title: Дело T-170/09: Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener и Shanghai Prime Machinery/Съвет (Дъмпинг — Внос на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Срок за приемане на решение относно този статут — Принцип на добра администрация — Тежест на доказване — Задължение за мотивиране — Член 2, параграф 7, букви б) и в) и параграф 10 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 2, параграф 7, букви б) и в) и параграф 10 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/30

         Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener и Shanghai Prime Machinery/Съвет
   (Дело T-170/09) (1)

   (Дъмпинг - Внос на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Срок за приемане на решение относно този статут - Принцип на добра администрация - Тежест на доказване - Задължение за мотивиране - Член 2, параграф 7, букви б) и в) и параграф 10 от Регламент (ЕО) № 384/96 (понастоящем член 2, параграф 7, букви б) и в) и параграф 10 от Регламент (ЕО) № 1225/2009)
   2012/C 366/56
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener Co. Ltd (Baoshan, Китай) и Shanghai Prime Machinery Co. Ltd (Шанхай, Китай) (представители: първоначално K. Adamantopoulos и Y. Melin, впоследствие Y. Melin, V. Akritidis и F. Crespo, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално J.-P. Hix, подпомаган от G. Berrisch и G. Wolf, avocats, впоследствие J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани от G. Berrisch, avocat)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и C. Clyne) и European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално J. Bourgeois, Y. van Gerven и E. Wäktare, впоследствие J. Bourgeois, avocats)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (ОВ L 29, стр. 1)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Shanghai Biaowu High-Tensile Fasteners Co. Ltd и Shanghai Prime Machinery Co. Ltd понасят наред със собствените си съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от European Industrial Fasteners Institute AISBL.

               3.

               Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело T-134/09: Решение на Общия съд от 28 юни 2012 г. — Basile и I Marchi Italiani/СХВП — Osra (B. Antonio Basile 1952) (Марка на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Общността „B. Antonio Basile 1952“ — По-ранна национална словна марка „BASILE“ — Относително основание за отказ — Изгубване на права вследствие на търпимост — Член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1 от Регламент № 207/2009)

text:
               11.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 243/15

         Решение на Общия съд от 28 юни 2012 г. — Basile и I Marchi Italiani/СХВП — Osra (B. Antonio Basile 1952)
   (Дело T-134/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „B. Antonio Basile 1952“ - По-ранна национална словна марка „BASILE“ - Относително основание за отказ - Изгубване на права вследствие на търпимост - Член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009) - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1 от Регламент № 207/2009)
   2012/C 243/26
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Antonio Basile (Giugliano in Campania, Италия) и I Marchi Italiani Srl (Неапол, Италия) (представители: G. Militerni, L. Militerni и F. Gimmelli, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: първоначално A. Sempio, впоследствие P. Bullock)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Osra SA (Rovereta, Сан Марино) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, R. Cartella и G. Petrocchi, avocats)

      Предмет

   Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 януари 2009 г. (преписка R 1436/2007-2), относно производство за обявяване на недействителност между Osra SA и M. Antonio Basile.

      Диспозитив

               1.

               По дело T-134/09 името на втория жалбоподател I Marchi Italiani Srl се заличава от списъка на жалбоподателите.

               2.

               Отхвърля жалбата.

               3.

               Осъжда г-н Antonio Basile да заплати съдебните разноски, с изключение на тези, които са свързани с оттеглянето.

               4.

               I Marchi Italiani Srl понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело C-450/08: Определение на председателя на първи състав на Съда от 12 март 2010 г. (преюдициално запитване от Landgericht Tübingen — Германия) — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel, в присъствието на: Präsidentin des Landgericht

text:
               5.6.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 148/22

         Определение на председателя на първи състав на Съда от 12 март 2010 г. (преюдициално запитване от Landgericht Tübingen — Германия) — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel, в присъствието на: Präsidentin des Landgericht
   (Дело C-450/08) (1)

   2010/C 148/35

      Език на производството: немски

   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 69 от 21.03.2009 г.


title: Дело T-409/06: Решение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory/Съвет (Дъмпинг — Внос на обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Изготвяне на извадка — Неоказване на съдействие — Право на защита — Вреда — Задължение за мотивиране)

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/38

         Решение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory/Съвет
   (Дело T-409/06) (1)

   (Дъмпинг - Внос на обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Изготвяне на извадка - Неоказване на съдействие - Право на защита - Вреда - Задължение за мотивиране)
   2010/C 113/59
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd (Hui Yang City, Китай) (представители: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, и K. Beal, barrister)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от G. Berrisch, avocat)

      Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. Van Vliet и T. Scharf); Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn и S. Verhulst, впоследствие P. Vlaemminck и A. Hubert, avocats); BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Италия) и шестнадесет други встъпили лица, чиито наименования са приложени към решението (представители: G. Celona, P. Tabellini и C. Cavaliere, avocats)

      Предмет

   Искане за частична отмяна на Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (ОВ L 275, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 50, стр. 3), доколкото засяга жалбоподателя.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.

               3.

               Европейската комисия, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas и останалите шестнадесет встъпили страни, чиито наименования са посочени в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 42, 24.02.2007 г.


title: Дело F-92/07: Иск, предявен на 17 септември 2007 г. — Evraets/Комисия

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/44

         Иск, предявен на 17 септември 2007 г. — Evraets/Комисия
   (Дело F-92/07)
   (2007/C 283/79)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищец: Pascal Evraets (Lambusart, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) за публикуване на списъка на длъжностните лица, повишени в степен AST 4 в процедурата за повишаване за 2006 г., тъй като Комисията не отчела, че ищецът отговарял на условията за повишаване в процедурата за повишаване за 2006 г. и името му не фигурирало в списъка на повишените длъжностни лица,

               —

               доколкото е необходимо да се отмени изричното решение на Комисията от 6 юни 2007 г. за отхвърляне на жалбата, подадена от ищеца на 16 февруари 2007 г. на основание член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (Правилника),

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът, бивш срочно нает служител, назначен от 16 април 2004 г. като длъжностно лице със степен AST 3 вследствие на успешно представяне на вътрешен конкурс, е счетен за неотговарящ на условията за повишаване в процедурата за повишаване за 2006 г., тъй като не показал умения за работа с трети език съгласно член 45, параграф 2 от Правилника.
   В подкрепа на иска си ищецът се позовава на три основания, първото от които е изведено от нарушението на член 45, параграф 1 от Правилника и от незаконосъобразността на член 10, параграф 5 от Общите разпоредби за изпълнението (ОРИ) на член 45 от Правилника. Ищецът поддържа, че съобразно с член 45, параграф 1 от Правилника, който изисква две години прослужено време като условие за повишаването, е могъл да бъде повишен на 16 април 2006 г., а именно преди влизането в сила на изискването за показване на умения за работа с трети език. Действително член 11 от приложение XIII към Правилника предвижда, че член 45, параграф 2 не се прилага за длъжностни лица, чието повишаване влиза в сила преди 1 май 2006 г. Като изискала от ищеца умения за работа с трети език по съображението, че съгласно член 10, параграф 5 от ОРИ повишението му влизало в сила от 1 май 2006 г., Комисията нарушила член 45, параграф 1 от Правилника.
   Второто основание е изведено от наличието на неравно третиране и от незаконосъобразността от една страна на член 11 от приложение XIII към Правилника и, от друга страна, на член 1, точка 1 от Общата уредба относно условията за прилагане на член 45, параграф 2 от Правилника, приети от Комисията на 19 юли 2006 г. Ищецът твърди по-конкретно, че длъжностните лица, назначени между 15 април 2004 г. и 30 април 2004 г., били наети на работа въз основа същите разпоредби на правилника като длъжностните лица, назначени преди 15 април 2004 г., а именно преди влизане в сила на член 45, параграф 2 от Правилника. Следователно, като предвиждали по-обременителни условия за повишаване спрямо длъжностните лица, назначени между 15 април 2004 г. и 30 април 2004 г., в сравнение с условията по отношение на длъжностните лица, назначени преди 15 април 2004 г., член 11 от приложение XIII към Правилника и член 1, точка 1 от Общата уредба водели до дискриминация. Освен това ищецът подчертава, че съгласно член 5, параграф 3 от приложение XIII към Правилника владеенето на трети език не се изисквало за целите на първото повишаване на длъжностни лица, които, макар и назначени след 1 май 2004 г., са били преди това срочно наети служители. Впрочем било незаконосъобразно да се изисква владеенето на трети език от длъжностни лица, които, подобно на ищеца, били назначени преди посочената дата.
   Третото основание е изведено от нарушението на принципите на добро административно управление, на ефективност и на и на защита на оправданите правни очаквания. Ищецът поддържа по-конкретно, че при прилагането на член 45, параграф 2 от Правилника Комисията не положила дължимата грижа и не отговорила на правните очаквания на длъжностните лица, на които предстояло да бъдат повишени в процедурата за повишаване за 2006 г. В частност Комисията пропуснала да приеме подходящи преходни разпоредби и да предприеме своевременно необходимите мерки, за да даде възможност на ищеца да изучава трети език и така да отговори на изискването за повишаване.


title: Дело T-105/12: Определение на Общия съд от 11 октомври 2012 г. — Гърция/Комисия

text:
               1.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 373/13

         Определение на Общия съд от 11 октомври 2012 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-105/12) (1)

   2012/C 373/25
   Език на производството: гръцки
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 133, 5.5.2012 г.


title: Дело C-219/05: Решение на Съда (пети състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължение от държава-членка — Директива 91/271/ЕИО — Замърсяване и увреждане — Пречистване на градските отпадъчни води — Агломерация Sueca, нейните крайбрежни райони и някои общини на La Ribera — Изливане в чувствителна зона без обработка)

text:
               28.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/8

         Решение на Съда (пети състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-219/05) (1)

   (Неизпълнение на задължение от държава-членка - Директива 91/271/ЕИО - Замърсяване и увреждане - Пречистване на градските отпадъчни води - Агломерация Sueca, нейните крайбрежни райони и някои общини на La Ribera - Изливане в чувствителна зона без обработка)
   (2007/C 96/12)
   Език на производството: испански
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: D. Recchia)

      Ответник: Кралство Испания (представители: E. Braquehais Conesa и I. del Cuvillo Contreras)
   Предмет
   Неизпълнение на задължение от държава-членка — Нарушение на член 3, член 4 и член 5, параграф 2 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40) — Градските отпадъчни води на Sueca, на крайбрежните й агломерации и на някои общини на Ribera — Изливане в чувствителна зона без съответна обработка
   Диспозитив

               1)

               Като не е взело необходимите мерки, за да осигури, до 31 декември 1998 г., градските отпадъчни води на агломерацията Sueca, крайбрежните й райони (El Perelló, Les Palmeres, Mareny de Barrequetes, Playa del Rey и Boga de Mar), както и някои общини в областта Ribera (Benifaió, Sollana и Almussafes), да са подходящо обработени преди тяхното заустване в зона, идентифицирана като чувствителна, Кралство Испания не е изпълнило задълженията, които му възлагат член 3, параграф 1, алинея втора и член 5, параграф 2 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, като последната разпоредба се разглежда във връзка с член 4, параграф 4 от тази Директива.

               2)

               Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.

      (1)  ОВ C 182, 23.7.2005 г.


title: Дело C-169/15: Преюдициално запитване от Benelux Gerechtshof, постъпило на 13 април 2015 г. — Montis Design BV/Goossens Meubelen BV

text:
               13.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 228/4

         Преюдициално запитване от Benelux Gerechtshof, постъпило на 13 април 2015 г. — Montis Design BV/Goossens Meubelen BV
   (Дело C-169/15)
   (2015/C 228/04)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Benelux Gerechtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Montis Design BV

      Ответник: Goossens Meubelen BV

      Преюдициални въпроси

               1)

               Срокът на закрила, упоменат в член 10 във връзка с член 13, параграф 1 от Директивата за срока на закрила (1), прилага ли се по отношение на авторски права, които първоначално са били защитени съгласно националното законодателство в областта на авторското право, но преди 1 юли 1995 г. са били погасени поради неизпълнение (в срок) на формално изискване, по-конкретно поради неподаване (в срок) на декларация за запазване на правата по смисъла на член 21, алинея 3 от (стария) BTMW?

               2)

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:
               Трябва ли Директивата за срока на закрила да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, като последица от която авторското право върху произведение на приложното изкуство, което е било погасено преди 1 юли 1995 г. поради неизпълнение на формално изискване, се смята за окончателно погасено?

               3)

               При утвърдителен отговор на втория въпрос:
               Ако съгласно националното законодателство съответното авторско право следва да се смята за възстановено или отново възникнало към определен момент, кой е този момент?

      (1)  Директива 93/98/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 година за хармонизиране на срока за закрила на авторското право и някои сродни права (ОВ L 290, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 141), понастоящем Директива 2006/116/EО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година за срока за закрила на авторското право и някои сродни права (ОВ L 372, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 3, стр. 7).


title: Дело C-680/15: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 17 декември 2015 г. — Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja

text:
               4.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/5

         Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 17 декември 2015 г. — Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja
   (Дело C-680/15)
   (2016/C 118/06)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesarbeitsgericht

      Страни в главното производство

      Ищец: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH

      Ответник: Ivan Felja

      Преюдициални въпроси

   I.

               1)

               Допуска ли член 3 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година (1) национална правна уредба, която предвижда, че в случай на прехвърляне на предприятие или стопанска дейност всички условия на труд, договорени по волята на страните и индивидуално между прехвърлителя и работника и служителя в трудовия договор, се прехвърлят непроменени върху приобретателя, все едно че самият той ги е договорил с индивидуален трудов договор с работника, когато националното право предвижда за приобретателя възможности за адаптиране, както по взаимно съгласие, така и едностранно?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен като цяло или за определена група индивидуално договорени по трудовия договор между прехвърлителя и работника и служителя условия на труд:
               Произтича ли от прилагането на член 3 от Директива 2001/23/ЕО, че за определени договорени по волята на страните между прехвърлителя и работника и служителя условия на трудовия договор е изключено прехвърляне в непроменен вид към приобретателя и те следва да се адаптират единствено въз основа на прехвърлянето на предприятие или стопанска дейност?

               3)

               Ако съгласно критериите, използвани при отговора на Съда на първия и втория въпрос, индивидуално, договорено в трудов договор препращане, по силата на което определени разпоредби от колективен трудов договор се включват динамично и по волята на страните към съдържанието на трудовия договор, не обвързва в непроменен вид приобретателя:

                           a)

                           важи ли това и когато нито прехвърлителят, нито приобретателят са страни по колективен договор, нито са членове на такава страна, тоест когато разпоредбите на колективния трудов договор и преди прехвърлянето на предприятие или стопанска дейност без договорена по волята на страните препращаща клауза в трудовия договор нямаше да са приложими към трудовото правоотношение с прехвърлителя?

                           б)

                           При утвърдителен отговор на този въпрос:

         Важи ли това и когато прехвърлителят и приобретателят са предприятия от една и съща група?
   II.
   Допуска ли член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз приета с оглед на транспонирането на Директиви 77/187/ЕИО (2) или 2001/23/ЕО национална правна уредба, която предвижда, че при прехвърляне на предприятие или стопанска дейност приобретателят е обвързан с условия по трудов договор, договорени по волята на страните и индивидуално от прехвърлителя с работника и служителя преди прехвърлянето на стопанска дейност, все едно че самият той ги е договорил, и тогава когато тези условия динамично включват към съдържанието на трудовия договор определени разпоредби от колективен трудов договор, който иначе не се прилага към трудовото правоотношение, след като националното право предвижда за приобретателя възможности за адаптиране както по взаимно съгласие, така и едностранно?

      (1)  Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (OB L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).

      (2)  Директива 77/187/ЕИО на Съвета от 14 февруари 1977 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 61, стр. 26).


title: Дело C-54/09 P: Решение на Съда (първи състав) от 29 юли 2010 г. — Република Гърция/Европейска комисия (Обжалване — Земеделие — Обща организация на пазара на вино — Помощи за преструктурирането и конверсията на лозята — Регламент (ЕО) № 1493/1999 — Определяне на окончателните финансови помощи, предоставени на държавите членки — Регламент (ЕО) № 1227/2000 — Член 16, параграф 1 — Срок — Задължителен характер)

text:
               11.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 246/5

         Решение на Съда (първи състав) от 29 юли 2010 г. — Република Гърция/Европейска комисия
   (Дело C-54/09 P) (1)

   (Обжалване - Земеделие - Обща организация на пазара на вино - Помощи за преструктурирането и конверсията на лозята - Регламент (ЕО) № 1493/1999 - Определяне на окончателните финансови помощи, предоставени на държавите членки - Регламент (ЕО) № 1227/2000 - Член 16, параграф 1 - Срок - Задължителен характер)
   2010/C 246/07
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и M. Tassopoulou)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и F. Jimeno Fernández)

      Предмет

   Жалба против Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности (пети състав) от 11 декември 2008 г. по дело Гърция/Комисия (T-339/06), с което този съд отхвърля жалба за отмяната на Решение 2006/669/ЕО на Комисията от 4 октомври 2006 година за определяне на окончателните финансови помощи за държавите членки за финансовата 2006 г., за определен брой хектари, с цел преструктуриране и конверсия на лозята по силата на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета (нотифицирано под номер С(2006) 4348) (ОВ L 275, стр. 62), доколкото с него се определят броят хектари и финансовите помощи по отношение на Гърция

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 82, 4.4.2009 г.


title: Дело C-443/16: Определение на Съда (десети състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid — Francisco Rodrigo Sanz/Universidad Politécnica de Madrid (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клауза 4 — Последователни срочни трудови договори в публичния сектор — Реорганизация на университетите — Национална правна уредба — Включване на колежанските преподаватели в категорията на университетските преподаватели — Условие — Придобиване на докторска степен — Преобразуване на длъжности, заемани при пълно работно време, в длъжности, заемани при непълно работно време — Прилагане само за преподавателите с временен статут на държавен служител — Принцип на недопускане на дискриминация)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/4

         Определение на Съда (десети състав) от 9 февруари 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid — Francisco Rodrigo Sanz/Universidad Politécnica de Madrid
   (Дело C-443/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клауза 4 - Последователни срочни трудови договори в публичния сектор - Реорганизация на университетите - Национална правна уредба - Включване на колежанските преподаватели в категорията на университетските преподаватели - Условие - Придобиване на докторска степен - Преобразуване на длъжности, заемани при пълно работно време, в длъжности, заемани при непълно работно време - Прилагане само за преподавателите с временен статут на държавен служител - Принцип на недопускане на дискриминация))
   (2017/C 129/05)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Francisco Rodrigo Sanz

      Ответник: Universidad Politécnica de Madrid

      Диспозитив

   Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г. и съдържащо се в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която позволява на компетентните административни органи на съответната държава членка като част от мерките за реорганизация на университетите да намалят наполовина работното време на колежанските преподаватели с временен статут на държавен служител, поради това че те не притежават докторска степен, въпреки че същата мярка не се прилага по отношение на колежанските преподаватели, които са с постоянен статут на държавен служител, но също не притежават докторска степен.

      (1)  ОВ C 410, 7.11.2016 г.


title: Дело C-98/08: Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 21 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Madrid, Испания) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, SA, Canal Satélite Digital SL

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/28

         Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 21 януари 2009 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil de Madrid, Испания) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, SA, Canal Satélite Digital SL
   (Дело C-98/08) (1)

   2009/C 113/54

      Език на производството: испански

   Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 128, 24.5.2008 г.


title: Дело T-410/13: Определение на Общия съд от 30 септември 2014 г.  — Bitiqi и др./Комисия и др. (Жалба за отмяна — Обща външна политика и политика на сигурност — Мисия на Европейския съюз в областта на върховенството на закона в Косово (Eulex Kosovo) — Договорно нает персонал — Решения на ръководителя на мисията да не поднови трудови договори — Явна липса на компетентност)

text:
               24.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/43

         Определение на Общия съд от 30 септември 2014 г. — Bitiqi и др./Комисия и др.
   (Дело T-410/13) (1)

   ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Мисия на Европейския съюз в областта на върховенството на закона в Косово (Eulex Kosovo) - Договорно нает персонал - Решения на ръководителя на мисията да не поднови трудови договори - Явна липса на компетентност))
   2014/C 421/60
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: Burim Bitiqi (Лондон, Обединеното кралство), Arlinda Gjebrea (Прищина, Република Косово), Anna Gorska (Варшава, Полша), Agim Hajdini (Лондон), Josefa Martínez Estéve (Валенсия, Испания), Denis Vasile Miron (Букурещ, Румъния), James Nicholls (Swindon, Обединеното кралство), Zornitsa Popova Glodzhani (Варна, България), Andrei Mihai Popovici (Букурещ) и Amaia San José Ortiz (Llodio, Испания) (представители: първоначално A. Coolen, D. de Abreu Caldas, É. Marchal и J.-N. Louis, впоследствие D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats)

      Ответници: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и A.-C. Simon), Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt, É. Chaboureau и M. Silva); и Eulex Kosovo (представители: B. Borchardt, представител, подпомаган от A. Fouquet Dörte, avocat)

      Страна, встъпила в подкрепа на ответниците: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Bauer)

      Предмет

   Отмяна на решенията от 27 май и 2 юли 2013 г. на ръководителя на мисията „Правова държава“ на Европейския съюз в Косово (Eulex Kosovo) за неподновяване на трудовите договори на жалбоподателите

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда г-н Burim Bitiqi, г-жа Arlinda Gjebrea, г-жа Anna Gorska, г-н Agim Hajdini, г-жа Josefa Martínez Estéve, г-н Denis Vasile Miron, г-н James Nicholls, г-жа Zornitsa Popova Glodzhani, г-н Andrei Mihai Popovici, г-жа Amaia San José Ortiz да заплатят съдебните разноски, направени от Европейската комисия, Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и Eulex Kosovo.

               3)

               Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 325, 9.11.2013 г.


title: Дело C-570/13: Решение на Съда (пети състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Karoline Gruber/Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH, Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend (Преюдициално запитване — Околна среда — Директива 2011/92/ЕС — Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда — Изграждане на търговски център — Обвързващо действие на административно решение да не се извършва оценка на въздействието върху околната среда — Липса на участие на обществеността)

text:
               15.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 198/8

         Решение на Съда (пети състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Karoline Gruber/Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH, Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
   (Дело C-570/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2011/92/ЕС - Оценка на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда - Изграждане на търговски център - Обвързващо действие на административно решение да не се извършва оценка на въздействието върху околната среда - Липса на участие на обществеността))
   (2015/C 198/10)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Karoline Gruber

      Ответници: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH, Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Диспозитив

   Член 11 от Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която административното решение, с което се установява, че не се изисква извършване на ОВОС за определен проект, има обвързващо действие по отношение на съседите, които нямат право да обжалват посоченото административно решение, при условие че тези съседи, част от „заинтересованата общественост“ по смисъла на член 1, параграф 2 от тази директива, отговарят на критериите, предвидени в националното право по отношение на „достатъчния интерес“ или „нарушаването на право“. Запитващата юрисдикция следва да провери дали това условие е изпълнено във висящото пред нея дело. Ако това е така, тя трябва да приеме за установено, че административното решение да не се извършва подобна оценка няма обвързващо действие по отношение на тези съседи.

      (1)  ОВ C 24, 25.1.2014 г.


title: Дело T-572/15: Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Aldi/СХВП — Rouard (GOURMET)

text:
               23.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 389/64

         Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Aldi/СХВП — Rouard (GOURMET)
   (Дело T-572/15)
   (2015/C 389/72)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Aldi GmbH & Co. KG (Мюлхайм ан дер Рур, Германия) (представители: C. Fürsen и N. Bertram, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Pierre-André Rouard (Мадрид, Испания)

      Данни за производството пред СХВП

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „GOURMET“ — заявка за регистрация № 10 509 446

      Производство пред СХВП: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 юли 2015 г. по преписка R 1985/2013-4

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложени основания

               —

               нарушение на член 63 от Регламент № 207/2009 във връзка с правило 20, параграф 7 от Регламент № 2868/95,

               —

               нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-249/09: Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Република Естония) на 7 юли 2009 г. — Novo Nordisk AS/Ravimiamet

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/22

         Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Република Естония) на 7 юли 2009 г. — Novo Nordisk AS/Ravimiamet
   (Дело C-249/09)
   2009/C 220/44
   Език на производството: естонски

      Запитваща юрисдикция

   Tartu Ringkonnakohus

      Страни в главното производство

      Ищец във въззивното производство: Novo Nordisk AS

      Ответник във въззивното производство: Ravimiamet

      Преюдициални въпроси

               а)

               Трябва ли член 87, параграф 2 от Директива 2001/83/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (с изменения и допълнение) да се тълкува в смисъл, че той обхваща също и цитати от медицински списания или други научни произведения, които се съдържат в реклама на лекарствен продукт, отнасяща се до имащите право да го предписват?

               б)

               Трябва ли член 87, параграф 2 от Директива 2001/83/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (с изменения и допълнение) да се тълкува в смисъл, че се забранява в реклама на лекарствен продукт да се публикуват твърдения, които противоречат на обобщението на характеристиките на съответния продукт, но не се изисква всички твърдения в рекламата на лекарствен продукт да се съдържат в обобщението на характеристиките или да могат да се извлекат от сведенията в обобщението?

      (1)  ОВ. L 311, стр. 67: Специализирано издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3

      (2)  ОВ. L 311, стр. 67: Специализирано издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3


title: Дело C-345/07: Определение на председателя на Съда от 12 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/32

         Определение на председателя на Съда от 12 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
   (Дело C-345/07) (1)

   (2008/C 64/49)

      Език на производството: гръцки

   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 211, 8.9.2007 г.


title: Дело T-235/09: Иск, предявен на 17 юни 2009 г. — Комисия/Edificios Inteco

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/33

         Иск, предявен на 17 юни 2009 г. — Комисия/Edificios Inteco
   (Дело T-235/09)
   2009/C 220/70
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: G. Valero Jordana)

      Ответник: Edificios Inteco, SL (Валядолид, Испания)

      Искания на ищеца

               —

               да се осъди ответникът да възстанови на ищеца сумата от 157 238,07 EUR, заедно с 81 686,22 EUR лихви, дължими до 1 юни 2009 г., както и лихви забава в размер на 21,73796 EUR на ден, считано от 2 юни 2009 г. до окончателното изплащане на задължението.

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията на Европейските общности иска частично възстановяване на сумите, платени предварително на дружеството Edificios Inteco, S.L. в рамките на договор относно проекта „Energy — Comfort 2000 Phase I“ с предмет изграждането на търговска и бизнес сграда в град Валядолид (Испания), който договор е развален от Комисията.
   В подкрепа на исканията си ищецът изтъква неизпълнение от ответника на договорните му задължения.


title: Дело C-240/09: Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия) на 3 юли 2009 г. — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

text:
               26.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 233/3

         Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия) на 3 юли 2009 г. — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky
   (Дело C-240/09)
   2009/C 233/05
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Страни в главното производство

      Ищец: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Ответник: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

      Преюдициални въпроси

               1.

               Възможно ли е да се признае непосредствената приложимост („self-executing effect“) на международните договори за член 9 от Орхуската конвенция, и по-специално за неговия параграф 3, предвид на основната цел на тази международна конвенция, а именно да промени класическата концепция за активна процесуална легитимация, като предостави и на обществеността или на заинтересованите представители на обществеността качеството на страна в процеса, доколкото към настоящия момент, макар да се е присъединил към посочената международна конвенция на 17.2.2005 г., Европейският съюз не е приел общностни мерки за нейното изпълнение?

               2.

               Възможно ли е да се признае непосредствената приложимост или непосредственото действие на общностното право по смисъла на постоянната практика на Съда за член 9 от Орхуската конвенция, и по-специално за неговия параграф 3, който понастоящем е част от общностното право?

               3.

               При утвърдителен отговор на въпрос 1 или 2, възможно ли е член 9, параграф 3 от Орхуската конвенция — с оглед на основната цел на тази международна конвенция — да се тълкува в смисъл, че изразът „действия на държавни органи“ включва и действия, изразяващи се в постановяването на решение, така че възможността за обществеността да се обърне към съдилищата да включва и правото да обжалва самото решение на държавния орган, чиято незаконосъобразност е резултат от въздействието му върху околната среда?


title: Дело C-144/14: Решение на Съда (седми състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Maramureș — Румъния) — Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/EО — Членове 273 и 287 — Задължение за служебна регистрация на данъчнозадължено лице по ДДС — Облагаемост на ветеринарномедицинските услуги — Принцип на правна сигурност — Принцип на защита на оправданите правни очаквания)

text:
               7.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 294/7

         Решение на Съда (седми състав) от 9 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Maramureș — Румъния) — Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș
   (Дело C-144/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/EО - Членове 273 и 287 - Задължение за служебна регистрация на данъчнозадължено лице по ДДС - Облагаемост на ветеринарномедицинските услуги - Принцип на правна сигурност - Принцип на защита на оправданите правни очаквания))
   (2015/C 294/09)
   Език на производството: румънски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunalul Maramureș

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei

      Ответник: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș

      Диспозитив

               1)

               Член 273, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2009/162/EС на Съвета от 22 декември 2009 година, не задължава държавите членки да регистрират служебно данъчнозадължено лице с оглед на събирането на данък върху добавената стойност единствено въз основа на данъчни декларации, различни от декларациите във връзка с този данък, въпреки че въз основа на тях е станало възможно да се установи превишаването от това данъчнозадължено лице на прага за освобождаване от този данък.

               2)

               При обстоятелства като тези по делото в главното производство принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания не са пречка данъчна администрация да реши ветеринарномедицинските услуги да бъдат облагани с данък върху добавената стойност, стига това решение да се основава на ясни правила и практиката на тази администрация да не е била от такова естество, че да е предизвикала в съзнанието на предпазлив и съобразителен икономически оператор основателно доверие във факта, че този данък няма да се прилага по отношение на такива услуги, което запитващата юрисдикция следва да провери.

      (1)  ОВ C 212, 7.7.2014 г.


title: Дело C-247/07: Решение на Съда (пети състав) от 4 декември 2008 г.  — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2003/35/ЕО — Изготвяне на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда — Участие на обществеността — Липса на транспониране в предвидения срок)

text:
               24.1.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 19/3

         Решение на Съда (пети състав) от 4 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-247/07) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/35/ЕО - Изготвяне на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда - Участие на обществеността - Липса на транспониране в предвидения срок)
   (2009/C 19/05)
   Език на производството: английски
   Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Konstantinidis и D. Lawunmi)

      Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: V. Jackson)
   Предмет
   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, глава 15, том 10, стр. 8)
   Диспозитив

               1)

               Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-479/15: Решение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Lotte/EUIPO — Kuchenmeister (KOALA LAND) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „KOALA LAND“ — По-ранна национална словна марка „KOALA“ — Частично отхвърляне на заявката за регистрация — Вероятност от объркване — Реално използване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009)

text:
               24.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 392/39

         Решение на Общия съд от 14 септември 2016 г. — Lotte/EUIPO — Kuchenmeister (KOALA LAND)
   (Дело T-479/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „KOALA LAND“ - По-ранна национална словна марка „KOALA“ - Частично отхвърляне на заявката за регистрация - Вероятност от объркване - Реално използване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009))
   (2016/C 392/51)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Lotte Co. Ltd (Токио, Япония) (представители: M. Knitter и S. Schicker, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Kuchenmeister GmbH (Сьост, Германия) (представител: P. Blumenthal, адвокат)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 4 юни 2015 г. (преписка R 815/2014-1), постановено в производство по възражение със страни Kuchenmeister и Lotte.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Lotte Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 337, 12.10.2015 г.


title: Дело T-907/16: Жалба, подадена на 22 декември 2016 г. — Schwenk Zement/Комисия

text:
               27.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/33

         Жалба, подадена на 22 декември 2016 г. — Schwenk Zement/Комисия
   (Дело T-907/16)
   (2017/C 063/45)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Schwenk Zement KG (Улм, Германия) (представители: U. Soltész, M. Raible и G. Wecker, Rechtsanwälte)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   С настоящата жалба за отмяна се атакува Решение C (2016) 6591 окончателен на Комисията от 10 октомври 2016 г. (дело M.7878 — HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia (ОВ C 374, 2016 г., стр. 1).
   Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 (1), евентуално във връзка с точка 147 от Консолидираното юрисдикционно известие на Комисията съгласно Регламент (EО) № 139/2004 (наричано по-нататък „Консолидираното юрисдикционно известие“).
               С първото основание жалбоподателят твърди, че Комисията няма компетентност да разгледа спорната концентрация. Ако жалбоподателят не бил счетен за засегнато предприятие, какъвто бил правилният подход, праговете за оборота съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 нямало да бъдат достигнати.

               2.

               Второ основание: липса на мотиви
               Според жалбоподателя Комисията твърдяла наличие на извънредния случай по точка 147 от Консолидираното юрисдикционно известие, но не доказала, че предпоставките за него са фактически изпълнени.

      (1)  Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).


title: Дело F-30/16: Жалба, подадена на 17 юни 2016 г. — ZZ и други/ЕИБ

text:
               16.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/46

         Жалба, подадена на 17 юни 2016 г. — ZZ и други/ЕИБ
   (Дело F-30/16)
   (2016/C 296/58)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и други (представител: L.-Y. Levi)

      Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)

      Предмет на производството

   От една страна, отмяна на решенията, които се съдържат в извлеченията от платежната ведомост за април 2016 г. и които ограничават годишната корекция на възнагражденията за 2016 г. на 0,6 %, отмяна на последващите извлечения от платежната ведомост, както и доколкото е необходимо отмяна на информационното съобщение, изпратено от ответника до жалбоподателите на 8 март 2016 г., и от друга страна, осъждане на ответника да заплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.

      Искания на жалбоподателите

               —

               да се отмени решението, което се съдържа в извлеченията от платежната ведомост на жалбоподателите за април 2016 г. и което ограничава годишната корекция на основното възнаграждение за 2016 г. на 0,6 %, като съответно се отменят сходните решения, които се съдържат в последващите извлечения от платежната ведомост и доколкото е необходимо да се отмени информационното съобщение, изпратено от ответника до жалбоподателите на 8 март 2016 г.,

               —

               да се осъди ответникът да заплати като обезщетение за имуществените вреди i) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на прилагането на годишната корекция за 2016 г., тоест увеличение от 2,3 % за периода 1 януари 2016 г. — 31 декември 2016 г.; ii) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на резултата от прилагането на годишната корекция от 2,9 % за 2016 г. по отношение на размера на възнагражденията, които ще бъдат изплащани, считано от януари 2016 г.; iii) лихви за забава върху дължимите остатъци от възнагражденията до пълното изплащане на дължимите суми, като приложимият лихвен процент трябва да се изчисли въз основа на приложимия през съответния период определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с три пункта, и iv) обезщетение за вреди поради загубата на покупателна способност,

               —

               да се осъди ответникът да заплати по 1 000 EUR на всеки жалбоподател като обезщетение за неимуществени вреди;

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-868/16: Иск, предявен на 11 декември 2016 г. — QI и др./Комисия и ЕЦБ

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/58

         Иск, предявен на 11 декември 2016 г. — QI и др./Комисия и ЕЦБ
   (Дело T-868/16)
   (2017/C 030/66)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: QI (Атина, Гърция) и 15 други жалбоподатели (представители: S. Pappas и I. Ioannidis, lawyers)

      Ответници: Европейска комисия, Европейска централна банка

      Искания на ищците

   Ищците искат от Общия съд:

               —

               да осъди Европейския съюз и/или Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) да заплати/заплатят обезщетение в посочения в исковата молба в размер на вредите, които ищците са претърпели в резултат от неправомерното участие на първите в преструктурирането на гръцкия държавен дълг поради задействането на видоизменените Клаузи за колективно действие;

               —

               при условията на евентуалност, да осъди Съюза и/или Европейската централна банка (ЕЦБ) да заплати/заплатят обезщетение в посочения в исковата молба размер за вредите, които ищците са понесли в резултат на неправомерното изключване на кредиторите от публичния сектор от преструктурирането на гръцкия държавен дълг;

               —

               при всички случаи да осъди ЕЦБ да заплати обезщетение за вредите, посочени в исковата молба за всеки ищец и възникнали в резултат на неправомерното изключване на ЕСЦБ от преструктурирането на гръцкия държавен дълг;

               —

               да осъди ЕЦБ и/или Съюза да заплати/заплатят съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска си ищците излагат пет основания.

               1.

               Първо основание: Съюзът и/или ЕЦБ и ЕСЦБ са действали ultra vires и в нарушение на членове 120—126 ДФЕС, 127 ДФЕС и член 352, параграф 1 ДФЕС.

               2.

               Второ основание: с действията на ЕЦБ и ЕСЦБ, по-специално във връзка с изключването на ЕСЦБ от преструктурирането, се нарушава член 123 ДФЕС.

               3.

               Трето основание: с действията на Съюза и/или ЕЦБ и ЕСЦБ се нарушава правото на собственост на ищците, закрепено в член 17 от Хартата на основните права.

               4.

               Четвърто основание: с действията на Съюза и/или ЕЦБ и ЕСЦБ се нарушава свободното движение на капитали по член 63 ДФЕС.

               5.

               Пето основание: с действията на Съюза и/или ЕЦБ и ЕСЦБ се нарушава правото на равно третиране на ищците, закрепено в член 20 от Хартата на основните права.


title: Дело C-517/16: Преюдициално запитване от Sąd Apelacyjny w Gdańsku (Полша), постъпило на 4 октомври 2016 г. — Stefan Czerwiński/Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/4

         Преюдициално запитване от Sąd Apelacyjny w Gdańsku (Полша), постъпило на 4 октомври 2016 г. — Stefan Czerwiński/Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku
   (Дело C-517/16)
   (2017/C 022/06)
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Apelacyjny w Gdańsku

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Stefan Czerwiński

      Ответник: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku

      Преюдициални въпроси

               1)

               Подлежи ли на преценка от национален административен или съдебен орган квалификацията на определено обезщетение — като отнасящо се до конкретен клон на социална сигурност, посочен в член 3 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност — направена от държава членка в декларацията, подадена на основание член 9 от този регламент?

               2)

               Представлява ли срочната пенсия по Закона от 19 декември 2008 г. за срочните пенсии (Dz. U., 2015 г., позиция № 965, с последващи изменения) обезщетение за старост по смисъла на член 3, параграф 1, буква г) от Регламент № 883/2004?

               3)

               Изпълнява ли охранителна функция в областта на социалната сигурност, произтичаща от член 48, буква а) от […] Договора за функционирането на Европейския съюз […], изключването по отношение на предпенсионните обезщетения на правилото за сумиране на осигурителните периоди (член 66 и съображение 33 от Регламент № 883/2004)?


title: Дело C-523/11: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Hannover (Германия) на 13 октомври 2011 г. — Laurence Prinz/Region Hannover

text:
               14.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 13/5

         Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Hannover (Германия) на 13 октомври 2011 г. — Laurence Prinz/Region Hannover
   (Дело C-523/11)
   2012/C 13/09
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Laurence Prinz

      Ответник: Region Hannover

      Преюдициален въпрос

   Налице ли е ограничение на предоставеното с членове 20 и 21 ДФЕС на гражданите на Съюза право на свободно движение и на пребиваване, което ограничение не може да бъде обосновано съгласно общностното право, ако на германска гражданка с постоянно местожителство в Германия, следваща курс на обучение в учебно заведение в държава членка на Европейския Съюз, се отпуска съгласно Bundesausbildungsförderungsgesetz (Федерален закон за помощите за обучение) („BAföG“) помощ за обучение само за една година с оглед на посещаването на това чуждестранно учебно заведение, тъй като към началото на престоя си в чужбина тази германска гражданка не е имала постоянно местожителство в Германия в продължение на най-малко три години?


title: Дело T-111/11: Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — ClientEarth//Комисия (Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Изследвания, получени от Комисията във връзка с транспонирането на директиви по въпроси на околната среда — Частичен отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит — Конкретно и индивидуално разглеждане — Съвместимост с Орхуската конвенция — По-висш обществен интерес — Последици от превишаване на срока за приемане на изрично решение — Обхват на задължението за активно разпространяване на информация за околната среда)

text:
               26.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 313/21

         Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. — ClientEarth//Комисия
   (Дело T-111/11) (1)

   (Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Изследвания, получени от Комисията във връзка с транспонирането на директиви по въпроси на околната среда - Частичен отказ за предоставяне на достъп - Изключение, свързано със защитата на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит - Конкретно и индивидуално разглеждане - Съвместимост с Орхуската конвенция - По-висш обществен интерес - Последици от превишаване на срока за приемане на изрично решение - Обхват на задължението за активно разпространяване на информация за околната среда)
   2013/C 313/39
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Kirch, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver и C. ten Dam, впоследствие P. Oliver и C. Zadra)

      Предмет

   Първоначално, искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията, чрез който на жалбоподателя не се предоставя достъп до някои документи относно съответствието на законодателството на държавите членки с екологичното право на Европейския съюз, а впоследствие искане за отмяна на последващото изрично решение от 30 май 2011 г., с което се отказва частично предоставянето на достъп до част от тези документи

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               ClientEarth и Европейската комисия понасят съответно направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 130, 30.4.2011 г.


title: Дело T-73/15: Определение на Общия съд от 16 септември 2016 г. — Aston Martin Lagonda/EUIPO (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобилен двигател) (Марка на Европейския съюз — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за произнасяне)

text:
               14.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 419/45

         Определение на Общия съд от 16 септември 2016 г. — Aston Martin Lagonda/EUIPO (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобилен двигател)
   (Дело T-73/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
   (2016/C 419/59)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Aston Martin Lagonda Ltd (Гейдън, Обединеното кралство) (представител: D. Farnsworth, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 11 декември 2014 г. (преписка R 1797/2014-2), постановено по заявката на жалбоподателя за регистрация на марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по жалбата.

               2)

               Осъжда Aston Martin Lagonda Ltd да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

      (1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.


title: Дело T-824/16: Жалба, подадена на 21 ноември 2016 г. — Kiosked Oy/EUIPO — VRT, NV van Publiek Recht („k“)

text:
               23.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/51

         Жалба, подадена на 21 ноември 2016 г. — Kiosked Oy/EUIPO — VRT, NV van Publiek Recht („k“)
   (Дело T-824/16)
   (2017/C 022/69)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Kiosked Oy Ab (Еспоо, Финландия) (представител: L. Laaksonen, lawyer)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: VRT, NV van Publiek Recht (Брюксел, Белгия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка в черно и бяло, със словния елемент „К“ — посочваща Европейския съюз международна регистрация № 1 112 969

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 19 септември 2016 г. по преписка R 279/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 21 септември 2016 г. по преписка № R0279/2016-4, да уважи възражението на VRT, NV van publiek recht и да отхвърли посочващата Европейския съюз международна регистрация № W01112969 K (fig.) (наричана по-нататък „K LOGO“) за следните услуги от клас 35 „реклама; управление на търговски сделки; търговска администрация; административна дейност“ и клас 42 „дизайн и разработване на компютърен софтуер“ и да разреши регистрацията на „K LOGO“ за горепосочените услуги;

               —

               да осъди възразяващия да заплати всички разноски на жалбоподателя в производството по възражение, включително разноските за юридическо представителство, съгласно списък на разноските, представен от жалбоподателя в срока по член 85 от Регламента относно марката на Европейския съюз, а в случай, че такъв не бъде представен — съгласно приложимото законодателство.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело T-110/12: Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Iranian Offshore Engineering & Construction/Съвет (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на средства — Жалба за отмяна — Срок за промяна на исканията — Допустимост — Задължение за мотивиране — Явна грешка в преценката)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/19

         Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Iranian Offshore Engineering & Construction/Съвет
   (Дело T-110/12) (1)

   (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за промяна на исканията - Допустимост - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката)
   2013/C 304/32
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, avocats)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Plaza García, V. Piessevaux и G. Ramos Ruano)

      Предмет

   Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), както и на Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1) в частта им, отнасяща се до жалбоподателя

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото вписва наименованието на Iranian Offshore Engineering & Construction Co. в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.

               2.

               Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото вписва наименованието на Iranian Offshore Engineering & Constructions Co. в приложение VIII към Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007.

               3.

               Отменя приложение IХ към Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 в частта, която се отнася до Iranian Offshore Engineering & Construction Co.

               4.

               Последиците от Решение 2010/413, изменено с Решение 2011/783, се запазват в частта, в която се отнасят до Iranian Offshore Engineering & Construction Co, от момента на влизането му в сила — двадесетият ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз — до момента, в който частичната отмяна на Регламент № 267/2012 породи действие.

               5.

               Съветът на Европейския съюз понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Iranian Offshore Engineering & Construction Co. в рамките на настоящото производство и на обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 126, 28.4.2012 г.


title: Дело C-650/11: Определение на Съда (десети състав) от 10 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — Ilgvars Brunovskis/Lauku atbalsta dienests (Обща селскостопанска политика — Регламент (ЕО) № 1782/2003 — Прилагане на схемите за подпомагане в новите държави членки — Допълнителни преки държавни плащания — Условия за предоставяне — Регламент (ЕО) № 1973/2004 — Неприложимост)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/6

         Определение на Съда (десети състав) от 10 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — Ilgvars Brunovskis/Lauku atbalsta dienests
   (Дело C-650/11) (1)

   (Обща селскостопанска политика - Регламент (ЕО) № 1782/2003 - Прилагане на схемите за подпомагане в новите държави членки - Допълнителни преки държавни плащания - Условия за предоставяне - Регламент (ЕО) № 1973/2004 - Неприложимост)
   2013/C 108/11
   Език на производството: латвийски

      Запитваща юрисдикция

   Augstākās tiesas Senāts

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Ilgvars Brunovskis

      Ответник: Lauku atbalsta dienests

      Предмет

   Преюдициално запитване — Augstākā tiesas Senāts — Тълкуване на член 125, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177), както и на член 102, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 на Комисията от 29 октомври 2004 година за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дял IV и в дял IVa от посочения регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали (ОВ L 345, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 60, стр. 190) — Премия за крава с бозаещо теле — Национална правна уредба, съгласно която премията за цяла календарна година се отпуска само за кравите с бозаещи телета и юниците, регистрирани със статут на говеда, за които се предоставя премията, най-късно до 1 юли от съответната календарна година — Отчитане или неотчитане, при изчисляването на премията, на всички налични през съответната календарна година крави с бозаещи телета

      Диспозитив

   Правото на Съюза, и по-специално член 143в от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001, изменен с Решение 2004/281/ЕО на Съвета от 22 март 2004 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, като разглежданата в главното производство, която урежда някои допълнителни преки държавни плащания за наличието на крави с бозаещи телета в стадото и обвързва тези плащания с условието заявлението да е подадено преди 1 юли на съответната година, без да може да се отчита броят на кравите с бозаещи телета след тази дата.

      (1)  ОВ C 49, 18.2.2012 г.


title: Дело T-433/16: Жалба, подадена на 3 август 2016 г. — Pometon/Комисия

text:
               10.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 371/17

         Жалба, подадена на 3 август 2016 г. — Pometon/Комисия
   (Дело T-433/16)
   (2016/C 371/20)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Pometon SpA (Мартелаго, Италия) (представители: E. Fabrizi, V. Veneziano и A. Molinaro, avvocati)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               като главно искане, да отмени обжалваното решение,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени или да намали санкцията, наложена на Pometon,

               —

               да осъди ответника да възстанови сумите, които жалбоподателят евентуално е внесъл по време на производството в изпълнение на обжалваното решение, както и да възстанови всякакви други разходи, направени от жалбоподателя в изпълнение на посоченото обжалвано решение,

               —

               при всички положения, да осъди ответника да заплати съдебните и всякакви други разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу Решение C(2016) 3121 окончателен на Комисията от 25 май 2016 г. (дело AT.39792 — Стоманени абразиви) относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския Съюз („ДФЕС“) и член 53 от Споразумението за ЕИП (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.

               1.

               Първо основание, изведено от нарушение на принципа на безпристрастност на производството, принципа на презумпцията за невиновност и правото на защита, тъй като ответникът е определил Pometon като извършител на конкретни действия в контекста на Решение C(2014) 2074 окончателен от 2 април 2014 г. („решението за постигане на споразумение“), прието по отношение на Ervin Industries Inc. и Ervin Amasteel, Winoa SA и WHA Holding SAS, Metalltechnik Schmidt GmbH & Co. KG и Eisenwerk Würth GmbH (наричани по-нататък „страните“) и следователно е приел обжалваното решение без да е могъл да прецени безпристрастно и при липса на всякакви въздействащи фактори позицията на Pometon и защитните доводи, изтъкнати от последното.

                           —

                           В решението за постигане на споразумение — и следователно преди на Pometon да е била дадена възможност да се защити — Комисията изрично е приела жалбоподателя за отговорен за същото поведение като това на другите страни, за които впоследствие е прието в посоченото решение за постигане на споразумение, именно поради споменатото поведение, че отговарят за конкретно нарушение на член 101 от ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Това неминуемо и непоправимо е понижило способността на Комисията да извърши действително безпристрастна преценка по отношение на жалбоподателя.

               2.

               Второ основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 101 от ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП, от непълнота и противоречивост на мотивите, от нарушение на правото на защита и на принципа на тежестта на доказване, тъй като ответникът е счел жалбоподателя за отговорен, при липса на доказателства, за участието в твърдян картел, в който последният всъщност не е участвал.

                           —

                           В подкрепа на тезата си Комисията се основала на неточни и противоречиви доказателства с неясно тълкуване, недостатъчни за доказване на участието на Pometon в твърдяното нарушение.

               3.

               Трето основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 101 от ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП, от грешки в преценката, от липса на разследване и от явна нелогичност, тъй като ответникът е приел, че поведението, в което е упрекнато Pometon, е имало за цел да ограничи конкуренцията.

               4.

               Четвърто основание, изведено от нарушение и неправилно прилагане на член 101 от ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП, от липса на мотиви и на разследване, от нарушение на тежестта на доказване по отношение на продължителността на предполагаемото участие на жалбоподателя в твърдяното нарушение и, следователно, от нарушение на член 23, параграф 2, член 25, параграф 1 и член 25, параграф 5 от Регламент № 1/2003 (1), от нарушение на принципа на правна сигурност, тъй като Комисията е наложила имуществена санкция на жалбоподателя въпреки изтеклата погасителна давност.

                           —

                           Според жалбоподателя датата на прекратяване на твърдяното участие на Pometon в предполагаемото нарушение, което му се приписва в обжалваното решение, със сигурност не може да съвпада с определената от Комисията дата, а най-много с доста по-ранна дата, така че правомощието на Комисията да налага глоби трябва да се приеме за погасено.

               5.

               Пето основание, изведено от пълната липса на мотиви, от нарушение на принципите на пропорционалност и равно третиране при определянето на размера на глобата що се отнася до изменението на основния размер по смисъла на точка 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква a) от Регламент № 1/2003.

                           —

                           Комисията използвала член 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите по очевидно дискриминационен начин, като в случая на Pometon приложила процент на намаление на санкцията, значително по-нисък от процента, приложен за другите страни.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


title: Дело T-108/08: Жалба, подадена на 27 февруари 2008 г. — Zino Davidoff/СХВП — Clifarm i. Kleinakis & SIA (GOOD LIFE)

text:
               9.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 116/24

         Жалба, подадена на 27 февруари 2008 г. — Zino Davidoff/СХВП — Clifarm i. Kleinakis & SIA (GOOD LIFE)
   (Дело T-108/08)
   (2008/C 116/44)
   Език на жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Zino Davidoff SA (Fribourg, Швейцария) (представители: адв. H. Kunz-Hallstein и адв. R. Kunz-Hallstein, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE (Glyfada, Гърция)
   Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението на Втори апелативен състав на СХВП по преписка № R 298/2007-2,

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „GOOD LIFE“ за стоки в клас 3 — заявка № 1 709 641

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка и словна марка на Общността „GOOD LIFE“ за стоки в класове 3, 5 и 16

      Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението

      Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и връща делото на същия за разглеждане

      Изложени правни основания: нарушение на членове 43, 73 и 74 от Регламент № 40/94 на Съвета и на Правило 22 от Регламент № 2868/95 на Комисията, наред с останалото, тъй като отделът по споровете е взел предвид стоки, за които заявената марка не претендира защита и на които възражението не се е основавало; тъй като отделът по споровете не е трябвало да вземе предвид представените от Clifarm i. Kleinakis & SIA OE доказателства за използването на неговите марки; и тъй като отделът по споровете е разгледал доказателства, които жалбоподателят не е могъл да оцени.


title: Дело T-488/09: Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. — Jager & Polacek/СХВП — RT Mediasolutions (REDTUBE)

text:
               13.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 37/42

         Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. — Jager & Polacek/СХВП — RT Mediasolutions (REDTUBE)
   (Дело T-488/09)
   2010/C 37/59
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Jager & Polacek GmbH (Виена, Австрия) (представители: A. Renck, V. von Bomhard, T. Dolde, Rechtsanwälte)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: RT Mediasolutions s.r.o. (Бърно, Чешка република)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени Решение № R 442/2009-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 септември 2009 г.,

               —

               ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: RT Mediasolutions s.r.o.

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „REDTUBE“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 41 (заявка за регистрация № 6 096 309)

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: нерегистрирана марка „Redtube“

      Решение на отдела по споровете: възражението се счита за ненаправено.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/96 (1) във връзка с член 63, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (2), доколкото на жалбоподателя не била дадена възможност да изложи насрещно становище;

               —

               нарушение на член 80, параграфи 1 и 2 от Регламент № 207/2009, доколкото решението относно допустимостта на възражението не било оттеглено както е законосъобразно,

               —

               нарушение на член 83 от Регламент № 207/2009, и по-конкретно на принципа на оправданите правни очаквания, във връзка с член 41, параграф 3 от същия регламент, на правило 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 (3) и на член 8, параграф 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 2869/95 (4), доколкото жалбоподателят можел с основание да очаква, че последиците от късното внасяне на таксата за възражение са отстранени с допълнителното плащане, направено в срок.

      (1)  Регламент (ЕО) № 216/96 на Комисията от 5 февруари 1996 година за установяване на процедурни правила за организацията на дейността на апелативните състави към Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (ОВ L 28, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 221).

      (2)  Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).

      (4)  Регламент (ЕО) № 2869/95 на Комисията от 13 декември 1995 година относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (ОВ L 303, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 13).


title: Дело T-87/09: Определение на Първоинстанционния съд от 25 ноември 2009 г. — Andersen/Комисия (Държавни помощи — Мерки в полза на Danske Statsbaner — Задължения за обществена услуга — Решение за откриване на процедурата по член 88, параграф 2 ЕО — Недопустимост)

text:
               30.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/54

         Определение на Първоинстанционния съд от 25 ноември 2009 г. — Andersen/Комисия
   (Дело T-87/09) (1)

   (Държавни помощи - Мерки в полза на Danske Statsbaner - Задължения за обществена услуга - Решение за откриване на процедурата по член 88, параграф 2 ЕО - Недопустимост)
   2010/C 24/96
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Jørgen Andersen (Ballerup, Дания) (представители: M. Nissen, J. Rivas de Andrés и J. Gutiérrez Gisbert, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: B. Martenczuk и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение C (2008) 4776 окончателен на Комисията от 10 септември 2008 година за откриване на процедура по член 88, параграф 2 ЕО по отношение на държавна помощ C 41/2008 (ex NN 35/2008), предоставена от Кралство Дания в полза на Danske Statsbaner

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Осъжда г-н Jørgen Andersen да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 113, 16.5.2009 г.


title: Дело T-178/12: Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г.  — Khwanda/Съвет

text:
               22.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 329/25

         Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — Khwanda/Съвет
   (Дело T-178/12) (1)

   2014/C 329/36
   Език на производството: английски
   Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 174, 16.6.2012 г.


title: Дело T-183/16: Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — L’Oréal/EUIPO - Guinot (MASTER DRAMA)

text:
               20.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 222/29

         Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — L’Oréal/EUIPO - Guinot (MASTER DRAMA)
   (Дело T-183/16)
   (2016/C 222/36)
   Език на жалбата: френски

      Страни

      Жалбоподател: L’Oréal (Париж, Франция) (представители: T. de Haan и P. Péters, адвокати)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Guinot SAS (Париж, Франция)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща словна марка на Европейския съюз „MASTER DRAMA“ — заявка за регистрация № 11 566 544

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2016 г. по преписка R 2500/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разходите, направени от жалбоподателя за целите на производството пред пети апелативен състав на Службата.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) във връзка с член 75 от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-279/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 239/36

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 18 май 2017 г. — Thomas Kiehl/TUIfly GmbH
   (Дело C-279/17)
   (2017/C 239/45)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hannover

      Страни в главното производство

      Ищец: Thomas Kiehl

      Ответник: TUIfly GmbH

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) отсъствието поради отпуск по болест на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач? При утвърдителен отговор на първия въпрос: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               2)

               Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: представлява ли извънредно обстоятелство по член 5, параграф 3 от Регламент № 261/2004 спонтанното отсъствие на съществена за провеждането на полети част от персонала на опериращия въздушен превозвач поради спиране на работата, което не е в съответствие с трудовото законодателство и колективните трудови договори (незаконна стачка, „wilder Streik“)? Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен: какъв трябва да бъде процентът на отсъстващите, за да се приеме наличието на подобно обстоятелство?

               3)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: трябва ли извънредното обстоятелство да е било налице при самия анулиран полет, или опериращият въздушен превозвач има право по икономически съображения да изготви нов график на полетите?

               4)

               Ако отговорът на първия или втория въпрос е утвърдителен: предотвратимостта до извънредното обстоятелство ли се отнася или до последиците от настъпването на това обстоятелство?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-283/13 P: Определение на Общия съд от 14 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Обжалване — Публична служба — Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима — Липса на идентичност между подадената по факс жалба и по-късно подадения оригинал — Просрочие при подаване на оригинала на жалбата — Просрочие на жалбата — Явно неоснователна жалба)

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/18

         Определение на Общия съд от 14 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
   (Дело T-283/13 P) (1)

   (Обжалване - Публична служба - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима - Липса на идентичност между подадената по факс жалба и по-късно подадения оригинал - Просрочие при подаване на оригинала на жалбата - Просрочие на жалбата - Явно неоснователна жалба)
   2014/C 15/26
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)

      Предмет

   Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 11 март 2013 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-131/12, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това определение.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Luigi Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които Европейската комисия е направила в рамките на настоящото производство.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-400/16: Решение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Maximum Play/EUIPO (MAXPLAY) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „MAXPLAY“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               24.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/20

         Решение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Maximum Play/EUIPO (MAXPLAY)
   (Дело T-400/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MAXPLAY“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2017/C 129/33)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Maximum Play, Inc. (Сан Франциско, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Graf, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 май 2016 г. (преписка R 2273/2015-4) относно заявка за регистрация на словния знак „MAXPLAY“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Maximum Play, Inc. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 371, 10.10.2016 г.


title: Дело C-642/11: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 15 декември 2011 година — „Строй транс“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

text:
               17.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 80/9

         Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 15 декември 2011 година — „Строй транс“ ЕООД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
   (Дело C-642/11)
   2012/C 80/12
   Език на производството: български

      Препращаща юрисдикция

   Административен съд — Варна

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Строй транс“ ЕООД

      Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите

      Преюдициални въпроси

               1.

               Следва ли разпоредбата на чл.203 от Директива 2006/112/ (1) ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че начисления от лицето във фактура ДДС е дължим, независимо от обстоятелството дали са налице основанията за това начисляване/липса на доставка или плащане/, както и в смисъл, че контролиращите прилагането на ЗДДС органи не разполагат с правомощия да извършват корекции на начисления от лицето данък, предвид национална мярка, определяща възможност за корекция на фактурата само от нейния издател.

               2.

               Нарушава ли принципите на данъчен неутралитет, пропорционалност и закрила на оправданите правни очаквания административна и съдебна практика, при която на едната страна/получател по фактурата/се отказва право на приспадане на данъчен кредит с ревизионен акт, а на другата страна/издател на фактурата/не се извършва корекция на начисления ДДС отново с РА в следните хипотези:

                           —

                           издателя на фактурата не представя никакви документи при извършената му ревизия

                           —

                           издателя на фактурата представя документи в хода на ревизионното производство, но неговите доставчици не представят доказателства или от представените доказателства не се установява действително извършване на доставки на стоки или услуги

                           —

                           в ревизионното производство на издателя на фактурите не е извършвана проверка на процесните доставки по веригата

      (1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност
   OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7