title: Дело T-195/12: Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г.  — Nuna International/СХВП — Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuna) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „nuna“  — По-ранни словни марки на Общността „NANA“ и „NANU-NANA“  — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Липса на сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Правилника (ЕО) № 207/2009)

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/10

         Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г. — Nuna International/СХВП — Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuna)
   (Дело T-195/12) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „nuna“ - По-ранни словни марки на Общността „NANA“ и „NANU-NANA“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Правилника (ЕО) № 207/2009))
   2014/C 388/11
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Nuna International BV (Erp, Нидерландия) (представител: A. Alpera Plazas, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brême, Германия) (представител: A. Nordemann, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 февруари 2012 г. (преписка R 476/2011-1), постановено в производство по възражение със страни Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG и Nuna International BV

      Диспозитив

               1)

               Chaque partie supportera ses propres dépens.

               2)

               La décision de la première chambre de recours de l’Office de l’harmonisation dans le marché intérieur (marques, dessins et modèles) (OHMI) du 15 février 2012 (affaire R 476/2011-1), relative à une procédure d’opposition entre Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG et Nuna International BV, est annulée en ce qui concerne les „poussettes pour bébés; poussettes; sièges de sécurité pour enfant pour la voiture“ relevant de la classe 12 au sens de l’arrangement de Nice concernant la classification internationale des produits et des services aux fins de l’enregistrement des marques, du 15 juin 1957, tel que révisé et modifié, ainsi que les „supports roulants pour la marche des bébés » et les « sacs de couchage pour bébés et enfants“, relevant de la classe 20.

               3)

               Le recours est rejeté pour le surplus.

      (1)  ОВ C 209, 14.7.2012 г.


title: Дело C-113/13: Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda sanitaria locale № 5 „Spezzino“ , ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria/San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus (Преюдициално запитване — Услуги за медицински транспорт — Национално законодателство, съгласно което дейностите по медицински транспорт за обществените лечебни заведения се възлагат приоритетно на доброволческите организации, които отговарят на законоустановените изисквания и са вписани в регистър — Съвместимост с правото на Съюза — Обществени поръчки — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Директива 2004/18/ЕО — Смесени услуги, посочени както в приложение II A, така и в приложение II Б към Директива 2004/18 — Член 1, параграф 2, букви a) и г) — Понятие за обществена поръчка за услуги — Възмезден характер — Насрещна престация, която се състои във възстановяване на направените разходи)

text:
               9.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 46/3

         Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda sanitaria locale № 5 „Spezzino“, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria/San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
   (Дело C-113/13) (1)

   ((Преюдициално запитване - Услуги за медицински транспорт - Национално законодателство, съгласно което дейностите по медицински транспорт за обществените лечебни заведения се възлагат приоритетно на доброволческите организации, които отговарят на законоустановените изисквания и са вписани в регистър - Съвместимост с правото на Съюза - Обществени поръчки - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Директива 2004/18/ЕО - Смесени услуги, посочени както в приложение II A, така и в приложение II Б към Директива 2004/18 - Член 1, параграф 2, букви a) и г) - Понятие за обществена поръчка за услуги - Възмезден характер - Насрещна престация, която се състои във възстановяване на направените разходи))
   (2015/C 046/03)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Consiglio di Stato

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Azienda sanitaria locale № 5 „Spezzino“, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria

      Ответници: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

      В присъствието на: Croce Rossa Italiana — Comitato regionale Liguria и др.

      Диспозитив

   Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че предоставянето на услуги за спешен и извънредно спешен медицински транспорт се поверява приоритетно, с пряко възлагане и без каквото и да било разгласяване на доброволческите организации, с които е сключено споразумение, стига правната уредба и споразуменията, в рамките на които тези организации извършват дейността си, действително да допринасят за постигането на социалната цел, както и за преследването на целите за солидарност и за бюджетна ефективност, на които се основава тази уредба.

      (1)  ОВ C 156, 1.6.2013 г.


title: Дело T-784/16: Жалба, подадена на 1 ноември 2016 г. — Pilla/Комисия и EACEA

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/52

         Жалба, подадена на 1 ноември 2016 г. — Pilla/Комисия и EACEA
   (Дело T-784/16)
   (2017/C 006/65)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Rinaldo Pilla (Венафро, Италия) (представител: A. Silvestri, avvocato)

      Ответници: Европейската комисия, Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               След като спре течащия подбор, да отмени изцяло, поради съществено нарушение на закона, решенето от 2 септември 2016 г. на Европейската комисия, Генерална дирекция „Образование и култура“, Ref. Ares 2016 4930111, за изключване на г-н Rinaldo Pilla от участие в проект за финансиране, а ако не отмени решенето, да отмени изцяло подбора като незаконосъобразен поради нарушение на закона.

               —

               В спорната хипотеза, а именно непризнаването на г-н Rinaldo Pilla за подходящ кандидат, да осъди ответника да заплати в полза на жалбоподателя обезщетение за вреди, под формата на пропуснати ползи, произтичащи от неоснователното и немотивирано изключване от въпросния проект за европейско финансиране, в размер на 1 050 000,00 EUR, а при условията на евентуалност, в размер на 400 000,00 EUR.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е подадена срещу решението за изключване на жалбоподателя от подбора за участие в европейско финансиране [Call for proposals EAC/S05/2016, Support for a preparatory action to create en EU Festival Award and an EU Festival Label in the field of Culture: EFFE (Europe for Festivals — Festivals for Europe)].
   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания.

               1.

               Първо основание — съществено нарушение на закона във връзка с дял I от приложението към Препоръка 2003/361/CE на Европейската комисия от 6 май 2013 г., с член 2, точка 28 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 320), с Прогнозите на Съвета от 17 декември 2013 г., както и с член 1, алинея 821 от Закона за стабилност от 2016 г.

                           —

                           В подкрепа на първото основание за обжалване жалбоподателят изтъква, че за целите на достъп до структурните фондове лице, което упражнява свободна професия, дори когато не е вписано в професионално сдружение, се приравнява на предприятие, независимо от правната му форма. Лицата, упражняващи свободна професия, имат достъп до фондовете за научни изследвания, за новаторство в областта на културата и за промишлени иновации. Според жалбоподателят в обжалваното решение не е отчетено обстоятелството, че в Законът за стабилност от 2016 г., който транспонира европейска препоръка от 2013 г., окончателно се уточнява, че лицата, упражняващи свободна професия, са приравнени на предприятия. Трябва да се счете, че жалбоподателят — лице, упражняващо свободна професия, е подходящ кандидат, тъй като е лице, упражняващо свободна професия със собствена партида по ДДС.

               2.

               Второ основание — във връзка с искането за обезщетение за вреди.

                           —

                           В това отношение се посочва, че изключването на жалбоподателя от подбора е причинило на последния сериозни вреди, тъй като несъмнено невключването му в подбора по проекта „VENAFRO EUROPEAN FESTIVAL OF LITERATURE“ представлява очевидна пропусната полза, която трябва да се оцени по справедливост, като се вземат предвид естеството и обхвата на посочения проект, и чиято стойност за начало може да се приравни единствено на стойността на самото финансиране.


title: Дело F-82/11: Жалба, подадена на 17 август 2011 г. — ZZ и др./Парламент

text:
               19.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 340/41

         Жалба, подадена на 17 август 2011 г. — ZZ и др./Парламент
   (Дело F-82/11)
   2011/C 340/85
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: ZZ и други (представител: M.-A. Lucas, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Искане да бъдат обявени за незаконосъобразни изборите на Комитета по персонала на Европейския парламент и на бездействието на Европейския парламент при различните случаи на незаконосъобразност, засегнали изборния процес.

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се установи незаконосъобразността на изборите на Комитета по персонала на Европейския парламент, проведени от 27 октомври до 24 ноември 2010 г.;

               —

               Да се установи незаконосъобразността на бездействието на Европейския парламент при различните нарушения в рамките на изборния процес;

               —

               Да се отмени мълчаливото отхвърляне от 20 май 2011 г. на Генералния секретариат на Парламента на жалбата, подадената от жалбоподателите на 20 януари 2011 г. по административен ред, за отмяна на резултатите от изборите на Комитет по персонала, оповестени на 19 ноември 2010 г., както и на резултатите, публикувани на 23 и 24 ноември и на 10 декември 2010 г. и за организирането на нови избори или поне на втори тур изборите;

               —

               да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски.


title: Дело T-309/12: Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г.  — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Комисия (Държавни помощи — Услуги за отстраняване на мъртви животни и на отпадъци от кланици — Поддържане на резервен капацитет в случай на епидемия при животните — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар — Понятие за предприятие — Предимствво — Услуга от общ икономически интерес — Компенсация във връзка със задължението за обществена услуга — Засягане на търговията между държави членки и нарушаване на конкуренцията — Съществуващи помощи или нови помощи — Необходимост от помощта — Субсидиарност — Оправдани правни очаквания — Правна сигурност — Пропорционалност)

text:
               1.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 292/36

         Решение на Общия съд от 16 юли 2014 г. — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Комисия
   (Дело T-309/12) (1)

   ((Държавни помощи - Услуги за отстраняване на мъртви животни и на отпадъци от кланици - Поддържане на резервен капацитет в случай на епидемия при животните - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар - Понятие за предприятие - Предимствво - Услуга от общ икономически интерес - Компенсация във връзка със задължението за обществена услуга - Засягане на търговията между държави членки и нарушаване на конкуренцията - Съществуващи помощи или нови помощи - Необходимост от помощта - Субсидиарност - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Пропорционалност))
   2014/C 292/43
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Zweckverband Tierkörperbeseitigung в Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis и Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Германия) (представител: A. Kerkmann, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално, R. Sauer и T. Maxian Rusche, впоследствие T. Maxian Rusche и C. Egerer)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Saria Bio-Industries AG & Co. KG (Selm, Германия); SecAnim GmbH (Lünen, Германия) и Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) (Selm) (представители: U. Karpenstein и C. Johann, avocats)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на Решение (2012/485/ЕС) на Комисията от 25 април 2012 г. относно държавна помощ SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), която Република Германия е предоставила на Zweckverband Tierkörperbeseitigung в Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis и Landkreis Limburg-Weilburg (OВ L 236, стp. 1)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg понася собствените си разноски за главното производство и разноските, направени от Европейската комисия.

               3)

               Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH и Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) понасят собствените си разноски за главното производство.

               4)

               Zweckverband Tierkörperbeseitigung в Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis и в Landkreis Limburg-Weilburg понася собствените си разноски за обезпечителното производство.

      (1)  ОВ C 273, 8.9.2012 г.


title: Дело T-376/17: Жалба, подадена на 14 юни 2017 г. — Полша/Комисия

text:
               14.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/30

         Жалба, подадена на 14 юни 2017 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-376/17)
   (2017/C 269/41)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени Решение за изпълнение C (2017) 2104 окончателен на Комисията от 4 април 2017 година за продължаване на мярката спиране на месечните плащания за Полша във връзка с помощта за предварителното признаване на групи производители в сектора на плодовете и зеленчуците по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ),

               —

               да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на член 41, параграф 2, втора алинея, второ изречение във връзка с първа алинея, буква б) от Регламент № 1306/2013 (1), тъй като мярката спиране на месечните плащания е продължена въз основа на неправилни фактически констатации и неправилно тълкуване на приложимото право, въпреки че не са налице условията за спиране на месечните плащания.

               2.

               Второ основание: нарушение на принципа на пропорционалност и на член 41, параграф 3 от Регламент № 1306/2013, тъй като процентът на спиране на месечните плащания е явно несъразмерен на риска от евентуална финансова загуба за бюджета на Съюза.

      (1)  Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика (ОВ L 347, 2013 г., стр. 549).


title: Дело T-14/13: Жалба, подадена на 3 януари 2013 г. — Seal Trademarks/СХВП — Exel Composites (XCEL)

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 86/19

         Жалба, подадена на 3 януари 2013 г. — Seal Trademarks/СХВП — Exel Composites (XCEL)
   (Дело T-14/13)
   2013/C 86/32
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Seal Trademarks Pty Ltd (Куинсланд, Австралия) (представител: E. Armijo Chávarri, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Exel Composites Oyj (Mäntyharju, Финландия)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решение от 11 октомври 2012 г. на втори апелативен състав или

               —

               при условията на евентуалност, да измени решението, тъй като противоречи на член 42, параграфи 2 и 3 и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (като възложи изрично на СХВП съдебните разноски).

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „XCEL“ за стоки от класове 18, 25 and 28 — регистрация на марка на Общността № 3 809 571

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността № 2 996 891, регистрация в Австрия № 149 726 и регистрация в Швеция № 324 307, на словна марка „EXEL“ за стоки от класове 18 и 28

      Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент на Съвета № 207/2009.


title: Дело T-574/11: Определение на Общия съд от 12 декември 2013 г. — Unipol Banca/СХВП — Union Investment Privatfonds ( „unicard“ )

text:
               15.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 45/44

         Определение на Общия съд от 12 декември 2013 г. — Unipol Banca/СХВП — Union Investment Privatfonds („unicard“)
   (Дело T-574/11) (1)

   2014/C 45/75
   Език на производството: английски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г.


title: Дело C-112/11: Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Köln (Германия) на 4 март 2011 г. — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               11.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 173/5

         Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Köln (Германия) на 4 март 2011 г. — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
   (Дело C-112/11)
   2011/C 173/08
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Oberlandesgericht Köln

      Страни в главното производство

      Ищец: ebookers.com Deutschland GmbH

      Ответник: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Преюдициален въпрос

   Член 23, параграф 1 от Регламента (1) — съгласно който незадължителните ценови добавки се съобщават по ясен, прозрачен и недвусмислен начин в началото на всеки процес на резервация, като приемането им от страна на потребителя се основава на „възможност за избор“ („opt-in“) — включва ли в приложното си поле и цената, която е свързана със самолетно пътуване и е платена за услуги от трети лица (в случая — от лицето, което предлага застраховка при отказ), и която при продажбата на самолетния билет посредникът фактурира на пътника едновременно с въздухоплавателната тарифа, включвайки я в общата цена?

      (1)  Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността; ОВ L 293, стр. 3.


title: Дело T-95/15: Жалба, подадена на 20 февруари 2015 г. — Printeos и др./Комисия

text:
               20.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 127/36

         Жалба, подадена на 20 февруари 2015 г. — Printeos и др./Комисия
   (Дело T-95/15)
   (2015/C 127/49)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Испания), Tompla Sobre Exprés, SL (Alcalá de Henares, Испания), Tompla Scandinavia AB (Стокхолм, Швеция), Tompla France SARL (Fleury Mérogis, Франция), Tompla Druckererzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Германия) (представители: H. Brokelmann, abogado, P. Martínez-Lage Sobredo, abogada)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени член 2 от Решение C(2014) 9295 окончателен на Комисията от 10 декември 2014 г. относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението на ЕИП (AT.39780 — Пликове) на основание член 263 ДФЕС поради липса на задължително мотивиране относно определянето на размера на глобите (по-специално приложимото адаптиране съгласно част 37 от Насоките за глобите) или

               —

               при условията на евентуалност, да измени член 2 от Решение C(2014) 9295 окончателен на Комисията от 10 декември 2014 г. относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението на ЕИП (AT.39780 — Пликове) на основание пълната юрисдикция, призната в член 31 от Регламент (ЕО) № 1/2003 по силата на член 261 ДФЕС, като (i) определи наложената на TOMPLA глоба на поне 55 % по-малко от максималната законова граница (член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 12003) — или по-малка с процент, който Общият съд смята за подходящ — за да възстанови по този начин равновесието във връзка с глобите, наложени на Bong и Hamelin, и (ii) да намали наложената глоба допълнително с поне 33 % или с процент, който Общият съд смята за подходящ — за да вземе предвид глобата, наложена от националния орган за защита на конкуренцията (CNC) с решение от 25 март 2013 г. по дело 5/0316/10, хартиени пликове, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   С решението, обжалвано в настоящото производство, се установява, че жалбоподателите са нарушили член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, като са участвали от 8 октомври 2003 г. до 22 април 2008 г. в едно-единствено продължено престъпление в сектора на обикновените и специалните пликове в Дания, Франция, Германия, Норвегия, Швеция и Обединеното кралство, състоящо се в координиране на цените, разпределяне на клиенти и обмен на чувствителна търговска информация.
   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат три основания.

               1.

               Първо основание — нарушение на задължението за мотивиране поради необосноваване на необходимостта да се приложи адаптиране на основния размер на глобите на основание член 37 от Насоките за глобите, както и конкретния процент на намаление, приложим към всяко предприятие.

               2.

               Второ основание — нарушение на принципа на равно третиране и на определяне на размера на глобите, като се прилага адаптиране на основния размер на глобата на основание член 37 от Насоките за глобите.

               3.

               Второ основание — нарушение на принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация при определяне размера на глобата, като не е взета предвид наложената преди това глоба от националния орган за защита на конкуренцията.


title: Дело T-257/13: Решение на Общия съд от 25 февруари 2015 г.  — Полша/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“  — ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Развитие на селските райони — Разходи, направени от Полша — Член 7 от Регламент (ЕО) № 1258/1999 — Член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 — Ефективност на проверките — Задължение за мотивиране — Принцип на субсидиарност)

text:
               13.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/26

         Решение на Общия съд от 25 февруари 2015 г. — Полша/Комисия
   (Дело T-257/13) (1)

   ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Развитие на селските райони - Разходи, направени от Полша - Член 7 от Регламент (ЕО) № 1258/1999 - Член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 - Ефективност на проверките - Задължение за мотивиране - Принцип на субсидиарност))
   (2015/C 118/33)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Република Полша (представители: B. Majczyna и D. Krawczyk)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и A. Szmytkowska)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 67, стр. 20), в частта, в която се отнася до приложената от Република Полша мярка „Ранно пенсиониране“.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 207, 20.7.2013 г.


title: Дело T-589/14: Жалба, подадена на 8 август 2014 г.  — Musso/Парламент

text:
               6.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 351/22

         Жалба, подадена на 8 август 2014 г. — Musso/Парламент
   (Дело T-589/14)
   2014/C 351/28
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: François Musso (Ajaccio, Франция) (представител: A. Gross, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да приеме настоящата жалба и да я обяви за основателна,

               —

               да отмени решението от 26 юни 2014 г:

                           —

                           главно, поради формалната нередовност, дължаща се на липсата на подпис на председателя,

                           —

                           при условията на евентуалност, поради нарушаването на правото на защита, тъй като не е публикувано решението от 17 юли 1996 г., въз основа на което е прието решението от 26 юни 2014 г.,

                           —

                           при условията на евентуалност, поради нарушаване на принципа на състезателност,

                           —

                           при условията на евентуалност, тъй като решението от 26 юни 2014 г. не е мотивирано в достатъчна степен,

                           —

                           при условията на евентуалност, поради нарушаване на принципа на разумен срок, което засяга упражняването на правото на защита,

                           —

                           при условията на евентуалност, поради нарушаване на принципа на защита на придобитите права,

               —

               да постанови, че жалбоподателят запазва всички други права, плащания, основания и възможността да предяви искове,

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски в настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.

               1.

               В първото правно основание се твърди формална нередовност на обжалваното решение от 26 юни 2014 г., тъй като то не е подписано от председателя на Парламента, съгласно Правилника за дейността на Европейския парламент.

               2.

               Във второто правно основание се твърди нарушаване на правото на защита, доколкото решението от 17 юли 1996, въз основа на което е прието обжалваното решение от 26 юни 2014 г., не е публикувано, в нарушение на член 28 от Вътрешния правилник на депутатите.

               3.

               В третото правно основание се твърди нарушаване на принципа на състезателност.

               4.

               В четвъртото правно основание се твърди, че обжалваното решение не е мотивирано в достатъчна степен.

               5.

               В петото правно основание се твърди нарушаване на принципа на разумен срок, тъй като Парламентът изчакал осем години преди да образува процедура за възстановяване срещу жалбоподателя.

               6.

               В шестото правно основание се твърди нарушаване на принципа на защита на придобитите права, доколкото обжалваното решение поставяло под въпрос пенсионните права, които жалбоподателят придобил на 3 август 1994 г.


title: Дело T-558/15: Иск, предявен на 25 септември 2015 г. — Iran Insurance/Съвет

text:
               25.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 27/58

         Иск, предявен на 25 септември 2015 г. — Iran Insurance/Съвет
   (Дело T-558/15)
   (2016/C 027/75)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Iran Insurance Company (Техеран, Иран) (представител: D. Luff, lawyer)

      Ответник: Съвет на Европейския съюз

      Искания на ищеца

   Ищецът иска от Общия съд:

               —

               да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати на ищеца обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, претърпени от него в резултат на незаконосъобразните ограничителни мерки, които Съветът му е наложил съгласно следните незаконосъобразни актове на Съвета: i) Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (1), ii) Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 г. (2), iii) Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (3), iv) Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (4) и v) Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (5),

               —

               да присъди обезщетение в общ размер на: i) 84 767,66 британски лири, към които се добавят ii) 4 774 187,07 EUR и iii) 1 532 688 щатски долара, както и iv) всяка друга сума, приета в хода на производството за дължима, като се обхващат както неимуществените, така и имуществените вреди, претърпени от ищеца в резултат на незаконосъобразните актове на Съвета,

               —

               да осъди Съвета да заплати разноските на ищеца по настоящото производство.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на иска ищецът изтъква следните доводи.

               1.

               Ищецът твърди, че съгласно член 340 ДФЕС лице, което е претърпяло вреди, причинени от институция на ЕС, може да предяви иск за обезщетение срещу тази институция. В съдебната практика били уточнени условията за предявяване на такъв иск, като те били обобщени в решение на Общия съд от 25 ноември 2014 г., Safa Nicu Sepahan/Съвет (T-384/11, EU:T:2014:986) по следния начин: а) трябва да е налице неправомерно деяние на институцията, б) трябва да е била претърпяна действителна вреда и в) трябва да е налице причинно-следствена връзка между твърдяното деяние и претендираната вреда.

               2.

               Ищецът твърди, че посочените по-горе три условия са изпълнени в неговия случай: Съветът допуснал „съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти по смисъла на съдебната практика“, както Общият съд постановил в решение от 6 септември 2013 г., Iran Insurance/Съвет (T-12/11, EU:T:2013:401), ищецът претърпял значителни имуществени и неимуществени вреди и те били пряко следствие от незаконосъобразните санкции.

               3.

               Ищецът отбелязва също, че както се излага подробно по-нататък в исковата молба, претърпените от него неимуществени вреди са оценени на 1 000 000 EUR, а имуществените вреди, оценени от независими одитори, са в размер на 84 767,66 британски лири, към които се добавят 3 774 187,07 EUR и 1 532 688 щатски долара, без да се засяга възможността за присъждане на всички суми, приети в хода на производството за дължими. Поради това общият размер на исканото от ищеца обезщетение за вреди е 84 767,66 британски лири, към които се добавят 4 774 187,07 EUR и 1 532 697,01 щатски долара, както и всяка друга сума, приета в хода на производството за дължима.

      (1)  ОВ L 281, 2010 г., стр. 81.

      (2)  Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (OB L 281, 2010 г., стр. 1).

      (3)  ОВ L 319, 2011 г., стр. 71.

      (4)  ОВ L 319, 2011 г., стр. 11.

      (5)  ОВ L 88, 2012 г., стр. 1.


title: Дело C-20/11: Определение на председателя на Съда от 15 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               10.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 269/39

         Определение на председателя на Съда от 15 юни 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-20/11) (1)

   2011/C 269/82
   Език на производството: полски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 80, 12.3.2011 г.


title: Дело C-368/12: Преюдициално запитване, отправено от Cour administrative d'appel de Nantes (Франция) на 2 август 2012 г. — Adiamix/Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               29.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 295/24

         Преюдициално запитване, отправено от Cour administrative d'appel de Nantes (Франция) на 2 август 2012 г. — Adiamix/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Дело C-368/12)
   2012/C 295/43
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Adiamix

      Ответник: Ministre de l'Économie et des Finances

      Преюдициален въпрос

   Валидно ли е Решение 2004/343/ЕО на Комисията от 16 декември 2003 година (1), от което пряко зависи законосъобразността на спорния акт за събиране на публично вземане?

      (1)  2004/343/ЕО: Решение на Комисията от 16 декември 2003 година относно схемата за помощи, въведена в действие от Франция във връзка с изкупуването на предприятия в затруднено положение (ОВ L 108, стр. 38).


title: Дело T-259/08: Иск, предявен на 2 юли 2008 г. — Global Digital Disc/Комисия

text:
               25.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/27

         Иск, предявен на 2 юли 2008 г. — Global Digital Disc/Комисия
   (Дело T-259/08)
   (2008/C 272/53)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: Global Digital Disc GmbH & Co. KG (Ottendorf-Okrilla, Германия) (представител: D. Ehle, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищеца

               —

               да се осъди ответникът да изплати на ищеца обезщетение в размер на 8 025 495,25 EUR, заедно с лихва от 8 %, считано от 1 януари 2008 г.,

               —

               да се установи, че ответникът е длъжен да обезщети и вредата, претърпяна от ищеца, считано от 1 януари 2008 г., която той все още търпи, заедно с лихвите,

               —

               да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът иска обезщетение за вредата, претърпяна поради факта, че Комисията не е наложила временни и окончателни антидъмпингови мита на вноса на записваеми компакт дискове („CD-R“) с произход от Китайската народна република, Хонг Конг и Малайзия, и поради факта, че е прекратила антидъмпинговото производство във връзка с този внос с решение от 3 ноември 2006 г. (1)

   Ищецът е предприятие, установено в Германия, което произвежда CD-R и DVD-R.
   В мотивите към иска си ищецът изтъква, че административното и нормативно поведение на ответника по време на, до и след прекратяването на антидъмпинговото производство във връзка вноса на CD-R с произход от Китайската народна република, Хонг Конг и Малайзия е нарушило в много отношения и по достатъчно съществен начин норми, основно приложими в антидъмпинговото право, които предоставяли права на ищеца. Той твърди освен това, че тези достатъчно съществени правонарушения на Комисията били довели до значителна вреда за ищеца. Той изтъква по-нататък, че съществувала пряка причинна връзка между съществените правонарушения и вече претърпяната и бъдеща вреда.

      (1)  Решение на Комисията от 3 ноември 2006 г. за прекратяване на антидъмпинговото производство във връзка с вноса на записваеми компакт дискове (CD-R) с произход от Китайската народна република, Хонг Конг и Малайзия (ОВ L 305, стр. 15).


title: Дело C-638/16 PPU: Решение на Съда (голям състав) от 7 март 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil du Contentieux des Étrangers — Белгия) — X, X/État belge (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 810/2009 — Член 25, параграф 1, буква а) — Виза с ограничена териториална валидност — Издаване на виза по причини от хуманитарен характер или поради международни задължения — Понятие за международни задължения — Харта на основните права на Европейския съюз — Европейска конвенция за защита на правата на човека и основните свободи — Женевска конвенция — Издаване на виза в случай на доказан риск от нарушение на членове 4 и/или 18 от Хартата на основните права — Липса на задължение)

text:
               8.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/13

         Решение на Съда (голям състав) от 7 март 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil du Contentieux des Étrangers — Белгия) — X, X/État belge
   (Дело C-638/16 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) № 810/2009 - Член 25, параграф 1, буква а) - Виза с ограничена териториална валидност - Издаване на виза по причини от хуманитарен характер или поради международни задължения - Понятие за международни задължения - Харта на основните права на Европейския съюз - Европейска конвенция за защита на правата на човека и основните свободи - Женевска конвенция - Издаване на виза в случай на доказан риск от нарушение на членове 4 и/или 18 от Хартата на основните права - Липса на задължение))
   (2017/C 144/18)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: X, X

      Ответник: État belge

      Диспозитив

   Член 1 от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от13 юли 2009 година за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс), изменен с Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г., трябва да се тълкува в смисъл, че заявление за издаване на виза с ограничена териториална валидност, което гражданин на трета страна е подал по причини от хуманитарен характер на основание член 25 от този кодекс в представителство на държавата членка по местоназначение, разположено на територията на трета страна, с намерение веднага след като пристигне в тази държава членка, да подаде молба за международна закрила и след това да пребивава в същата държава членка повече от 90 дни в рамките на 180-дневен период, не попада в приложното поле на споменатия кодекс, а при сегашното състояние на правото на Европейския съюз само в това на националното право.

      (1)  ОВ C 38, 6.2.2017 г.


title: Дело C-94/13 P: Жалба, подадена на 26 февруари 2013 г. от Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 12 декември 2012 г. по дело T-260/00, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl и др./Европейска комисия

text:
               4.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 129/7

         Жалба, подадена на 26 февруари 2013 г. от Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl и др. срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 12 декември 2012 г. по дело T-260/00, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl и др./Европейска комисия
   (Дело C-94/13 P)
   2013/C 129/13
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl и др. (представители: адв. A. Vianello, адв. A. Bortoluzzi и адв. A. Veronese)

      Други страни в производството: Европейска комисия, Италианска република, Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. Rl и др.,

      Искания на жалбоподателите

               —

               Да се отмени и/или измени обжалваното определение и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват наличието на грешки при прилагане на принципите, изведени от Съда на Съюза в Решение по дело Comitato Venezia vuole vivere; от една страна, що се отнася до задължението за мотивиране на решенията на Комисията в областта на държавните помощи и, от друга страна, що се отнася до разпределянето на доказателствената тежест във връзка с предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС.
   В обжалваното в настоящото производство определение Общият съд не се е съобразил с Решението на Съда от 9 юни 2011 г. по дело Comitato Venezia vuole vivere, в което е прието, че решението на Комисията „трябва да съдържа всички съществени данни, за да бъде приведено в действие от националните органи“. Така въпреки пропуснатите в решението съществени данни за неговото привеждане в изпълнение от страна националните органи Общият съд не е констатирал никакво нарушение на възприетия от Комисията метод в оспорваното решение, поради което е допуснал грешка при прилагане на правото.
   Съгласно принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato Venezia vuole vivere, в рамките на възстановяването държавата членка, а не получателя на помощ, е тази, която има задачата да докаже във всеки конкретен случай наличието на предпоставките по член 107, параграф 1 ДФЕС. В дадения случай в оспорваното решение Комисията обаче е пропуснала да изясни какви са „условията за извършване“ на подобна проверка; вследствие на това без да разполага със съществените данни, за да докаже в рамките на възстановяването, че предоставените предимства представляват от гледна точка на получателите държавни помощи, Италианската република със Закон № 228 от 24 декември 2012 г. (член 1, параграфи 351 и сл.) решила да прехвърли onus probandi, в разрез с установеното в общностната съдебна практика. Според италианския законодател не държавата, а именно всяко предприятие — получател на помощи, отпуснати под формата на освобождаване от задължението за плащане на социалноосигурителни вноски, има задачата да докаже, че въпросните предимства не нарушават конкуренцията, нито засягат търговията в Общността, като в противен случай се презумира, че предоставеното предимство по естеството си води до нарушаване на конкуренцията и засяга търговията в Общността. Всичко това по очевиден начин противоречи на принципите, изведени от Съда в Решение по дело Comitato Venezia vuole vivere.


title: Дело C-367/11: Решение на Съда (четвърти състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Déborah Prete/Office national de l'emploi (Свободно движение на хора — Член 39 ЕО — Гражданин на една държава членка, който търси работа в друга държава членка — Равно третиране — Помощи за изчакване в полза на млади хора, търсещи първа работа — Отпускане, поставено в зависимост от обучение в продължение на не по-малко от шест години в приемащата държава членка)

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 399/6

         Решение на Съда (четвърти състав) от 25 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Déborah Prete/Office national de l'emploi
   (Дело C-367/11) (1)

   (Свободно движение на хора - Член 39 ЕО - Гражданин на една държава членка, който търси работа в друга държава членка - Равно третиране - Помощи за изчакване в полза на млади хора, търсещи първа работа - Отпускане, поставено в зависимост от обучение в продължение на не по-малко от шест години в приемащата държава членка)
   2012/C 399/08
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Déborah Prete

      Ответник: Office national de l'emploi

      Предмет

   Преюдициално запитване — Cour de cassation (касационен съд) (Белгия) — Тълкуване на членове 12, 17, 18 и 39 ЕО (понастоящем 18, 20, 21 и 45 ДФЕС) — Помощи за изчакване в полза на млади хора, търсещи първата си работа — Отпускане, поставено в зависимост от обучение в продължение на не по-малко от шест години в учебно заведение на съответната държава членка — Отказ да се отпусне помощ на гражданин на друга държава членка, който е получил средно образование в тази друга държава, единствено поради това, че не е изпълнено посоченото по-горе условие — Обстоятелства, които следва да се вземат предвид при преценката на връзката на младия човек с националния пазар на труда

      Диспозитив

   Член 39 ЕО не допуска национална правна норма като разглежданата по делото в главното производство, която поставя правото да се получават помощи за изчакване в полза на младежите, които за първи път търсят работа, в зависимост от условието заинтересованото лице да се е обучавало поне в продължение на шест години в учебно заведение на приемащата държава членка, ако това условие е пречка да се вземат предвид други представителни данни, годни да установят наличието на реална връзка между лицето, което иска да получава помощи, и съответния географски пазар на труда, и поради това превишава необходимото за постигането на преследваната с посочената разпоредба цел да се гарантира съществуването на такава връзка.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-391/14: Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 18 август 2014 г.  — Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE и др.

text:
               20.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/7

         Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 18 август 2014 г. — Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE и др.
   (Дело C-391/14)
   2014/C 372/11
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Api Raffineria di Ancona SpA

      Ответници: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico

      Преюдициални въпроси

               1)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС (1) на Комисията от 5 септември 2013 г., поради това че при изчисляването на броя на квотите за емисии, които подлежат на безплатно разпределяне, не е бил взет предвид делът на емисиите, свързани с изгарянето на отпадъчните газове — или газове, отделяни при стоманодобив — нито на тези, свързани с топлинната енергия, получена от когенерация, като по този начин е допуснато нарушение на член 290 ДФЕС и на член 10а, параграфи 1, 4 и 5 от Директива 2003/87/ЕО (2) и са надхвърлени границите на предвиденото в посочената директива делегиране в противоречие с целите на директивата (насърчаване на технологиите с по-висока енергийна ефективност и закрила на необходимите условия за икономическото развитие и увеличаване на заетостта)?

               2)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в светлината на член 6 ДЕС поради противоречие с член 1 от Допълнителния протокол към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, както и с член 17 от същата конвенция, доколкото неправилно са засегнати оправданите правни очаквания на дружествата жалбоподатели да продължат да ползват активи, представляващи количеството предварително разпределени квоти, предоставени им съгласно разпоредбите на директивата, като по този начин те са лишени от свързаните с тези активи икономически блага?

               3)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 296, втора алинея ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като не е надлежно мотивирано?

               4)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО и принципа на пропорционалност, закрепен в член 5, параграф 4 ДЕС, като освен това е опорочено от липса на разследване и грешка в преценката, предвид факта че изчисляването на максималното количество квоти, които се разпределят безплатно (релевантно за целите на определяне на единният коефициент за междусекторна корекция), не отчита последиците от императивните изменения в тълкуването на понятието „горивна инсталация“, настъпили между първата (2005 — 2007 г.) и втората фаза (2008 — 2012 г.) на прилагане на Директива 2003/87/ЕО?

               5)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, член 9а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО, както и поради липса на разследване и грешка в преценката, предвид факта че изчисляването на максималното количество квоти, които се разпределят безплатно (релевантно за целите на определяне на единният коефициент за междусекторна корекция), е извършено въз основа на предоставени от държавите членки данни, които не са съгласувани помежду си, тъй като изхождат от различно тълкуване на член 9а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО?

               6)

               Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, поради нарушение на процедурните правила, предвидени в член 10а, параграф 1 и член 23, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО?

      (1)  Решение на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27)

      (2)  Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78)


title: Дело T-153/12: Жалба, подадена на 5 април 2012 г. — Microsoft/СХВП — Sky IP (SKYDRIVE)

text:
               23.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/14

         Жалба, подадена на 5 април 2012 г. — Microsoft/СХВП — Sky IP (SKYDRIVE)
   (Дело T-153/12)
   2012/C 184/26
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Microsoft Corp. (Redmond, САЩ) (представители: A. Carboni и J. Colbourn, Solicitors)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Sky IP International Ltd (Isleworth, Обединено кралство)

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 януари 2012 г. по преписка R 2293/2010-1, а заявката за регистрация да се върне на СХВП, която да продължи разглеждането ѝ;

               —

               да осъди СХВП, както и всяка встъпила по тази жалба страна, да понесат направените от тях и от жалбоподателя съдебни разноски в настоящото производство, както и тези в производството по обжалване пред първи апелативен състав по преписка R 2293/2010-1 и в производството по възражение B 1 371 501 пред отдела по споровете.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SKYDRIVE“, за стоки и услуги от класове 9 и 35 — заявка за марка на Общността № 6452411

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: заявка за марка на Общността № 3203411 за словната марка „SKY“, по-специално за стоки и услуги от класове 9, 35, 38 и 42

      Решение на отдела по споровете: уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета, тъй като преценката на апелативния състав относно вероятността от объркване е неправилна. Освен това, при условията на евентуалност, апелативният състав не е извършил както трябва цялостна оценка на вероятността от объркване.


title: Дело F-27/13: Жалба, подадена на 27 март 2013 г. — ZZ/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/56

         Жалба, подадена на 27 март 2013 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-27/13)
   2013/C 207/93
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: É. Boigelot, avocat)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Отмяна на решенията за понижаване на жалбоподателя в степен AD8 на основание член 9, параграф 1, буква е) от Приложение IX от правилника, както и искане за изплащане на обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението, прието на 5 юни 2012 г. от тристранния орган по назначаването (ОН) по преписката (MS 08/058, съгласно което „(на жалбоподателя) се налага санкцията понижаване в степен AD 8, предвидена в член 9, параграф 1, точка е) от Приложение IX от правилника“), което влиза „в сила, считано от месеца, следващ подписването му“;

               —

               да се отмени решението от 17 декември 2012 г., връчено на 18 декември 2012 г., с което ОН отхвърля административната жалба на жалбоподателя, подадена от него на 10 октомври 2012 г. под номер R/566/12;

               —

               ответникът да бъде осъден да заплати като обезщетение за претърпените неимуществени и имуществени вреди и за накърняването на кариерата на жалбоподателя сума, оценена временно на едно евро от сума, оценена на 20 000 евро, при запазване на възможността за нейното увеличаване или намаляване в хода на производството;

               —

               във всички случаи ответникът да бъде осъден да заплати всички съдебни разноски в съответствие с член 87, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


title: Дело T-271/13: Жалба, подадена на 22 май 2013 г. — Nutrexpa/СХВП — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)

text:
               27.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/15

         Жалба, подадена на 22 май 2013 г. — Nutrexpa/СХВП — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
   (Дело T-271/13)
   2013/C 215/20
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Nutrexpa, SL (Барселона, Испания) (представители: J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño и Y. Sastre Canet, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Милано, Италия)

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 март 2013 г. по преписка R 1285/2012-1, с което се отхвърля заявката за (фигуративна) марка на Общността № 9 056 045„Cuétara MARÍA ORO“ за обозначаване на „консервирани и сушени плодове: консервирани зеленчуци, сухи и печени“ (клас 29) и „брашно и произведения от зърнени храни, хляб, сладкиши и захарни изделия, лед; бисквити“ (клас 30), като вследствие на това марката трябва да се регистрира от СХВП,

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „Cuétara MARÍA ORO“ за стоки от класове 5, 29 и 30 — заявка за регистрация на марка на Общността № 9 056 045

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална фигуративна марка и фигуративна марка на Общността, съдържащи словния елемент „ORO“ за стоки от класове 29 и 30

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


               20.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 81/12

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Héraðsdómur Reykjavíkur на 5 ноември 2013 г. по дело Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf.
   (Дело E-25/13)
   2014/C 81/11
   С писмо от 5 ноември 2013 г., получено в деловодството на Съда на 12 ноември 2013 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Héraðsdómur Reykjavíkur (Районния съд на Рейкявик) за консултативно становище по дело Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf. по следните въпроси:

               1.

               Съответства ли на разпоредбите в Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителските договори, положение, при което съгласно законодателството в дадена държава, която е страна по Споразумението за ЕИП, договорите между потребителите и доставчиците на заеми за финансиране на закупуването на недвижими имоти могат да съдържат разпоредби, според които погасителните вноски са обвързани с предварително определен индекс?

               2.

               Ако съгласно отговора на първия въпрос обвързването с индекс на погасителните вноски по заема за финансиране на закупуването на недвижими имоти е съвместимо с разпоредбите в Директива 93/13/ЕИО, вторият въпрос гласи: ограничава ли Директивата свободата на въпросната страна от ЕИП да определя, посредством законодателство или чрез административни разпоредби, факторите, които могат да предизвикат промени в предварително определения индекс, и методите, чрез които следва да се измерват тези промени?

               3.

               Ако съгласно отговора на втория въпрос Директива 93/13/ЕИО не ограничава свободата на засегнатата държава-членка, третият въпрос гласи: счита ли се за индивидуално договорена дадена договорна клауза по смисъла на член 3, параграф 1 от Директивата, ако: а) в договора, който потребителят подписва при получаването на заема, се посочва, че неговото задължение е обвързано с индекс, и базовият индекс, който ще се използва за изчисляването на промените в цената, е посочен в договора; б) договорът е съпроводен с график за погасяване, в който в списък са изброени прогнозните плащания, които ще бъдат изпълнени на съответните дати от заема, и в графика се посочва, че тези прогнозни стойности могат претърпят промени в съответствие с разпоредбите за индексация в договора; и в) потребителят и заемодателят подпишат графика за погасяване едновременно с подписването на договора от потребителя?

               4.

               Счита ли се за описан изрично на потребителя по смисъла на параграф 2, буква г) от приложението към Директива 93/13/ЕИО методът за изчисляване на промените в цените в договорите за заеми за финансиране на недвижими имоти, когато са налице обстоятелствата, представени в третия въпрос?

               5.

               Може ли държава, която е страна по Споразумението за ЕИП, при приемането на член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО да включи в своето национално законодателство изискването, включените в договорите неравноправни клаузи по смисъла на член 6, параграф 1 от Директивата да могат да бъдат обявени за необвързващи за потребителя, или изискването такива клаузи винаги да са необвързващи за потребителя?


title: Дело T-606/13: Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Mustang/СХВП — Dubek (Mustang) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Mustang“ — По-ранни национални словна и фигуративна марки „MUSTANG“ — Липса на опасност от увреждане на репутацията на по-ранните марки — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               11.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 7/23

         Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Mustang/СХВП — Dubek (Mustang)
   (Дело T-606/13) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Mustang“ - По-ранни национални словна и фигуративна марки „MUSTANG“ - Липса на опасност от увреждане на репутацията на по-ранните марки - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 007/32)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Кюнцелсау, Германия) (представители: първоначално S. Völker, впоследствие C. Roos и S. Speckmann, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и M. Fischer)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dubek Ltd (Петах Тиквà, Израел) (представители: C. Thomas, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 септември 2013 г. (преписка R 416/2012-4) относно производство по възражение между Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG и Dubek Ltd.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 39, 8.2.2014 г.


title: Дело C-385/14: Преюдициално запитване от Juzgado Mercantil n ° 9 de Barcelona (Испания), постъпило на 12 август 2014 г.  — Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa S.A.

text:
               3.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 388/4

         Преюдициално запитване от Juzgado Mercantil no 9 de Barcelona (Испания), постъпило на 12 август 2014 г. — Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa S.A.
   (Дело C-385/14)
   2014/C 388/05
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado Mercantil no 9 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Youssouf Drame Ba

      Ответник: Catalunya Caixa S.A.

      Преюдициални въпроси

   Предвид обстоятелството, че испанската система предвижда в член 43 от LEC (1) суспендиращо или преюдициално действие по отношение на самостоятелен иск, предявен от даден потребител, до постановяване на окончателно решение в производство по предявен колективен иск, обвързвайки го с това решение, без да е имал възможността да навежда доводи, свързани с неговото право, нито да се ползва в пълен обем от способите за доказване:

               1)

               Може ли да се приеме, че [испанският правен ред] осигурява ефективна мярка или механизъм в съответствие с член 7, параграф 1 от Директива 93/13/Е[И]О (2)?

               2)

               До каква степен суспензивният ефект представлява пречка за потребителя (и поради това е в нарушение на член 7, параграф 1 от посочената директива) при предприемането на действия за обявяване на недействителността на неравноправни клаузи, включени в неговия договор?

               3)

               Представлява ли нарушение на член 7, параграф 3 от Директива 93/13/Е[И]О обстоятелството, че потребителят не може да се разграничи от колективния иск?

               4)

               Или напротив — суспензивният ефект на член 43 от LEC е в съответствие с член 7 от Директива 93/13/Е[И]О, защото правата на потребителя са защитени в пълен обем от предявения колективен иск, тъй като испанският законодател е предвидил други, също толкова ефективни процесуални механизми за защита на правата му, както и от съображения за гарантиране на правната сигурност?

      (1)  Ley de Enjuiciamiento Civil (Гражданскопроцесуален закон).

      (2)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


title: Дело C-439/16 PPU: Решение на Съда (четвърти състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Специализиран наказателен съд — България) — Наказателно производство срещу Емил Милев (Преюдициално запитване — Спешно преюдициално производство — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Директива (ЕС) 2016/343 — Членове 3 и 6 — Прилагане във времето — Съдебен контрол на задържането под стража на подсъдим — Национална правна уредба, която в съдебната фаза на производството забранява да се обсъжда наличието на обосновано предположение, че подсъдимият е извършил престъпление — Противоречие с член 5, точка 1, буква c) и точка 4 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи — Свобода на преценка относно това дали да приложат посочената конвенция, предоставена на националните юрисдикции от националната съдебна практика)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/23

         Решение на Съда (четвърти състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Специализиран наказателен съд — България) — Наказателно производство срещу Емил Милев
   (Дело C-439/16 PPU) (1)

   ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Директива (ЕС) 2016/343 - Членове 3 и 6 - Прилагане във времето - Съдебен контрол на задържането под стража на подсъдим - Национална правна уредба, която в съдебната фаза на производството забранява да се обсъжда наличието на обосновано предположение, че подсъдимият е извършил престъпление - Противоречие с член 5, точка 1, буква c) и точка 4 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи - Свобода на преценка относно това дали да приложат посочената конвенция, предоставена на националните юрисдикции от националната съдебна практика))
   (2017/C 006/28)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Специализиран наказателен съд (България)

      Страна в главното производство

   Емил Милев

      Диспозитив

   Указанията, дадени от Върховния касационен съд (България) на 7 април 2016 г., в началото на срока за транспониране на Директива (ЕС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство, с които на националните съдилища, компетентни да се произнасят по жалбите срещу определения за задържане под стража, се дава възможността да решават дали в рамките на осъществявания в съдебната фаза на наказателното производство съдебен контрол по отношение на продължаването на задържането под стража на подсъдимия трябва да се разглежда и въпросът дали продължава да е налице обосновано предположение, че той е извършил престъплението, за което е обвинен, не могат да застрашат сериозно осъществяването на залегналите в Директивата цели след изтичане на срока за нейното транспониране.

      (1)  ОВ C 364, 3.10.2016 г.


title: Дело C-301/16 P: Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 март 2016 г. по дело T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Европейска комисия

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/32

         Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 март 2016 г. по дело T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Европейска комисия
   (Дело C-301/16 P)
   (2016/C 270/36)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, L. Flynn)

      Друга страна в производството: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Съда:

               —

               да отмени решението на Общия съд (четвърти състав) от 16 март 2016 г., съобщено на Комисията на 17 март 2016 г., по дело T-586/14 Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Комисия,

               —

               да отхвърли като неоснователна първата част на изтъкнатото в първоинстанционното производство първо основание за отмяна,

               —

               да върне делото на Общия съд за преразглеждане на втората част от първото основание и на второто, третото и четвърто основание от жалбата в първоинстанционното производство,

               —

               да не се произнася по съдебните разноски, направени в производствата пред двете инстанции.

      Основания и основни доводи

   Комисията иска отмяна на обжалваното съдебно решение и изтъква следните основания:
   Първо — Общият съд е тълкувал неправилно понятието „пренесени от предишната система на непазарна икономика“, посочено в член 2, параграф 7, буква в), трето тире от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (1) на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност. Това основание съдържа пет части:

               —

               първа част: мерките за изпълнение на петилетния план са пренесени от предишната непазарна икономика,

               —

               втора част: подкрепата на стратегически търговски сектори („избор на победители“) не представлява законосъобразна цел в рамките на пазарна икономика,

               —

               трета част: субсидиите в пазарната икономика не предполагат постоянно адаптиране, а са свързани с инвестиция,

               —

               четвърта част: разглежданите мерки не могат да се сравняват с неправомерни и несъвместими мерки за държавна помощ, наблюдавани в Съюза,

               —

               пета част: неправилно тълкуване на понятието „непазарна икономика“.

         Второ — съдебното решение е опорочено от липса на мотиви и от противоречиви мотиви.
   Трето — Общият съд е допуснал процесуални нарушения:

               —

               първа част: Общият съд се е произнесъл по въпрос извън неговата компетентност (ultra vires), допуснал е нарушение на диспозитивното начало и е нарушил член 21 от Статута на Съда на Европейския съюз, както и член 44, параграф 1 и член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд в действащата им редакция към момента на подаването на жалбата пред първата инстанция,

               —

               втора част: Комисията не е била изслушана по твърдяната сравнимост на държавните помощи, за които става въпрос в съдебните решения, посочени в точка 66 от обжалваното съдебно решение, с разглежданите в настоящия случай мерки,

               —

               трета част: Общият съд не се е произнесъл по доводите на Комисията относно определянето на понятието „непазарна икономика“.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51, поправки в ОВ L 7, 2010 г., стр. 22, ОВ L 36, 2011 г., стр. 20 и ОВ L 44, 2016 г., стр. 20).


title: Дело T-241/13: Жалба, подадена на 25 април 2013 г. — Република Гърция/Комисия

text:
               20.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/38

         Жалба, подадена на 25 април 2013 г. — Република Гърция/Комисия
   (Дело T-241/13)
   2013/C 207/63
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: Ι. Chalkias, S. Papaïoannou и A. Vassilopoulou)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да уважи жалбата,

               —

               да отмени Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер С (2013) 981 и публикувано в ОВ L 67, стр. 20, в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Що се отнася до финансовите корекции, наложени с Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер С (2013) 981 и публикувано в ОВ L 67, стр. 20, доколкото това решение се до финансовите корекции наложени в тежест на Република Гърция, които се прилагат към помощите по член 69 от Регламент № 1782/2003 в сектора на говеждото месо, овците и козите, и тютюна за кампаниите за 2006 г. и 2007 г., Република Гърция изтъква следните основания за отмяна:

               С първото основание за отмяна Република Гърция твърди, че наложената поради констатираните слабости във връзка с прилагането на член 69 от Регламент 1782/2003 (1) корекция е незаконосъобразана и трябва да се отмени тъй като: а) нарушава разпоредбата на член 69 от Регламент № 1782/2003, чието прилагане от държавите членки е факултативно и дава широка свобода на преценка при определянето на получателите на допълнителното плащане, на критериите за допустимост и на конкретните срокове и условия за извършване на допълнителното плащане; б) неприлагането на член 69 от Регламент № 1782/2003 не нанася вреда на фондовете, както изисква член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 (2), за да може законно да се наложи финансова корекция.

               С второто основание за отмяна Република Гърция твърди, че наложената поради липсата на ключови проверки в тютюневия сектор корекция е незкаконосъобразна и трябва да се отмени, тъй като: а) преценката на Комисията, че проверките на място не съответстват на Регламент № 796/2004 (3), се основава на неправилно тълкуване и прилагане на член 23 от посочения регламент, на неправилна фактическа преценка, както и на недостатъчни и противоречиви мотиви; б) преценката на Комисията, че не са извършени ключови проверки в предприятията за преработка, се основава на фактическа грешка.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 и (ЕО) № 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).

      (3)  Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).


title: Дело F-79/13: Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 18 май 2015 г. — Gyarmathy/ЕЦМНН (Публична служба — Персонал на ЕЦМНН — Срочно нает служител — Неподновяване на договор за наемане — Морален тормоз — Искане за съдействие — Административно разследване — Неприсъствено съдебно решение — Преценка на допустимостта на жалбата — Увреждащ акт — Недопустимост — Присъждане на съдебните разноски)

text:
               29.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 213/42

         Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 18 май 2015 г. — Gyarmathy/ЕЦМНН
   (Дело F-79/13) (1)

   ((Публична служба - Персонал на ЕЦМНН - Срочно нает служител - Неподновяване на договор за наемане - Морален тормоз - Искане за съдействие - Административно разследване - Неприсъствено съдебно решение - Преценка на допустимостта на жалбата - Увреждащ акт - Недопустимост - Присъждане на съдебните разноски))
   (2015/C 213/68)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Унгария) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)

      Ответник: Европейски център за мониторинг на наркотици и наркомании (представители: D. Storti и F. Pereyra, B. Wägenbaur, avocat)

      Предмет

   Искане за отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя за признаване упражняването на морален тормоз от страна на неговия висшестоящ и за неподновяване на договора му и вследствие на това — за провеждане на ново разследване и присъждане на обезщетение за моралните и материални вреди, които твърди, че е претърпял.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 31, 1.2.2014 г., стр. 22.


title: Дело T-73/13 R: Определение на председателя на Общия съд от 25 април 2013 г. — InterMune UK и др./ЕМА (Обезпечителни мерки — Достъп до документи — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, намиращи се в EMA, които съдържат сведения, предоставени от предприятие във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствен продукт — Решение за предоставяне на достъп на трето лице до документи — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Fumus boni juris — Претегляне на интереси)

text:
               29.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 189/25

         Определение на председателя на Общия съд от 25 април 2013 г. — InterMune UK и др./ЕМА
   (Дело T-73/13 R)
   (Обезпечителни мерки - Достъп до документи - Регламент (ЕО) № 1049/2001 - Документи, намиращи се в EMA, които съдържат сведения, предоставени от предприятие във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствен продукт - Решение за предоставяне на достъп на трето лице до документи - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интереси)
   2013/C 189/52
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищци: UK Ltd (Лондон, Обединено кралство), InterMune, Inc. (Бризбейн, Калифорния, Съединени американски щати) и InterMune International AG (Мутенц, Швейцария) (представители: I. Dodds-Smith, A. Williams, solicitors, T. de la Mare, QC и F. Campbell, barrister)

      Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo и A. Spina)

      Предмет

   Молба, целяща по същество постановяване спиране на изпълнението на решение EMA/24685/2013 на EMA от 15 януари 2013 година, с което се предоставя достъп на трето лице, съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), до някои документи, съдържащи сведения, предоставени във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствения продукт „Esbriet“, доколкото тези сведения все още не попадат в публичната сфера.

      Диспозитив

               1.

               Спира изпълнението на решение EMA/24685/2013 на Агенцията по лекарствата (EMA) от 15 януари 2013 година, с което се предоставя достъп на трето лице, съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, до документите „2.4 Обзор на неклиничните характеристики“, „2.5 Обзор на клиничните характеристики“, „2.6 Обобщение на неклиничните характеристики“ и „2.7 Обобщение на клиничните характеристики“, предоставени във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствения продукт „Esbriet“, доколкото тези документи съдържат сведения, които все още не са публично достъпни.

               2.

               Задължава EMA да се въздържа от разпространяването на по-подробна версия на визираните в точка 1 от настоящия диспозитив документи, в сравнение с версията на тези документи със заличена информация, която е представена от InterMune UK Ltd, InterMune, Inc. и InterMune International AG на EMA на 8 октомври 2012 г.

               3.

               Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


title: Дело F-133/12: Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 декември 2013 г. — Marcuccio/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Извъндоговорна отговорност на Съюза — Обезщетение за вреда, настъпила в резултат от изпращането от институцията на адвоката на жалбоподателя на писмо относно съдебните разноски, присъдени в тежест на жалбоподателя — Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба — Член 94 от Процедурния правилник)

text:
               8.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 71/35

      Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 12 декември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
      (Дело F-133/12)
      (Публична служба - Длъжностни лица - Извъндоговорна отговорност на Съюза - Обезщетение за вреда, настъпила в резултат от изпращането от институцията на адвоката на жалбоподателя на писмо относно съдебните разноски, присъдени в тежест на жалбоподателя - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба - Член 94 от Процедурния правилник)
      (2014/C 71/70)
      Език на производството: италиански

         Страни

         Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)

         Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara, подпомагани от A. Dal Ferro, адвокат)

         Предмет

      Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля обезщетението, претендирано от жалбоподателя поради изпращането от ответника на отнасящо се до жалбоподателя писмо на неговия адвокат, заедно с искане за обезщетение

         Диспозитив

                  1.

                  Отхвърля жалбата като частично явно недопустима и частично явно неоснователна.

                  2.

                  Г-н Marcuccio понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да заплати направените от Европейската комисия съдебни разноски.

                  3.

                  Осъжда г-н Marcuccio да заплати на Съда на публичната служба сумата от 2 000 евро.


title: Дело C-115/11: Преюдициално запитване, отправено от Sąd Apelacyjny w Warszawie (Република Полша) на 2 март 2011 г. — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

text:
               21.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 152/13

         Преюдициално запитване, отправено от Sąd Apelacyjny w Warszawie (Република Полша) на 2 март 2011 г. — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie
   (Дело C-115/11)
   2011/C 152/23
   Език на производството: полски

      Запитваща юрисдикция

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe

      Ответник: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

      Преюдициални въпроси

               1.

               Обстоятелството, че член 14, параграф 2, първо изречение от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1), се прилага по отношение на „лице, което е обичайно заето на работа на територията на две или повече държави членки“ — като в буква б) от същата разпоредба допълнително се пояснява, че това е различно от посоченото в буква а) лице — означава ли, ако лицето в конкретния случай е заето по трудово правоотношение при (един единствен) работодател,

                           а)

                           че то следва да се разглежда като лице по смисъла на член 14, параграф 2 от Регламента, при положение че поради естеството на заетостта си работи по едно и също време (едновременно), включително и в относително кратки периоди, в различни държави членки и във връзка с това често прекосява границите на тези държави,
                           и

                           б)

                           че това лице следва да се разглежда като лице по смисъла на член 14, параграф 2 от Регламента, ако в рамките на (едно единствено) трудово правоотношение е задължено да работи продължително (обичайно) или в няколко държави членки, една от които е държавата членка, в която пребивава постоянно, или в няколко държави членки, сред които не е държавата членка на неговото постоянно пребиваване, без да се взема предвид нито продължителността на последователните периоди, в които това лице изпълнява задълженията си в отделните държави членки, нито продължителността на прекъсванията между тези периоди; или ако се отчита обстоятелството, че са с ограничена продължителност?

               2.

               В случай че Съдът отговори утвърдително на въпроса по буква б) по-горе, възможно ли е да се приложи член 14, параграф 2, буква б), подточка ii) от Регламент № 1408/71 в ситуация, в която в рамките на определено трудово правоотношение с (един единствен) работодател заетото лице поема задължение да изпълнява за продължителен период трудовите си задължения в няколко държави членки, като в това се включва и изпълнението на трудовата функция в държавата членка по постоянното пребиваване на заетото лице, независимо че към момента на учредяване на трудовото правоотношение в конкретната ситуация възможността за предоставяне на работна сила именно в държавата по постоянното пребиваване на заетото лице изглежда изключена; при отрицателен отговор на този въпрос може ли да се приложи член 14, параграф 2, буква б), подточка i) от Регламент № 1408/71?

      (1)  ОВ L 149, стр. 2, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26.


title: Дело T-117/07: Иск, предявен на 18 април 2007 г. — Areva и други/Комисия

text:
               23.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/28

         Иск, предявен на 18 април 2007 г. — Areva и други/Комисия
   (Дело T-117/07)
   (2007/C 140/49)
   Език на производството: френски
   Страни

      Ищци: AREVA SA, AREVA T&D HOLDING SA, AREVA T&D SA (Париж, Франция) и AREVA T&D AG (Oberentfelden, Швейцария) [представители: A. Schild, Rechtsanwältin, и J.-M. Cot, avocat]

      Ответник: Комисия на Европейските общности
   Искания на ищците

               —

               да се отмени член 1 от решението на Комисията от 24 януари 2007 година, от една страна, в частта, в която се предвижда солидарна отговорност на AREVA T&D SA и ALSTOM SA за антиконкурентните практики, приложени между 7 декември 1992 година и 8 януари 2004 година, и от друга страна, се предвижда солидарна отговорност на AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA и AREVA SA за антиконкурентните практики, приложени между 9 януари 2004 година и 11 май 2004 година,

               —

               при условията на евентуалност, да се отмени или да се намали значително размерът на глобата, която е била наложена на AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA и AREVA SA,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   С настоящия иск ищците искат частична отмяна на Решение С(2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 година, прието в процедура по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП (преписка COMP/F/38.899 — Комутационни устройства с газова изолация) относно картел във връзка с проектите за комутационни устройства с газова изолация за манипулирането на тръжната процедура по тези проекти, определянето на минимални цени на офертите, предоставянето на квоти и с проекти за обмен на информация. При условията на евентуалност ищците искат намаляване на размера на глобата, която им е била наложена с оспорваното решение.
   В подкрепа на исканията си, ищците излагат седем правни основания.
   Първото основание е изведено от нарушаването от страна на Комисията на задължението за излагане на мотиви, предвидено в член 253 ЕО, тъй като мотивите били противоречиви и недостатъчни що се отнася до елементите, свързани по-специално с обвиняването в антиконкурентни практики, солидарното осъждане с ALSTOM SA и увеличаването на основния размер на глобата, наложена поради участието на AREVA T&D SA като инициатор на нарушението.
   С второто правно основание, ищците твърдят, че Комисията е нарушила член 81 ЕО, и по-специално правните норми, свързани с търсенето на отговорност за дадено нарушение, като е приела, че AREVA T&D SA, AREVA T&D AG са отговорни за антиконкурентни практики, предхождащи тяхното прехвърляне от ALSTOM SA, независимо че е приела, че преди тяхното прехвърляне тези дружества не са били независими от ALSTOM SA.
   Третото правно основание, посочено от ищците, се извежда от нарушаването на член 81 ЕО, тъй като според Комисията AREVA SA и AREVA T&D HOLDING SA били отговорни за антиконкурентни практики, приписвани на зависимите пряко или косвено от тях техни дъщерни дружества AREVA T&D SA и AREVA T&D AG, при положение, че според ищците, тя не e доказала, че в периода на нарушението AREVA SA и AREVA T&D HOLDING SA действително са контролирали тези дъщерни дружества.
   Четвъртото и петото правни основания са изведени от нарушаването на членове 7 и 81 ЕО, по-специално на нормите във връзка със солидарната отговорност за нарушението. Ищците изтъкват, че Комисията не би могла да осъди солидарно AREVA T&D SA и ALSTOM SA, тъй като те не образуват единна стопанска структура и едно такова солидарно осъждане би представлявало незаконно делегиране на санкционните правомощия на Комисията, както и нарушаване на общите принципи за равно третиране, за правна сигурност и за ефективна съдебна защита.
   С шестото си правно основание страните критикуват оспорваното решение поради това, че в него е приложено неправилно понятието инициатор и по този начин е нарушен член 81 ЕО, както и насоките за изчисляването на глобите (1) и редица основни принципи на правото.
   С последното си правно основание, ищците изтъкват, че Комисията е допуснала грешка при преценката, що се отнася до обхвата на оказаното от ищците сътрудничество по време на процедурата по разследването, в нарушение на член 81 и на насоките за сътрудничеството, изложени в Известието за намаляване или освобождаване от отговорност в случаите на картели. (2)

      (1)  ОВ C 9, 14.1.1998 г., стр. 3.

      (2)  ОВ C 45, 19.2.2002 г., стр. 3.


title: Дело T-162/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия („Държавна помощ — Помощ за изграждането и дейността на центрове за катерене на Deutscher Alpenverein eV — Решение, с което се установява съвместимостта на помощите с вътрешния пазар — Схема за помощи — По-прецизен икономически анализ — Пазарна неефективност — Законосъобразна цел от общ интерес — Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС — Сериозни затруднения“)

text:
               25.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 270/37

         Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия
   (Дело T-162/13) (1)

   ((„Държавна помощ - Помощ за изграждането и дейността на центрове за катерене на Deutscher Alpenverein eV - Решение, с което се установява съвместимостта на помощите с вътрешния пазар - Схема за помощи - По-прецизен икономически анализ - Пазарна неефективност - Законосъобразна цел от общ интерес - Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС - Сериозни затруднения“))
   (2016/C 270/40)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Magic Mountain Kletterhallen GmbH (Берлин, Германия), Kletterhallenverband Klever eV (Лайпциг, Германия), Neoliet Beheer BV (Сон, Нидерландия) и Pedriza BV (Харлем, Нидерландия) (представители: първоначално M. von Oppen, A. Gerdung и R. Dreblow, впоследствие M. von Oppen, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

      Встъпили страни в подкрепа на ответника: Deutscher Alpenverein eV (Мюнхен, Германия) и Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV (Берлин, Германия) (представител: R. Geulen, адвокат)

      Предмет

   Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2012) 8761 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 година относно държавна помощ SA.33952 (2012/NN) — Германия — Центрове за катерене на Deutscher Alpenverein.

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Magic Mountain Kletterhallen GmbH, Kletterhallenverband Klever eV, Neoliet Beheer BV и Pedriza BV понасят солидарно направените от тях съдебни разноски и тези, направени от Комисията.

               3)

               Deutscher Alpenverein eV и Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.