинарния съд на адвокатурата или частната жалба срещу разпореждане, с което се отказва приемане на касационна жалба, съгласно действащите национални разпоредби е орган, който според запитващата юрисдикция в съответствие с оценката на Върховния съд в решение от 5 декември 2019 г., дело № III PO 7/18, не е независим и безпристрастен съд по смисъла на член 47 от Хартата, без приложение да се оставят националните разпоредби, определящи компетентността на такъв орган, като дисциплинарният съд на адвокатурата съответно е длъжен да изпрати касационната или частната жалба за разглеждане на съдебния орган, който би бил компетентен, ако посочените национални разпоредби не бяха пречка за това?

                  3)

                  Може ли (съответно трябва ли), когато — в производството, посочено в първия въпрос — решението или определението на дисциплинарния съд на адвокатурата съгласно становището на същия съд не подлежи на касационно обжалване от Prokurator Generalny (главен прокурор, Полша) или Rzecznik Praw Obywatelskich (омбудсман, Полша), като се има предвид, че това становище:

                              а)

                              противоречи на становището в решение от 27 ноември 2019 г. по дело № II DSI 67/18 на седемчленен състав на Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego (дисциплинарна колегия на Върховния съд), тоест органът, който съгласно действащите национални разпоредби е компетентен да разгледа частната жалба срещу разпореждане, с което се отказва приемане на касационна жалба, но който според дисциплинарния съд на адвокатурата в съответствие с оценката на Върховния съд в решение от 5 декември 2019 г., дело № III PO 7/18, не е независим и безпристрастен съд по смисъла на член 47 от Хартата,

                              б)

                              съответства на становището, изразено преди това от Izba Karna Sądu Najwyższego (наказателна колегия на Върховния съд), тоест съдебният орган, който би бил компетентен да разгледа такава частна жалба, ако посочените разпоредби не бяха пречка за това,

                        дисциплинарният съд на адвокатурата да остави без приложение становището на дисциплинарната колегия на Върховния съд?

                  4)

                  Трябва ли в посочената в третия въпрос хипотеза, ако дисциплинарният съд на адвокатурата е сезиран с жалба от министъра на правосъдието, и:

                              а)

                              един от факторите, които според оценката на Върховния съд в решение от 5 декември 2019 г., дело № III PO 7/18, а също и според дисциплинарния съд на адвокатурата позволяват да се приеме, че дисциплинарната колегия на Върховния съд — тоест посоченият в трети въпрос, буква а) орган — не е независим и безпристрастен съд по смисъла на член 47 от Хартата, е влиянието на изпълнителната власт, особено на министъра на правосъдието, върху нейния личен състав,

                              б)

                              функцията на главен прокурор, който съгласно становището на дисциплинарната колегия на Върховния съд, тоест посочения в трети въпрос, буква а) орган, би имал право да подаде касационна жалба срещу определението, постановено по разглежданата жалба, но съгласно становището на наказателната колегия на Върховния съд, тоест посочения в трети въпрос, буква б) орган, и съгласно становището на дисциплинарния съд на адвокатурата няма такова право, по силата на закона се изпълнява именно от министъра на правосъдието,

                        дисциплинарният съд на адвокатурата да остави без разглеждане тази жалба, ако само по този начин може да гарантира съответствието на производството с член 47 от Хартата, по-специално избягвайки намесата в него от страна на орган, който не е независим и безпристрастен съд по смисъла на тази разпоредба?

         (1)  OB L 376, 2006 г., стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50.


title: Дело C-59/20: Преюдициално запитване от Bundesfinanzgericht (Австрия), постъпило на 4 февруари 2020 г. — DBKAG/Finanzamt Linz

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/8

      Преюдициално запитване от Bundesfinanzgericht (Австрия), постъпило на 4 февруари 2020 г. — DBKAG/Finanzamt Linz
      (Дело C-59/20)
      (2020/C 191/11)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesfinanzgericht

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: DBKAG

         Ответник: Finanzamt Linz

         Преюдициален въпрос

      Следва ли член 135, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че за целите на предвиденото в тази разпоредба освобождаване от данък понятието „управление на специални инвестиционни фондове“ обхваща и случая, когато трето лице лицензодател предоставя на инвестиционно дружество (ИД) право на ползване върху специализиран софтуер, разработен конкретно за управлението на специални инвестиционни фондове, ако, както в главното производство, този специализиран софтуер служи само за изпълнението на специфични и съществени дейности във връзка с управлението на специалните инвестиционни фондове, но се задейства на техническата инфраструктура на ИД и може да осъществява функциите си само при субординирано участие на ИД и при непрекъснато ползване на предоставени от ИД пазарни данни?

         (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


title: Дело C-73/20: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 13 февруари 2020 г. — ZM в качеството му на синдик на Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/9

      Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 13 февруари 2020 г. — ZM в качеството му на синдик на Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs
      (Дело C-73/20)
      (2020/C 191/12)
      Език на производството: немски

         Запитваща юрисдикция

      Bundesgerichtshof

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: ZM в качеството му на синдик на Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH

         Ответник: E. A. Frerichs

         Преюдициален въпрос

      Следва ли член 13 от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (1) и член 12, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения („Рим I“) (2) да се тълкуват в смисъл, че съгласно втория посочен регламент приложимото право към договор следва да се прилага и към плащането, което извършва трето лице, за да изпълни договорното задължение за плащане на страна по този договор?

         (1)  ОВ L 160, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143.

         (2)  ОВ L 177, 2008 г., стр. 6.


title: Дело C-129/20: Преюдициално запитване от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Люксембург), постъпило на 9 март 2020 г. — XI/Caisse pour l'avenir des enfants

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/10

      Преюдициално запитване от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Люксембург), постъпило на 9 март 2020 г. — XI/Caisse pour l'avenir des enfants
      (Дело C-129/20)
      (2020/C 191/14)
      Език на производството: френски

         Запитваща юрисдикция

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Страни в главното производство

         Жалбоподател: XI

         Ответник: Caisse pour l'avenir des enfants

         Преюдициални въпроси

      Трябва ли клауза 1, точки 1 и 2, клауза 2, точка 1 и клауза 2, точка 3, буква б) от Рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено на 14 декември 1995 г. между общите междуотраслови организации Съюз на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейски център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейска конфедерация на профсъюзите (ЕКП) и въведено с Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск (1), да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането на разпоредба от вътрешното право като член 29 bis от Закона от 16 април 1979 г. за общия статут на държавните служители, в редакцията му, приета със Закона от 22 декември 2006 г. (Mémorial, A, 2006 г., № 242, стр. 4838), която подчинява предоставянето на родителски отпуск на две условия: работникът да е работил законно и да е бил социално осигурен на това основание, от една страна, за непрекъснат период от поне дванадесет последователни месеца, непосредствено предхождащ началото на родителския отпуск, и от друга страна, към момента на раждането или приемането на детето или децата, които ще осинови, като спазването на второто условие се изисква дори и в случаите на раждане или приемане на детето или децата преди повече от дванадесет месеца от началото на родителския отпуск?

         (1)  ОВ L 145, 1996 г., стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 160.


title: Дело T-546/19: Решение на Общия съд от 2 април 2020 г. — Sainte Mère/EUIPO (Форма на позлатен съд с подобие на вълна) (Марка на Европейския съюз — Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз — Форма на позлатен съд с подобие на вълна — Абсолютно основание за отказ — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Липса на отличителен характер)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/12

      Решение на Общия съд от 2 април 2020 г. — Sainte Mère/EUIPO (Форма на позлатен съд с подобие на вълна)
      (Дело T-546/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Заявка за триизмерна марка на Европейския съюз - Форма на позлатен съд с подобие на вълна - Абсолютно основание за отказ - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Липса на отличителен характер)
      (2020/C 191/15)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Isigny — Sainte Mère (Isigny-sur-Mer, Франция) (представител: D. Mallo Saint-Jalmes, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

         Предмет

      Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 22 май 2019 г. (преписка R 1513/2018-5) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на позлатен съд с подобие на вълна, като марка на Европейския съюз.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Осъжда Isigny-Sainte Mère да заплати съдебните разноски.

         (1)  ОВ C 312, 16.9.2019 г.


title: Дело T-31/19: Определение на Общия съд от 26 март 2020 г. — AF/FRA (Жалба за отмяна и искане за обезщетение. — Публична служба — Срочно наети служители — Договор за неопределено време — Длъжност на администратор като политически съветник от степен AD 12 — Класиране във вид длъжност „администратор“ — Правилник за длъжностните лица от 2014 г. — Липса на възможност за повишаване в по-висока степен — Процедура по прекласиране за 2017 — Отказ за прекласиране на жалбоподателя в степен AD 13 — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/12

      Определение на Общия съд от 26 март 2020 г. — AF/FRA
      (Дело T-31/19) (1)

      (Жалба за отмяна и искане за обезщетение. - Публична служба - Срочно наети служители - Договор за неопределено време - Длъжност на администратор като политически съветник от степен AD 12 - Класиране във вид длъжност „администратор“ - Правилник за длъжностните лица от 2014 г. - Липса на възможност за повишаване в по-висока степен - Процедура по прекласиране за 2017 - Отказ за прекласиране на жалбоподателя в степен AD 13 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
      (2020/C 191/16)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: AF (представители: L. Levi и N. Flandin, адвокати)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за основните права (представители: M. O’Flaherty, подпомаган от B. Wägenbaur, адвокат)

         Предмет

      Искане на основание член 270 ДФЕС, от една страна, за отмяната на решението на FRA от 9 май 2018 г. да не включи името на жалбоподателя в списъка на срочно наетите служители, които могат да бъдат прекласирани в степен AD 13 в рамките на процедурата по прекласиране за 2017 г. и, от друга страна, за обезщетение на вредите, които твърди, че е понесъл в резултата на това решение.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA) понася направените от нея съдебни разноски и една четвърт от съдебните разноски на AF.

                  3)

                  AF понася три четвърти от своите съдебни разноски.

         (1)  ОВ C 103, 18.3.2019 г.


title: Дело T-280/19: Определение на Общия съд от 23 март 2020 г. — Highgate Capital Management/Комисия (Жалба за отмяна — Държавни помощи — Оплакване — Акт, който не подлежи на обжалване — Недопустимост)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/14

      Определение на Общия съд от 23 март 2020 г. — Highgate Capital Management/Комисия
      (Дело T-280/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Оплакване - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
      (2020/C 191/19)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Highgate Capital Management LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: M. Struys, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: K. Blanck, A. Bouchagiar и K.-Ph. Wojcik)

         Предмет

      Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението на Комисията да отхвърли оплакване във връзка с твърдяна неправомерна държавна помощ, предоставена на Eurobank Ergasias SA чрез придобиването на Piraeus Bank Bulgaria (SA.53105), като се твърди, че това решение са съдържа в писмо от 8 март 2019 г. на Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията и в публичното изявление от 20 март 2019 г. на члена на Комисията, отговарящ за конкуренцията.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата като недопустима.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Гръцкия фонд за финансова стабилност.

                  3)

                  Осъжда Highgate Capital Management LLP да заплати съдебните разноски, включително тези по обезпечителното производство, с изключение на разноските по молбата за встъпване.

                  4)

                  Гръцкият фонд за финансова стабилност понася направените от него разноски във връзка с молбата за встъпване.

         (1)  ОВ C 213, 24.6.2019 г.


title: Дело T-326/19: Определение на Общия съд от 2 април 2020 г. — Gerber/Парламент и Съвет (Жалба за отмяна — Митническа територия на Съюза — Регламент (ЕС) 2019/474 — Директива (ЕС) 2019/475 — Включване на община Кампионе д’Италия и на италианските води на езерото Лугано — Липса на лично засягане — Недопустимост)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/15

      Определение на Общия съд от 2 април 2020 г. — Gerber/Парламент и Съвет
      (Дело T-326/19) (1)

      (Жалба за отмяна - Митническа територия на Съюза - Регламент (ЕС) 2019/474 - Директива (ЕС) 2019/475 - Включване на община Кампионе д’Италия и на италианските води на езерото Лугано - Липса на лично засягане - Недопустимост)
      (2020/C 191/20)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Tibor Gerber (Кампионе д’Италия, Италия) (представител: N. Amadei, адвокат)

         Ответник: Европейски парламент (представители: L. Visaggio и C. Biz), Съвет на Европейския съюз (представители: A. Lo Monaco и E. Ambrosini)

         Предмет

      Първо, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент (ЕС) 2019/474 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2019 година за изменение на Регламент (ЕС) № 952/2013 за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 83, 2019 г., стр. 38) в частта относно включването на италианската община Кампионе д’Италия и на италианските води на езерото Лугано в митническата територия на Съюза, второ, искане на основание член 264 ДФЕС да се обяви, че Директива (ЕС) 2019/475 на Съвета от 18 февруари 2019 година за изменение на директиви 2006/112/ЕО и 2008/118/ЕО по отношение на включването на община Кампионе д'Италия и на италианските води на езерото Лугано в митническата територия на Съюза и в териториалния обхват на Директива 2008/118/ЕО (ОВ L 83, 2019 г., стр. 42) не поражда правни последици, и трето, молба на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС за постановяване на временни мерки за спиране на изпълнението на Регламент 2019/474, на Директива 2019/475 и на всяка друга мярка за изпълнение, свързана с тях

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля жалбата.

                  2)

                  Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейската комисия и Италианската република.

                  3)

                  Г-н Tibor Gerber понася направените от него разноски, както и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз, включително разноските по обезпечителното производство.

                  4)

                  Комисията и Италианската република понасят направените от тях разноски във връзка с молбите за встъпване.

         (1)  ОВ C 238, 15.7.2019 г.


title: Дело T-597/19 R: Определение на председателя на Общия съд от 13 март 2020 г. — Helsingin kaupunki/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/17

      Определение на председателя на Общия съд от 13 март 2020 г. — Helsingin kaupunki/Комисия
      (Дело T-597/19 R)
      (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
      (2020/C 191/23)
      Език на производството: фински

         Страни

         Жалбоподател: Helsingin kaupunki (Финландия) (представител: I. Aalto-Setälä, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: M. Huttunen и F. Tomat)

         Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателя: Република Финландия (представител: J. Heliskoski)

         Предмет

      Жалба на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Решение C(2019) 3152 окончателен на Комисията от 28 юни 2019 г. относно държавна помощ SA.33846 (2015/C) (ex 2014/NN) (ex 2011/CP), предоставена от Република Финландия на Helsingin Bussiliikenne Oy.

         Диспозитив

                  1)

                  Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

                  2)

                  Отменя определение от 19 септември 2019 г., Helsingin kaupunki/Комисия (T- 597/19 R, непубликувано).

                  3)

                  Няма основание за произнасяне по молбата за встъпване на Nobina Oy и Nobina AB, както и по молбата за поверително третиране на Helsingin kaupunki.

                  4)

                  Не се произнася по съдебните разноски, с изключение на направените от Nobina Oy и Nobina AB, които понасят своите съдебни разноски, свързани с молбата има за встъпване в производството по допускане на обезпечение.


title: Дело T-814/19: Определение на Общия съд от 6 март 2020 г. — Nutravita/EUIPO — Pegaso („nutravita Healthy Mind, Body & Soul.“) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/18

      Определение на Общия съд от 6 март 2020 г. — Nutravita/EUIPO — Pegaso („nutravita Healthy Mind, Body & Soul.“)
      (Дело T-814/19) (1)

      (Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
      (2020/C 191/24)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Nutravita Ltd (Мейдънхед, Обединено кралство) (представители: H. Dhondt и J. Cassiman, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

         Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Pegaso Srl (Неграр, Италия)

         Предмет

      Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 11 септември 2019 г. (преписка R 80/2019-4), постановено в производство по възражение със страни Pegaso Srl и Nutravita Ltd.

         Диспозитив

                  1)

                  Липсва основание за произнасяне по жалбата.

                  2)

                  Осъжда Nutravita Ltd да понесе направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

         (1)  ОВ C 27, 27.1.2020 г.


title: Дело T-119/20: Жалба, подадена на 24 февруари 2020 г. — IN/EASME

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/19

      Жалба, подадена на 24 февруари 2020 г. — IN/EASME
      (Дело T-119/20)
      (2020/C 191/26)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: IN (представител: L. Levi, адвокат)

         Ответник: Изпълнителна агенция за малки и средни предприятия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да обяви настоящата жалба да допустима и основателна,

                  —

                  да отмени решението от 15 април 2019 г. на изпълнителния директор на EASME в качеството му на орган, оправомощен да сключва договори (наричан по-нататък „ООСД“), да не поднови договора на жалбоподателя след изтичането на срока на последния (30 април 2019 г.),

                  —

                  да отмени атестационния доклад на жалбоподателя за 2018 г., изготвен на 3 юни 2019 г.,

                  —

                  ако е необходимо, да отмени решението на ООСД от 15 ноември 2019 г., с което ес отхвърля административната жалба на жалбоподателя,

                  —

                  да осъди ответника да поправи понесената вреда,

                  —

                  да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е нарушение на правото на изслушване, както и нарушение на решението от 4 февруари 2019 г.„EASME Policy for Management of employment contracts“.

                  2.

                  Второто основание е нарушение на задължението за полагане на грижа.

                  3.

                  Третото основание е явна грешка в преценката.

                  4.

                  Четвъртото основание е нарушение на принципа на правната сигурност и на принципа на законосъобразност, на изискването за разумен срок, на принципа на добра администрация и на задължението за полагане на грижа.

                  5.

                  Петото основание е явна грешка в преценката и се отнася до искането за отмяна на атестационния доклад.

            Жалбоподателят освен това счита, че изложените като основания за отмяна незаконосъобразности представляват също така допуснати от ответника грешки. Поради това той претендира обезщетение за неимуществените вреди, които е понесъл вследствие на оспорваните решения.


title: Дело T-127/20: Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Франция/ECHA

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/20

      Жалба, подадена на 27 февруари 2020 г. — Франция/ECHA
      (Дело T-127/20)
      (2020/C 191/27)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Френска република (представители: A.-L. Desjonquères и E. Leclerc)

         Ответник: Европейска агенция по химикалите (ЕСНА)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени решението на Апелативния съвет на ECHA от 17 декември 2019 г. по съединени дела A-003-2018, A-004-2018 и A-005-2018, с което се отменят три решения на ECHA от 21 декември 2017 г. относно оценката на веществата алуминиев хлорид, основен алуминиев хлорид и алуминиев сулфат;

                  —

                  да осъди ECHA да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е изведено от това, че според жалбоподателя Апелативният съвет е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел в обжалваното решение, че ECHA е трябвало да вземе предвид проучването Schönholzer (1997 г.), въпреки че това проучване не ѝ е било предоставено в хода на процедурата за оценка. В тази връзка жалбоподателят прави следните твърдения за нарушения:

                              —

                              първо, нарушение на член 47, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3);

                              —

                              второ, неспазване на задължението за производителите и вносителите на химически вещества да предоставят цялата релевантна и налична информация относно опасностите от тези вещества, което представлява един от централните елементи на въведената с този регламент система за защита;

                              —

                              трето, упражняване на неадекватен контрол на трите решения на ECHA относно оценката на въпросните вещества.

                  2.

                  Второто основание е изведено от това, че според жалбоподателя Апелативният съвет е допуснал грешка при прилагане на правото, като в обжалваното решение се е основал на погрешно тълкуване на практиката на Общия съд на Европейския съюз, съгласно която, за да установи, че е необходимо искане за допълнителна информация относно дадено вещество ECHA трябва по-конкретно да докаже, че съществува реална възможност поисканата информация да позволи подобряване на мерките за управление на риска.


title: Дело T-157/20: Жалба, подадена на 19 март 2020 г. — Bachmann/EUIPO (LICHTYOGA)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/22

      Жалба, подадена на 19 март 2020 г. — Bachmann/EUIPO (LICHTYOGA)
      (Дело T-157/20)
      (2020/C 191/30)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Gabriele Bachmann (Бад Грьоненбах, Германия) (представител: адвокат C. Weil)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: регистрация на словна марка на Европейския съюз „LICHTYOGA“ — Регистрация № 18 054 208

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 9 декември 2019 г. по преписка R 2317/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да уважи жалбата,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-158/20: Жалба, подадена на 20 март 2020 г. — TrekStor/EUIPO — Yuneec Europe (Breeze)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/23

      Жалба, подадена на 20 март 2020 г. — TrekStor/EUIPO — Yuneec Europe (Breeze)
      (Дело T-158/20)
      (2020/C 191/31)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: TrekStor Ltd (Хонконг, Китай) (представители: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich и N. Achilles, Rechtsanwälte)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Yuneec Europe GmbH (Калтенкирхен, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Breeze“ — заявка за регистрация № 16 369 613

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 януари 2020 г. по преписка R 470/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-163/20: Жалба, подадена на 2 април 2020 г. — Isopix/Парламент

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/24

      Жалба, подадена на 2 април 2020 г. — Isopix/Парламент
      (Дело T-163/20)
      (2020/C 191/32)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Isopix SA (Иксел, Белгия) (представители: P. Van den Bulck и J. Fahner, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз да отмени решението на Европейския парламент, съобщено с писмо от 24 март 2020 г., с което жалбоподателят е уведомен, че офертата му за обществена поръчка COMM/DG/AWD/2019/854 не е приета и че поръчката е възложена на друг оферент,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да преразгледа офертите; при условията на евентуалност, да осъди Парламента да заплати на жалбоподателя обезщетение, за да поправи вредите, понесени в резултат на загубата на шанса да му бъде възложена поръчката, както и плащанията и разноските, направени за участието в тази процедура за обществена поръчка,

                  —

                  да разпореди на Парламента да представи доклада за анализ на офертите,

                  —

                  да осъди Парламента да заплати всички разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят излага четири основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първото основание е нарушение на задължението за мотивиране. Жалбоподателят изтъква, че изпратените от Парламента съобщения не са мотиви, съобразени с изискванията на Финансовият регламент, тъй като в тях не са посочени качествените преимущества на спечелилата оферта, нито информация за критерия за цената, нито крайният резултат получен от офертата на жалбоподателя.

                  2.

                  Второто основание е нарушение на принципите на прозрачност и на равно третиране. Жалбоподателят твърди, че неговата оферта, изготвена специално за представяне на екран, е била оценена като вариант за хартия, в противоречие с условията на обществената поръчка.

                  3.

                  Третото основание е нарушение на задължението за полагане на грижа. Според жалбоподателя Парламентът не е изпълнил задължението за полагане на грижа, като провери дали фотографите, чиито автобиографии били представени в офертата на спечелилия оферент, са дали съгласие да работят както в Брюксел, така и в Страсбург.

                  4.

                  Четвъртото основание е допусната от Парламента явна грешка в преценката, тъй като не изключил офертата на спечелилия оферент, при положение че тя била несъвместима с критерия за подбор, въвеждащ изискването оферентът да разполага с екип от не по-малко от петнадесет души за позиция 1 и дванадесет души за позиция 2.


title: Дело T-168/20: Жалба, подадена на 20 март 2020 г. — Creaton South-East Europe/EUIPO — Henkel (CREATHERM)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/25

      Жалба, подадена на 20 март 2020 г. — Creaton South-East Europe/EUIPO — Henkel (CREATHERM)
      (Дело T-168/20)
      (2020/C 191/33)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Creaton South-East Europe Kft. (Ленти, Унгария) (представители: J. Muyldermans и P. Maeyaert, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Henkel AG & Co. KGaA (Дюселдорф, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз „CREATHERM“ — Заявка за регистрация № 17 481 011

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 15 януари 2020 г. по преписка R 1090/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят направените от тях съдебни разноски и тези на жалбоподателя.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-169/20: Жалба, подадена на 23 март 2020 г. — Marina Yachting Brand Management Company/EUIPO — Industries Sportswear Company (MARINA YACHTING)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/25

      Жалба, подадена на 23 март 2020 г. — Marina Yachting Brand Management Company/EUIPO — Industries Sportswear Company (MARINA YACHTING)
      (Дело T-169/20)
      (2020/C 191/34)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Marina Yachting Brand Management Company Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt и P. Böhner, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Industries Sportswear Company SRL (Венеция, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „MARINA YACHTING“ — Марка на Европейския съюз № 11 111 317

         Производство пред EUIPO: Заличаване на вписването в регистъра

         Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на EUIPO от 10 февруари 2020 г. по съединени преписки R 252/2019-2 и R 253/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав, ако встъпи в настоящото производство, да заплатят съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 103, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

                  —

                  Нарушение на член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-170/20: Жалба, подадена на 18 март 2020 г. — Rochefort/Парламент

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/26

      Жалба, подадена на 18 март 2020 г. — Rochefort/Парламент
      (Дело T-170/20)
      (2020/C 191/35)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Robert Rochefort (Париж, Франция) (представители: M. Stasi, J. Teheux и J. Rikkers, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г.,

                  —

                  да отмени дебитно известие № 7000000069 от 22 януари 2020 г., с което се разпорежда възстановяването на 61 423,40 EUR,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата срещу решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г. за възстановяване на недължимо платените суми за парламентарни сътрудници, както и срещу свързаното с него дебитно известие, жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първото основание е непълнота на мотивите на обжалваното решение, тъй като доводите на Генералния секретар на Европейския парламент са двусмислени, поради това че той не посочва в каква степен представените документи не представляват доказателства за полагане на труд.

                  2.

                  Второто основание е обръщане на тежестта на доказване. В това отношение жалбоподателят счита, че не следва той да докаже полагането на труд от неговия парламентарен сътрудник, а напротив, че Парламентът трябва да докаже обратното.

                  3.

                  Третото основание е грешка в преценката в обжалваното решение, тъй като приетите от Генералния секретар на Европейския парламент факти са неточни.

                  4.

                  Четвъртото основание е неспазване на принципа на пропорционалност, тъй като претендираната от жалбоподателя сума предполага парламентарният сътрудник никога да не е работил за жалбоподателя.


title: Дело T-171/20: Жалба, подадена на 18 март 2020 г. — Rochefort/Парламент

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/27

      Жалба, подадена на 18 март 2020 г. — Rochefort/Парламент
      (Дело T-171/20)
      (2020/C 191/36)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Robert Rochefort (Париж, Франция) (представители: M. Stasi, J. Teheux и J. Rikkers, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г.,

                  —

                  да отмени дебитно известие № 7000000071 от 22 януари 2020 г., с което се разпорежда възстановяването на 27 241 EUR,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си срещу решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г. за възстановяване на недължимо платените суми за парламентарни сътрудници, както и срещу свързаното с него дебитно известие, жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първото основание е непълнота на мотивите на обжалваното решение, тъй като доводите на Генералния секретар на Европейския парламент са двусмислени поради това, че той не посочва в каква степен представените документи не представляват доказателства за полагане на труд.

                  2.

                  Второто основание е обръщане на тежестта на доказване. В това отношение жалбоподателят счита, че не следва той да докаже полагането на труд от неговия парламентарен сътрудник, а напротив, че Парламентът трябва да докаже обратното.

                  3.

                  Третото основание е грешка в преценката в обжалваното решение, тъй като приетите от Генералния секретар на Европейския парламент факти са неточни.

                  4.

                  Четвъртото основание е неспазване на принципа на пропорционалност, тъй като претендираната от жалбоподателя сума предполагала парламентарният сътрудник да е работил за жалбоподателя само няколко дни.


title: Дело T-172/20: Жалба, подадена на 18 март 2020 г. — Rochefort/Парламент

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/28

      Жалба, подадена на 18 март 2020 г. — Rochefort/Парламент
      (Дело T-172/20)
      (2020/C 191/37)
      Език на производството: френски

         Страни

         Жалбоподател: Robert Rochefort (Париж, Франция) (представители: M. Stasi, J. Teheux и J. Rikkers, avocats)

         Ответник: Европейски парламент

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г.,

                  —

                  да отмени дебитно известие № 7000000019 от 22 януари 2020 г., с което се разпорежда възстановяването на 60 499,38 EUR,

                  —

                  да осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      В подкрепа на жалбата си срещу решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 17 декември 2019 г. за възстановяване на недължимо платените суми за парламентарни сътрудници, както и срещу свързаното с него дебитно известие, жалбоподателят излага четири основания.

                  1.

                  Първото основание е непълнота на мотивите на обжалваното решение, тъй като доводите на Генералния секретар на Европейския парламент са двусмислени поради това, че той не посочва в каква степен представените документи не представляват доказателства за полаган труд.

                  2.

                  Второто основание е обръщане на тежестта на доказване. В това отношение жалбоподателят счита, че не следва той да докаже полагането на труд от неговия парламентарен сътрудник, а напротив, че Парламентът трябва да докаже обратното.

                  3.

                  Третото основание е грешка в преценката в обжалваното решение, тъй като приетите от Генералния секретар на Европейския парламент факти са неточни.

                  4.

                  Четвъртото основание е неспазване на принципа на пропорционалност, тъй като претендираната от жалбоподателя сума предполагала парламентарният сътрудник никога да не е работил за жалбоподателя.


title: Дело T-173/20: Жалба, подадена на 23 март 2020 г. — Henry Cotton’s Brand Management Company/EUIPO — Industries Sportswear Company (Henry Cotton’s)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/28

      Жалба, подадена на 23 март 2020 г. — Henry Cotton’s Brand Management Company/EUIPO — Industries Sportswear Company (Henry Cotton’s)
      (Дело T-173/20)
      (2020/C 191/38)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Henry Cotton’s Brand Management Company Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt и P. Böhner, адвокати)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Industries Sportswear Company SRL (Венеция, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „Henry Cotton’s“ — Марка на Европейския съюз № 821 769 и № 2 580 728

         Производство пред EUIPO: Заличаване на вписването в регистъра

         Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на EUIPO от 10 февруари 2020 г. по съединени преписки R 254/2019-2 и R 255/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав, ако встъпи в настоящото производство, да заплатят съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 103, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

                  —

                  Нарушение на член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-176/20: Жалба, подадена на 30 март 2020 г. — Sam McKnight/EUIPO — Carolina Herrera (COOL GIRL)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/29

      Жалба, подадена на 30 март 2020 г. — Sam McKnight/EUIPO — Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (Дело T-176/20)
      (2020/C 191/39)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Sam McKnight Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: V. von Bomhard и J. Fuhrmann, lawyers)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Carolina Herrera Ltd (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „COOL GIRL“ — заявка за регистрация № 16 681 975

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 30 януари 2020 г. по преписка R 689/2019-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски, а в случай, че другата страна в производството пред апелативния състав встъпи в производството пред Общия съд, тя да бъде осъдена да ги заплати.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-177/20: Жалба, подадена на 30 март 2020 г. — Himmel/EUIPO — Ramirez Monfort (Hispano Suiza)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/30

      Жалба, подадена на 30 март 2020 г. — Himmel/EUIPO — Ramirez Monfort (Hispano Suiza)
      (Дело T-177/20)
      (2020/C 191/40)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Erwin Leo Himmel (Walchwil, Швейцария) (представител: A. Gomoll, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Gonzalo Andres Ramirez Monfort (Барселона, Испания)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „Hispano Suiza“ — Заявка за регистрация № 16 389 397

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 21 януари 2020 г. по преписка R 67/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 46, параграф 1, буква a) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-178/20: Жалба, подадена на 6 април 2020 г. — Bavaria Weed/EUIPO (BavariaWeed)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/30

      Жалба, подадена на 6 април 2020 г. — Bavaria Weed/EUIPO (BavariaWeed)
      (Дело T-178/20)
      (2020/C 191/41)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: Bavaria Weed GmbH (Хершинг ам Амерзее, Германия) (Prozessbevollmächtigter: Rechtsanwalt J. Wolhändler)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Данни за производството пред EUIPO

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз — заявка за регистрация № 17 997 323

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2020 г. по преписка R 1458/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в хода на производството пред апелативния състав.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на основните принципи на равно третиране и на добра администрация.


title: Дело T-182/20: Жалба, подадена на 31 март 2020 г. — Griba/CPVO („Gala Perathoner“)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/32

      Жалба, подадена на 31 март 2020 г. — Griba/CPVO („Gala Perathoner“)
      (Дело T-182/20)
      (2020/C 191/43)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Griba Baumschulgenossenschaft landwirtschaftliche Gesellschaft (Терлано, Италия) (представител: G. Würtenberger, lawyer)

         Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO)

         Данни за производството пред CPVO

         Спорен сорт растения на Общността: ябълка сорт „Gala Perathoner“— правна закрила на Общността на сортовете растения № 2009/0353

         Обжалвано решение: решение на отделението по жалбите на CPVO от 17 януари 2020 г. по преписка A 004/2016

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди CPVO да заплати съдебните разноски.

         Изложени основания

                  —

                  нарушение на член 76 от Регламент (E[О]) 2100/94 на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 8 от Регламент (E[О]) 2100/94 на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 57, параграф 3 от Регламент (E[О]) 2100/94 на Съвета,

                  —

                  нарушение на член 75 от Регламент (E[О]) 2100/94 на Съвета,

                  —

                  нарушение на принципа на равно третиране.


title: Дело T-185/20: Жалба, подадена на 31 март 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/33

      Жалба, подадена на 31 март 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)
      (Дело T-185/20)
      (2020/C 191/45)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Германия) (представител: M. Mahnkopf, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Флорида, САЩ)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „Tikal Tef-Gel“ — Регистрация на марка на Европейския съюз № 12 971 461

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2020 г. по преписка R 2500/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  Да отмени решението на отдела по отмяна от 28 ноември 2018 г.,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да обяви спорната марка за валидна,

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква б от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-183/20: Жалба, подадена на 7 април 2020 г. — Schneider/EUIPO — Raths („Teslaplatte“)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/32

      Жалба, подадена на 7 април 2020 г. — Schneider/EUIPO — Raths („Teslaplatte“)
      (Дело T-183/20)
      (2020/C 191/44)
      Език на жалбата: немски

         Страни

         Жалбоподател: Christian Schneider (Леверкузен, Германия) (представител: R. Buttron, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Oliver Raths (Менердорф, Швейцария)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Teslaplatte“ — марка на Европейския съюз № 11 222 155

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 15 януари 2020 г. по преписка R 247/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отмени обжалваното решение като отхвърли изцяло жалбата на встъпилата страна от 28 януари 2019 г.,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-186/20: Жалба, подадена на 3 април 2020 г. — Chatwal/EUIPO — Timehouse Capital („THE TIME“)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/34

      Жалба, подадена на 3 април 2020 г. — Chatwal/EUIPO — Timehouse Capital („THE TIME“)
      (Дело T-186/20)
      (2020/C 191/46)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Chatwal Hotels & Resorts LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, САЩ) (представител: N. Hine, Solicitor)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Timehouse Capital GmbH (Гразбрун, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за словна марка на Европейския съюз „THE TIME“ — заявка за регистрация № 16 614 471

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 28 януари 2020 г. по преписка R 2264/2018-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да отхвърли възражението,

                  —

                  да уважи оспорваната заявка,

                  —

                  да осъди EUIPO и/или другата страна да заплатят направените от жалбоподателя разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-187/20: Жалба, подадена на 9 април 2020 г. — Davide Groppi/EUIPO — Viabizzuno (.d; mr)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/35

      Жалба, подадена на 9 април 2020 г. — Davide Groppi/EUIPO — Viabizzuno (.d; mr)
      (Дело T-187/20)
      (2020/C 191/47)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Davide Groppi Srl (Пиаченца, Италия) (представители: F. Boscariol de Roberto, D. Capra и V. Malerba, avvocati)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Viabizzuno Srl (Бентиволио, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят

         Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 2 503 680-0001

         Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 23 януари 2020 г. по преписка R 126/2019-3

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да осъди EUIPO и другия ответник да заплатят съдебните разноски и направените от жалбоподателя разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 6 и на член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета.


title: Дело T-189/20: Жалба, подадена на 6 април 2020 г. — Chiquita Brands/EUIPO — Fyffes International („HOYA“)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/35

      Жалба, подадена на 6 април 2020 г. — Chiquita Brands/EUIPO — Fyffes International („HOYA“)
      (Дело T-189/20)
      (2020/C 191/48)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Chiquita Brands LLC (Форт Лодърдейл, Флорида, Съединени щати) (представител: W. Pors, lawyer)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Fyffes International Unlimited Company (Дъблин, Ирландия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

         Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „HOYA“ в жълт, син и черен цвят — марка на Европейския съюз № 10 612 166

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 януари 2020 г. по преписка R 962/2019-5

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да уважи изцяло искането на жалбоподателя за отмяна,

                  —

                  да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят всички съдебни разноски.

         Изложени основания

                  —

                  Нарушение на член 64, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на забраната за reformatio in peius и член 71, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета,

                  —

                  Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-190/20: Жалба, подадена на 7 април 2020 г. — Almea/EUIPO — Sanacorp Pharmahandel („Almea“)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/36

      Жалба, подадена на 7 април 2020 г. — Almea/EUIPO — Sanacorp Pharmahandel („Almea“)
      (Дело T-190/20)
      (2020/C 191/49)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Almea Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: R. Furneaux и E. Humphreys, Solicitors)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Sanacorp Pharmahandel GmbH (Планег, Германия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Almea“ — заявка за регистрация № 14 030 126

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 15 януари 2020 г. по преписка R 246/2019-2

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да се произнесе по разноските в производството пред апелативния състав и в производството пред Общия съд.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.


title: Дело T-192/20: Жалба, подадена на 9 април 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/37

      Жалба, подадена на 9 април 2020 г. — Tikal Marine Systems/EUIPO — Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)
      (Дело T-192/20)
      (2020/C 191/50)
      Език на жалбата: английски

         Страни

         Жалбоподател: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Германия) (представител: M. Mahnkopf, адвокат)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Флорида, Съединени щати)

         Данни за производството пред EUIPO

         Притежател на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

         Спорна марка: Словна марка на Европейския съюз „Ultra Tef-Gel“ — Марка на Европейския съюз № 15 369 739

         Производство пред EUIPO: производство по отмяна

         Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 януари 2020 г. по преписка R 2499/2018-4

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени решението на отдела по отмяна от 28 ноември 2018 г.,

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  да обяви спорната марка за валидна,

                  —

                  да осъди ответника и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

         Изложено основание

                  —

                  Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета


title: Дело T-201/20: Жалба, подадена на 6 април 2020 г. — Berebene/EUIPO — Consorzio vino Chianti Classico (GHISU)

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/38

      Жалба, подадена на 6 април 2020 г. — Berebene/EUIPO — Consorzio vino Chianti Classico (GHISU)
      (Дело T-201/20)
      (2020/C 191/51)
      Език на жалбата: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Berebene Srl (Рим, Италия) (представител: A. Massimiani, avvocato)

         Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

         Друга страна в производството пред апелативния състав: Consorzio vino Chianti Classico (Рада ин Кианти, Италия)

         Данни за производството пред EUIPO

         Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят

         Спорна марка: заявка за регистрация на фигуративна цветна марка на Европейския съюз GHISU — заявка за регистрация № 17 232 571

         Производство пред EUIPO: производство по възражение

         Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 23 януари 2020 г. по преписка R 592/2019-1

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да отмени обжалваното решение,

                  —

                  вследствие на това да разпореди регистрация на фигуративната марка на Европейския съюз GHISU № 17 232 571 включително за стоките от клас 33 от Ницската класификация,

                  —

                  да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски в производствата по възражение и обжалване.

         Изложено основание

                  —

                  Неправилно сравнение на конфликтните марки и неправилна обща оценка на вероятността от объркване и неправомерно предимство.


title: Дело T-208/20: Жалба, подадена на 9 април 2020 г. — JH/Европол

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/38

      Жалба, подадена на 9 април 2020 г. — JH/Европол
      (Дело T-208/20)
      (2020/C 191/52)
      Език на производството: немски

         Страни

         Жалбоподател: JH (представител: M. Quaas, адвокат)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за сътрудничество в областта на правоприлагането (Европол)

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  да установи, че издадената на 2 април 2019 г. заповед на ръководителката на ответника за освобождаване на жалбоподателя с незабавно действие от ръководния пост на организационното звено GDPT (Персонална охрана) на отдел „Governance Directorate“ на Европейската полицейска служба Европол е незаконосъобразна, и

                  —

                  да осъди ответника да заплати на жалбоподателя обезщетение за вреди в размер, определен по преценка на Съда.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква следните основания в подкрепа на жалбата:

                  1.

                  Нарушение на правилника за персонала на Европол
                  Жалбоподателят твърди, че не били налице предпоставките за спорната дисциплинарна мярка съгласно правилника за персонала на Европол. Ответникът не зачел действащите разпоредби от правилника за персонала и (едва) месеци по-късно се опитал да обоснове взетата дисциплинарна мярка посредством действаща с обратна сила изпълнителна заповед и като се позовал на преструктуриране.

                  2.

                  Увреждане на здравето и нетрудоспособност
                  Освен това жалбоподателят претендира обезщетение за вреди, тъй като били налице доказателства, че поради незаконосъобразната мярка здравето му било увредено и поради това било невъзможно да продължи да работи.


title: Дело T-212/20: Жалба, подадена на 17 април 2020 г. — Gaz-System/ACER

text:
               8.6.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 191/39

      Жалба, подадена на 17 април 2020 г. — Gaz-System/ACER
      (Дело T-212/20)
      (2020/C 191/53)
      Език на производството: английски

         Страни

         Жалбоподател: Operator Gazociągów Przesylowych Gaz-System S.A. (Варшава, Полша) (представители: E. Buczkowska, M. Trepka, адвокати)

         Ответник: Агенция на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия

         Искания

      Жалбоподателят моли Общия съд:

                  —

                  отмени решението на Апелативния съвет на ACER № A-006-2019 от 7 февруари 2020 г.,

                  —

                  да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

         Основания и основни доводи

      Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

                  1.

                  Първо основание: явна грешка при тълкуването на член 28, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2019/942 (1), тъй като Апелативният съвет на ACER не е осъществил пълен контрол и задълбочен анализ на Решение № 10/2019 на ACER. Това необосновано самоограничение, което се твърди, че е направил Апелативният състав на ACER, имало пряка последица върху разпоредителната част на оспорваното решение.

                  2.

                  Второ основание: твърди се, че е допусната грешка като е прието, че ACER не е нарушила принципа на прозрачност, установен в член 15 ДФЕС, член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 37, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/459 (2) и член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2019/942, въпреки че ACER (i) произволно е изменила изискванията по отношение на критериите за техническите изисквания за качество, на които трябва да отговарят подадените оферти, и (ii) от самото начало е избрала варианта да се повтори процедурата за избор на платформата, без да посочи никакви основания за тази промяна и за този избор.

                  3.

                  Трето основание: твърди се, че е допусната грешка като е прието, че ACER не е нарушила принципа на равно третиране като е произволно е определила изискванията за анализ в рамките на задание B(i) и B(ii), което поставя в изгодно положение платформи, които не отговаряли на основните изисквания към момента на подаването на офертите.

                  4.

                  Четвърто основание: твърди се, че е допусната грешка като е прието, че ACER не е нарушила принципа на прозрачност, установен в член 15 ДФЕС и член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата поради произволните действия и непредоставянето на обяснения относно изискванията към анализа, което се отразило на подготовката на офертите от платформи за заявки на капацитет преди подаването на тези оферти.

                  5.

                  Пето основание: твърди се, че е допусната грешка като е прието, че Решение 10/2019 на ACER е било надлежно мотивирано и поради това не е в явно нарушение на член 296 ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) и член 47 от Хартата, при положение че изложените в него мотиви не дават възможност да се добие представа за съображенията на ACER, довели до избора на платформа RBP, и значително намаляват възможността на жалбоподателя да оспори това решение.

         (1)  Регламент (ЕС) 2019/942 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година за създаване на Агенция на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (ОВ L 158, 2019 г., стр. 22—53).

         (2)  Регламент (ЕС) 2017/459 на Комисията от 16 март 2017 година за установяване на Мрежов кодекс относно механизмите за разпределяне на капацитет в газопреносни системи и за отмяна на Регламент (ЕС) № 984/2013 (ОВ L 72, 17.3.2017 г., стр. 1—28).