title: Дело C-267/09: Иск, предявен на 15 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република

text:
               12.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 220/27

         Иск, предявен на 15 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
   (Дело C-267/09)
   2009/C 220/52
   Език на производството: португалски

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и G. Braga da Cruz)

      Ответник: Португалска република

      Искания на ищеца

               —

               да се обяви, че като е приела и оставила в сила разпоредбите, съдържащи се в член 130 от португалския кодекс за данъка върху доходите на физическите лица, които задължават чуждестранните данъчно задължени лица да посочат данъчен представител, Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 18 ЕО и 56 ЕО и съответните членове от Споразумението за ЕИО, и

               —

               да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Комисията счита, че член 130 от CIRS (португалски кодекс за данъка върху доходите на физическите лица) налага общо задължение на чуждестранните данъчно задължени лица да посочат данъчен представител с местопребиваване в Португалия, което е несъвместимо с предвиденото в членове 18 ЕО и 56 ЕО и в съответните членове от Споразумението за ЕИО:

               а)

               от една страна, задължение, наложено на чуждестранните данъчно задължени лица, които получават единствено доходи, облагани окончателно с удържане при източника, да посочат данъчен представител с местопребиваване в Португалия;

               б)

               от друга страна, задължение на чуждестранните данъчно задължени лица, получаващи доходи, за които се изисква съставянето на данъчна декларация, да посочат данъчен представител с местопребиваване в Португалия.

         По мнение на Комисията общо задължение като предвиденото в член 130 от CIRS противоречи на свободното движение на хора и капитали, прогласено в членове 18 ЕО и 56 ЕО и в съответните разпоредби от Споразумението за ЕИО, поради това че е дискриминационно спрямо чуждестранните лица и същевременно несъразмерно с преследваната цел.
   То е дискриминационно, доколкото на практика това задължение представлява икономическа тежест за чуждестранните лица, тъй като най-често представителите не предлагат безплатно своите услуги. Освен това, дори и ако услугите на данъчните представители бяха безплатни, фактът, че съществува задължение за посочването им е сам по себе си пречка за свободното движение на хора и капитали, за премахването на която самият данъкоплатец трябва да може да реши дали желае или не да посочи данъчен представител.
   От друга страна, въпреки че данъчният представител не носи никакво задължение, нито отговорност за плащането на данъка и изпълнява чисто формални задължения, фактът, че е предвидено задължение за неговото посочване, е сам по себе си пречка за свободното движение на хора и капитали, за премахването на която самият данъкоплатец трябва да може да реши дали желае или не да посочи данъчен представител.
   Въпросното задължение също е несъразмерно, с оглед на това, че макар и преследваната с него цел да е легитимна — гарантиране на ефикасен данъчен контрол и борба с избягването на данъци — тя би могла да се постигне с по-малко ограничителни методи.
   От една страна, Директива 2008/55/ЕО (1) на Съвета от 26 май 2008 година относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки, която представлява кодификация на Директива 76/308/ЕИО на Съвета от 15 март 1976 г., предвижда взаимопомощ при събиране на данъци, сред които и данъците върху доходите [вж. член 2, буква ж)], какъвто е данъка върху доходите на физическите лица. От друга страна, в съответствие с Директива 77/799/ЕИО (2) на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане компетентният орган на държава членка може винаги да поиска от компетентния орган на друга държава членка да му предаде необходимата информация за борбата срещу избягването на данъци.

      (1)  ОВ L 150, стр.28

      (2)  ОВ L 336, стр.15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 21


title: Дело C-505/09 P: Решение на Съда (втори състав) от 29 март 2012 г. — Европейска комисия/Република Естония, Република Литва, Словашката република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Обжалване — Околна среда — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план за разпределение на квоти за емисии за Република Естония за периода 2008—2012 г. — Съответни области на компетентност на Комисията и на държавите членки — Член 9, параграфи 1 и 3, и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87 — Равно третиране — Принцип на добра администрация)

text:
               26.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 151/2

         Решение на Съда (втори състав) от 29 март 2012 г. — Европейска комисия/Република Естония, Република Литва, Словашката република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
   (Дело C-505/09 P) (1)

   (Обжалване - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план за разпределение на квоти за емисии за Република Естония за периода 2008—2012 г. - Съответни области на компетентност на Комисията и на държавите членки - Член 9, параграфи 1 и 3, и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87 - Равно третиране - Принцип на добра администрация)
   2012/C 151/03
   Език на производството: естонски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: E. Kružíková, E. Randvere и E. White)

      Встъпила страна, подпомагаща Комисията: Кралство Дания (представител: C. Vang)

      Други страни в производството: Република Естония (представители: L. Uibo и M. Linntam), Република Литва, Словашката република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

      Встъпили странаи, подпомагащи Република Естония: Чешка република (представител: M. Smolek), Република Латвия (представители: K. Drēviņa и M. I. Kalniņš)

      Предмет

   Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд [понастоящем „Общият съд“] (седми състав) от 23 септември 2009 година, Естония/Комисия (T-263/07), с което той е отменил решение на Комисията от 4 май 2007 година за националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове, съобщен от Република Естония за периода от 2008—2012 г. съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78) — Грешка при прилагане на правото при оценката на допустимостта на жалбата за отмяна — Неправилно тълкуване на член 9, параграфи 1 и 3 и член 11, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО и на общия принцип за равно третиране — Неправилно тълкуване на значението и обхвата на принципа на добра администрация — Неправилно квалифициране на разпоредбите на обжалваното решение като неотделими, което води до пълна, а не частична отмяна на това решение

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

               3.

               Чешката република, Кралство Дания и Република Латвия понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело T-129/09: Решение на Общия съд от 4 май 2011 г. — Bongrain/СХВП — apetito (APETITO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „APETITO“ — По-ранна словна марка на Общността „apetito“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               18.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 179/15

         Решение на Общия съд от 4 май 2011 г. — Bongrain/СХВП — apetito (APETITO)
   (Дело T-129/09) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „APETITO“ - По-ранна словна марка на Общността „apetito“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2011/C 179/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Bongrain SA (Viroflay, Франция) (представител: C. Hertz-Eichenrode, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Novais Gonçalves)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: apetito AG (Rheine, Германия) (представител: T. Weeg, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението от 2 февруари 2009 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка № R 720/2008-4), постановено в производство по възражение между apetito AG и Bongrain SA.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Bongrain SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.


title: Дело C-520/12 P: Определение на Съда (седми състав) от 4 юли 2013 г. — Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Европейска комисия, Делегация на Европейския съюз в Турция, Централно звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД) (Обжалване — Инструмент за предприсъединителна помощ — Обществена поръчка — Проект за развитие на европейска мрежа от бизнес центрове в Турция — Решение проектът да не се възлага — Искане за обезщетение на вредите, които се твърди, че са били претърпени — Национално решение — Липса на участие на органите на Съюза)

text:
               19.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/3

         Определение на Съда (седми състав) от 4 юли 2013 г. — Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Европейска комисия, Делегация на Европейския съюз в Турция, Централно звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД)
   (Дело C-520/12 P) (1)

   (Обжалване - Инструмент за предприсъединителна помощ - Обществена поръчка - Проект за развитие на европейска мрежа от бизнес центрове в Турция - Решение проектът да не се възлага - Искане за обезщетение на вредите, които се твърди, че са били претърпени - Национално решение - Липса на участие на органите на Съюза)
   2013/C 304/05
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (представител: A. Krystallidis, avocat)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: A. Aresu и F. Erlbacher), Делегация на Европейския съюз в Турция, Централно звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД)

      Предмет

   Жалба против Определение на Общия съд (четвърти състав) от 13 септември 2012 г. по дело Т-369/11, Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE/Европейска комисия, Централно звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД) и Делегация на Европейския съюз в Турция, с което Общият съд отхвърля иск за обезщетение на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат от решението на Делегацията на Европейския съюз в Турция да не възложи на жалбоподателя договора за осъществяването на проект „Разширяване на мрежата от съвместни европейски и турски бизнес центрове в Sivas, Antakya, Batman и Van“ (EuropeAid/128621/D/SER/TR) — Недопустимост — Липса на компетентност

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE понася съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 26, 26.1.2013 г.


title: Дело T-95/13: Жалба, подадена на 13 февруари 2013 г. — Walcher Meßtechnik/СХВП (HIPERDRIVE)

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/36

         Жалба, подадена на 13 февруари 2013 г. — Walcher Meßtechnik/СХВП (HIPERDRIVE)
   (Дело T-95/13)
   2013/C 108/85
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Walcher Meßtechnik GmbH (Кирхцартен, Германия) (представител: S. Walter, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 декември 2012 г. по преписка R 1779/2012-1,

               —

               СХВП да се осъди да заплати както съдебните разноски, така и разноските, направени в производството пред апелативния състав.

      Основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „HIPERDRIVE“ за стоки от класове 7 и 9

      Решение на проверителя: отхвърля заявката.

      Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.

      Изложени основания:

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009

               —

               нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009


title: Дело F-34/09: Жалба, подадена на 2 април 2009 г. — Sluiter/Европол

text:
               18.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 167/25

         Жалба, подадена на 2 април 2009 г. — Sluiter/Европол
   (Дело F-34/09)
   2009/C 167/48
   Език на производството: нидерландски

      Страни

      Жалбоподател: Rudolf Sluiter (Hillegom, Нидерландия) (представител: P. de Casparis, avocat)

      Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)

      Предмет на производството

   Отмяна на решението от 12 юни 2008 г., с което жалбоподателят се уведомява за невъзможността да му се предложи постоянна длъжност, както и на решението от 7 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба.

      Искания на жалбоподателя

               —

               Да се отмени решението от 12 юни 2008 г., с което ответникът е посочил на жалбоподателя, че не може да му предложи постоянно назначение, както и решението, постановено по жалба на 7 януари 2009 г., с което изложените от жалбоподателя твърдения за нарушения срещу решението от 12 юни 2008 г. се приемат за неоснователни,

               —

               да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-677/11: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 декември 2011 г. — Doux Élevage SNC, Coopérative agricole UKL-ARREE/Ministère de l'Agriculture, de l'alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l'aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)

text:
               24.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 89/11

         Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 29 декември 2011 г. — Doux Élevage SNC, Coopérative agricole UKL-ARREE/Ministère de l'Agriculture, de l'alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l'aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)
   (Дело C-677/11)
   2012/C 89/16
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État (Държавен съвет)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Doux Élevage SNC, Coopérative agricole UKL-ARREE

      Ответници: Ministère de l'Agriculture, de l'alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l'aménagement du territoire (Министерство на земеделието, храните, рибарството, селските райони и териториалното устройство), Comité interprofessionnel de la dinde française (Френски междубраншов комитет по въпросите, свързани с производството на пуйки) (CIDEF)

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз, разгледан в светлината на Решение от 15 юли 2004 г. по дело Pearle BV и др. (C-345/02), да се тълкува в смисъл, че решението на национален орган, с което действието на споразумение — което както споразумението, сключено в рамките на Френския междубраншов комитет по въпросите, свързани с производството на пуйки (CIDEF), въвежда вноска в рамките на призната от националния орган междубраншова организация и по този начин прави вноската задължителна — се разпростира по отношение на всички представители на професии от определена област с цел да се позволи провеждането на комуникационни, промоционални дейности, на дейности, свързани с външните отношения, с осигуряването на качество, на изследователски дейности, на дейности за защита на интересите в сектора, както и с възлагането на проучвания и допитвания до потребителите, е свързано с държавна помощ с оглед на естеството на съответните дейности, на начина на тяхното финансиране и на условията за осъществяването им?


title: Дело C-565/13: Преюдициално запитване, отправено от Hovrätten för västra Sverige (Швеция) на 4 ноември 2013 г. — Kammaråklagaren/Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi и Fiskeri AB Nordic

text:
               18.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 15/9

         Преюдициално запитване, отправено от Hovrätten för västra Sverige (Швеция) на 4 ноември 2013 г. — Kammaråklagaren/Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi и Fiskeri AB Nordic
   (Дело C-565/13)
   2014/C 15/13
   Език на производството: шведски

      Запитваща юрисдикция

   Hovrätten för västra Sverige

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Kammaråklagaren

      Ответници: Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi и Fiskeri AB Nordic

      Преюдициални въпроси

               1.

               Член 6, параграф 1 от Споразумението за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко представлява ли клауза за изключителност, доколкото изключва плавателни съдове от Общността от предоставянето на разрешително за извършване на риболов в марокански риболовни зони въз основа на разрешителни, издадени изключително от компетентните марокански органи на марокански притежатели на риболовни квоти?

               2.

               Член 6, параграф 1 от Споразумението за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко представлява ли клауза за изключителност, доколкото изключва плавателни съдове от Общността от възможността да бъдат наемани от марокански дружества с чартърен наем (по стандартния формуляр „Barecon 2001“ на BIMCO — Стандартното споразумение за управление на кораби) за извършване на риболов в марокански риболовни зони, сключен въз основа на разрешителни, издадени изключително от компетентните марокански органи на марокански притежатели на риболовни квоти?

               3.

               Различен ли е отговорът на въпрос 2, ако чартърният наем предоставя също на мароканското дружество право да управлява риболовните съдове и да набира екипаж, както и да осъществява техническата им поддръжка?

               4.

               Споразумението за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко допуска ли Кралство Мароко да развива и осъществява собствен индустриален морски риболов под 29-ия паралел (N)? При положителен отговор, дава ли това споразумение право на Кралство Мароко да сключва чартърни наеми или да издава разрешителни пряко на риболовни съдове от Общността с оглед на собствения си риболов, без да е необходимо получаването на разрешително от Европейската общност?


title: Дело T-374/07: Иск, предявен на 22 септември 2007 г. — Pachtitis/Комисия на Европейските общности и EPSO

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/37

         Иск, предявен на 22 септември 2007 г. — Pachtitis/Комисия на Европейските общности и EPSO
   (Дело T-374/07)
   (2007/C 283/68)
   Език на производството: гръцки
   Страни

      Ищец: Dimitrios Pachtitis (Атина, Гърция) (представители: адв. P. Giatagantzidis, B. Niangou)

      Ответник: Комисия на Европейските общности и EPSO (Европейска служба за подбор на персонал)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на EPSO от 27 юни 2007 г. и мълчаливия отказ на потвърждаване на заявлението на ищеца от 10 юли 2007 г. относно неговото право на достъп до документи на EPSO;

               —

               да се задължи EPSO да представи на разположение на ищеца: 1) точно копие на поставените въпроси и съответно на отговорите на ищеца на предварителните тестове a) и б), в които той е участвал в рамките на общ конкурс EPSO/AD/77/06 (ОВ C 277, стр. 1) за съставянe на списък с лауреати за назначаване в европейските институции на администратори-лингвисти с основен език гръцки, степен 5, в областта на писмения превод, както и 2) точно копие на списъка с правилните отговори на посочените предварителни тестове, в които той е участвал,

               —

               да се осъди Комисията на Европейските общности и EPSO да заплатят съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи
   Ищецът твърди, че отказът от страна на Европейската служба за подбор на персонал (по-нататък: „EPSO“) да му предостави на разположение точно копие на зададените му въпроси и на неговите отговори в рамките на двата предварителни теста a) и б), в които е участвал в рамките на общия конкурс EPSO/AD/77/06 (ОВ C 277 A, стр. 1), както и точно копие на правилните отговори на въпросите на предварителните тестове, в които той е участвал, съставлява необосновано и противоправно решение, тъй като то е в противоречие с правото на достъп до документите на европейските институции 255 ОE и на членове 2 и 4 от Регламент (EО) № 1049/2001 (1), съдържа значителни неясноти по отношение на обосновката му и нарушава член 253 EО. На второ място, ищецът смята, че отказът на EPSO да му предостави на разположение тези документи, е в противоречие с принципите на прозрачност, на доброто администриране, на правната сигурност и на защитата на оправданите правни очаквания.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43).


title: Дело T-162/08: Жалба, подадена на 29 април 2008 г. — Frag Comercio Internacional/СХВП — Tinkerbell Modas (GREEN by missako)

text:
               5.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/40

         Жалба, подадена на 29 април 2008 г. — Frag Comercio Internacional/СХВП — Tinkerbell Modas (GREEN by missako)
   (Дело T-162/08)
   (2008/C 171/78)
   Език, на който е изготвена жалбата: английски
   Страни

      Жалбоподател: Frag Comercio Internacional, SL (Esparraguera, Испания) (представител: E. Sugrañes, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Tinkerbell Modas, Ltda (São Paulo, Бразилия)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 14 февруари 2008 г. по преписка R 1527/2006-2,

               —

               да се отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността № 3 663 234, и

               —

               да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав.

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „GREEN by missako“ за стоки и услуги от класове 3, 25, 35 — заявка № 3 663 234.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността „MI SA KO“ за стоки от класове 18 и 25; национална фигуративна марка „MI SA KO“ за услуги от клас 35.

      Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква а) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като за да се отхвърли заявка за регистрация на марка на Общността се изисква само обща вероятност от объркване на потребителите.


title: Дело F-102/12: Жалба, подадена на 25 септември 2012 г. — ZZ/Парламент

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/41

         Жалба, подадена на 25 септември 2012 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-102/12)
   2012/C 366/82
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: C. Bernard-Glanz и S. Rodrigues, avocats)

      Ответник: Парламент на Европейския съюз

      Предмет на производството

   Отмяна на решението за прекласиране на жалбоподателя със задна дата в степен AST 5, стъпка 3

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение, а при необходимост — и решението, с което се отхвърля подадената по административен ред жалба,

               —

               да се дадат указания на ответника за последиците от отмяната, а именно прекласиране на жалбоподателя в степен D4, стъпка 8, считано от 1 май 2004 г., отразяване на натрупания оттогава стаж за целите на повишенията в степен и в стъпка и изплащане на евентуалните разлики в заплатата,

               —

               Европейският парламент да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-5/10 P: Определение на Съда (пети състав) от 16 май 2011 г. — Giampietro Torresan/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (Жалба — Марка на Общността — Словна марка „CANNABIS“ — Производство по обявяване на недействителност — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Регламент (ЕО) № 40/94 — Член 7, параграф 1, буква в)

text:
               27.8.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 252/7

         Определение на Съда (пети състав) от 16 май 2011 г. — Giampietro Torresan/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
   (Дело C-5/10 P) (1)

   (Жалба - Марка на Общността - Словна марка „CANNABIS“ - Производство по обявяване на недействителност - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Регламент (ЕО) № 40/94 - Член 7, параграф 1, буква в)
   2011/C 252/12
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Giampietro Torresan (представители: G. Recher и R. Munarini, avvocati)

      Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Montalto), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (представители: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli и R. Cartella, avvocati)

      Предмет

   Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 19 ноември 2009 г. по дело Torresan/СХВП (Т-234/06), с което Общият съд отхвърля жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 юни 2006 г. (преписка R 517/2005-2) относно производство по обявяване на недействителност между Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG и Giampietro Torresan

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда г-н Torresan да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 63, 13.3.2010 г.


title: Дело C-471/15: Решение на Съда (трети състав) от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Особен режим за облагане на маржа на печалбата — Понятие за стоки втора употреба — Продажби на резервни части от излезли от употреба автомобили)

text:
               6.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 70/6

         Решение на Съда (трети състав) от 18 януари 2017 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet
   (Дело C-471/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Особен режим за облагане на маржа на печалбата - Понятие за стоки втора употреба - Продажби на резервни части от излезли от употреба автомобили))
   (2017/C 070/09)
   Език на производството: датски

      Запитваща юрисдикция

   Vestre Landsret

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Sjelle Autogenbrug I/S

      Ответник: Skatteministeriet

      Диспозитив

   Член 311, параграф 1, точка 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че използвани автомобилни части с произход от излезли от употреба превозни средства, придобити от предприятие за повторна употреба на превозни средства от физическо лице и предназначени за продажба като резервни части, представляват „стоки втора употреба“ по смисъла на тази разпоредба, като последицата от това е, че за доставките на такива части, осъществени от данъчнозадължен дилър, се прилага режимът за облагане на маржа на печалбата.

      (1)  ОВ C 363, 3.11.2015 г.


title: Дело T-48/07: Иск, предявен на 21 февруари 2007 г. — ratiopharm/СХВП (BioGeneriX)

text:
               14.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 82/50

         Иск, предявен на 21 февруари 2007 г. — ratiopharm/СХВП (BioGeneriX)
   (Дело T-48/07)
   (2007/C 82/105)
   Език на производството: немски
   Страни

      Ищец: ratiopharm (Улм, Германия) (представител: адвокат S. Völker)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на ищеца

               —

               Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 20 декември 2006 г. по дело № R 1048/2004-4 отнасящо се до заявка за марка на Общността № 2 603 124,

               —

               Службата за хармонизация във вътрешния пазар да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността,предмет на спора: Словна марка „BioGeneriX “за стоки от клас 1 и 5 (заявка № 2 603 124).

      Решение на проверителя: Частично отхвърляне на заявката.

      Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

      Приведени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава необходимите минимални отличителни белези и не съществува необходимост използваният знак да бъде оставен свободен.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 14.1.1994, стр. 1).


title: Дело F-24/12: Жалба, подадена на 27 февруари 2012 г. — ZZ/Парламент

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/36

         Жалба, подадена на 27 февруари 2012 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-24/12)
   2012/C 138/83
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представители: адв. S. Rodrigues, адв. A. Tymen и адв. A. Blot)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на председателя на Европейския парламент, с което жалбоподателят е преназначен в същата генерална дирекция на Парламента от длъжност началник отдел на длъжност съветник на директора на дирекцията, и искане за обезщетение поради психически тормоз

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на председателя на Европейския парламент от 16 януари 2012 г., с което жалбоподателят е освободен със задна дата, считано от 1 януари 2012 г., от длъжността началник на отдел „Равенство и многообразие“ в генерална дирекция „Персонал“ и е прехвърлен, считано от същата дата, в дирекция D на същата генерална дирекция като съветник, с което му е отнето правото да получава надбавката за началници на отдели,

               —

               на жалбоподателя да бъде присъдено обезщетение за вреди в размер, определен по справедливост на 50 000 EUR,

               —

               Парламентът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-9/14: Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 13 януари 2014 г.  — Staatssecretaris van Financiën/D. G. Kieback

text:
               7.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 102/14

         Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 13 януари 2014 г. — Staatssecretaris van Financiën/D. G. Kieback
   (Дело C-9/14)
   2014/C 102/19
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

      Ответник: D. G. Kieback

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли член 39 ЕО да се тълкува в смисъл, че държавата членка, в която данъчнозадълженото лице извършва дейност като заето лице, трябва при облагането с данък върху доходите да взема предвид личното и семейното положение на това лице в случай, в който (i) данъчнозадълженото лице е работило в тази държава членка само част от данъчната година, докато е живяло в друга държава членка, (ii) то е получило целия или почти целия си доход през този период в държавата по месторабота, (iii) в хода на релевантната година то е заминало да работи и живее в друга държава и (iv) като се има предвид цялата данъчна година, то не е получило целия или почти целия си доход в първата държава по месторабота?

               2)

               Ще бъде ли отговорът на първия въпрос по-различен, ако държавата, в която работникът е заминал да живее и работи в хода на данъчната година, не е държава — членка на Европейския съюз?


title: Дело C-64/11: Иск, предявен на 11 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

text:
               9.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 113/8

         Иск, предявен на 11 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
   (Дело C-64/11)
   2011/C 113/17
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и J. Baquero Cruz)

      Ответник: Кралство Испания

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като е приело член 17, параграф 1 от Кралски законодателен декрет 4/2004 от 5 март за одобряване на консолидирания текст на Закона за корпоративния данък, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 31 от Споразумението за Европейското икономическо пространство.

               —

               да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Спорната разпоредба въвежда специален режим по отношение на потенциалните доходи от активи на дружества, които преместват седалището си в друга държава — членка на Европейския съюз, прекратяват дейността си в Испания, за да я продължат в друга държава членка или прехвърлят активите си в друга държава членка. В тези случаи испанската държава предвижда по отношение на потенциалните доходи данъчно облагане на изхода, в резултат на което засегнатите дружества трябва да изпълнят данъчно задължение във връзка с потенциални и хипотетични доходи, които може би никога няма да реализират. Този режим е изключение от обичайното правило, че данъчнозадължените лица се облагат за действително получените от тях през данъчния период доходи.
   Комисията счита, че този аспект на испанското законодателство е несъвместим с ДФЕС и Споразумението за ЕИП, тъй като става въпрос за дискриминационна мярка и във всички случаи за непропорционално ограничение на свободата на установяване. Испанската правна уредба е пречка за движението на предприятия или активи, което би осигурило по-добро разпределение на икономическите ресурси.
   Според Комисията дружествата трябва да имат право да преместват седалището си в друга държава членка и да прехвърлят в нея притежаваните от тях активи, без да трябва да спазват прекалено сложни и скъпоструващи процедури. Според тази институция няма никакво основание за незабавното събиране на данъци върху нереализирани доходи в случаите, когато испанско дружество премества седалището си в друга държава членка или когато постоянен обект прекратява дейността си в Испания или прехвърля притежаваните от него в Испания активи в друга държава членка, ако този данъчен режим не се прилага в сходни случаи на национално равнище.


title: Дело T-158/09: Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Гърция/Комисия (ФЕОГА — Секция „Гарантиране“ — Разходи, изключени от финансирането — Уравняване на сметките на разплащателните агенции на държавите членки, що се отнася до разходите, финансирани от ФЕОГА — Небрежност на държавата членка при събиране на недължимо изплатени суми — Възлагане на държавата членка на отговорността за финансовите последици от несъбирането)

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/29

         Решение на Общия съд от 10 октомври 2012 г. — Гърция/Комисия
   (Дело T-158/09) (1)

   (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансирането - Уравняване на сметките на разплащателните агенции на държавите членки, що се отнася до разходите, финансирани от ФЕОГА - Небрежност на държавата членка при събиране на недължимо изплатени суми - Възлагане на държавата членка на отговорността за финансовите последици от несъбирането)
   2012/C 366/55
   Език на производството: гръцки

      Страни

      Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, S. Papaïoannou и V. Karra)

      Ответник: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и E. Tserepa-Lacombe, подпомагани от N. Korogiannakis, avocat)

      Предмет

   Искане за пълна или частична отмяна на Решение C(2009) 810 окончателен на Комисията от 13 февруари 2009 година за уравняване на сметките на разплащателните агенции на някои държави членки по отношение на разходите, финансирани по линия на секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) в определени случаи на нередовности, допуснати от стопански субекти, доколкото с решението се изключва от общностното финансиране и се налагат финансови корекции на Република Гърция в размер на 13 348 979,02 EUR.

      Диспозитив

               1.

               Отменя Решение C(2009) 810 окончателен на Комисията от 13 февруари 2009 година за уравняване на сметките на разплащателните агенции на някои държави членки по отношение на разходите, финансирани по линия на секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) в определени случаи на нередовности, допуснати от стопански субекти, доколкото с него се приключват преписки EL/1993/01 и EL/1994/031 и на това основание от Република Гърция се иска възстановяване на суми в размер от 519 907 EUR и от 300 914,99 EUR.

               2.

               Отхвърля иска в останалата му част.

               3.

               Осъжда Република Гърция да заплати четири пети от направените от нея съдебни разноски, както и четири пети от съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

               4.

               Осъжда Комисията да заплати една пета от направените от нея съдебни разноски, както и една пета от съдебните разноски, направени от Република Гърция.

      (1)  ОВ C 153, 4.7.2009 г.


title: Дело C-272/08: Решение на Съда (пети състав) от 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 2004/83/ЕО — Право на убежище — Липса на транспониране в предписания срок)

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 205/9

         Решение на Съда (пети състав) от 9 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
   (Дело C-272/08) (1)

   (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/83/ЕО - Право на убежище - Липса на транспониране в предписания срок)
   2009/C 205/14
   Език на производството: испански

      Страни

      Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и E. Adsera Ribera)

      Ответник: Кралство Испания (представител: B. Plaza Cruz)

      Предмет

   Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52)

      Диспозитив

               1)

               Като не е приело в предписания срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази директива.

               2)

               Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.


               15.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 76/13

         Дело, заведено на 9 януари 2012 г. от Den norske Forleggerforening срещу Надзорния орган на ЕАСТ
   (Дело E-1/12)
   2012/C 76/10
   На 9 януари 2012 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Den norske Forleggerforening, представлявано от Jan Magne Juuhl-Langseth, адвокат, Advokatfirmaet Schjødt, Munkedamsveien 45, N-0201 Oslo, Norway.
   Ищецът изисква от Съда на ЕАСТ:

               1.

               Да обяви Решение № 311/11/COL на Надзорния орган на ЕАСТ за невалидно; както и

               2.

               Да нареди на Надзорния орган на ЕАСТ да поеме разходите по съдебното производство.

      Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:

               —

               Ищецът е Norwegian Publishers Association (Норвежката асоциация на издателите). Нейните членове са издателските къщи в Норвегия.

               —

               Ищецът изисква анулирането на Решение № 311/11/COL на Надзорния орган на ЕАСТ, прието на 12 октомври 2011.

               —

               Ищецът твърди между другото, че Надзорният орган на ЕАСТ:

                           —

                           Не е успял да открие официална процедура по разследване съгласно член 1, параграф 2 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд (СНС); както и

                           —

                           Не представил достатъчно основания за своето решение, както е посочено в член 16 от СНС.


title: Дело T-431/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 19 октомври 2010 г. — Nencini/Парламент (Обезпечително производство — Член на Европейския парламент — Възстановяване на обезщетения, изплатени на основание връщане на разходите за парламентарни сътрудници и надбавките за пътуване — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

text:
               4.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 328/30

         Определение на председателя на Общия съд от 19 октомври 2010 г. — Nencini/Парламент
   (Дело T-431/10 R)
   (Обезпечително производство - Член на Европейския парламент - Възстановяване на обезщетения, изплатени на основание връщане на разходите за парламентарни сътрудници и надбавките за пътуване - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
   2010/C 328/52
   Език на производството: италиански

      Страни

      Ищец: Riccardo Nencini (Barberino di Mugello, Италия) (представител: F. Bertini, avocat)

      Ответник: Европейски парламент (представител: N. Lorens, A. Caiola и D. Moore)

      Предмет

   Молба за спиране на изпълнението на редица актове на Парламента, свързани с възстановяването на парламентарни надбавки, за които се твърди, че са недължимо получени

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането за обезпечително производство.

               2.

               Не се произнася относно съдебните разноски.


title: Решение на Съда от 29 август 2014 година по дело E-24/13 — Casino Admiral AG/Wolfgang Egger (Свобода на установяване — Свобода на предоставяне на услуги — Задължение за прозрачност — Принципи на равностойност и ефективност)

text:
               19.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 92/32

         РЕШЕНИЕ НА СЪДА
   от 29 август 2014 година
   по дело E-24/13
   Casino Admiral AG/Wolfgang Egger
   (Свобода на установяване — Свобода на предоставяне на услуги — Задължение за прозрачност — Принципи на равностойност и ефективност)
   (2015/C 92/06)
   По дело E-24/13, Casino Admiral AG/Wolfgang Egger – МОЛБА до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, отправена от Държавния съд на Княжество Лихтенщайн (Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein), относно тълкуването на членове 31 и 36 от Споразумението за ЕИП и произтичащото от тях задължение за прозрачност в контекста на процедура за възлагане на концесия за казино, съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 29 август 2014 г. решение, чийто диспозитив гласи:

               1.

               При отсъствието на специални разпоредби националните органи са обвързани с основните разпоредби на правото на ЕИП, когато възлагат концесии за услуги. Това не изключва възможността националният орган да придава относителна тежест на критериите за възлагане, но е налице изискване за спазване на задължението за прозрачност. Вследствие на това задължение относителната тежест не може да променя първоначалните критерии за възлагане, не може да бъде от такова естество, което би могло да се отрази значително върху подготовката на офертите, и не може да бъде такава, че да доведе до дискриминация на участник в търга.

               2.

               Задължението за прозрачност не е свързано непременно с изискване националните органи да прекратят договор или националните съдилища да отменят решение за възлагане при всеки случай на нарушаване на това задължение във връзка с възлагането на концесия за услуга. Въпреки това при разглеждането на обстоятелствата по случая националният съд трябва да прецени какви са наличните правни средства за защита, за да се гарантира, че последиците в нарушение на членове 31 и 36 от Споразумението за ЕИП няма да продължат да съществуват и че свързаната с обществения интерес цел за добра администрация е отразена по подходящ начин при възлагането на концесията, за да може концесията да бъде възложена по начин, който не е нито произволен, нито дискриминационен. При отсъствието на правила относно средствата за правна защита в Споразумението за ЕИП националната правна система трябва да уреди правните средства за защита, които да осигурят спазване на правата, произтичащи за правните субекти от това задължение, така че тези средства за защита да не са по-неблагоприятни от подобни вътрешноправни средства за защита и да не правят практически невъзможно или прекомерно трудно упражняването на тези права.


title: Дело C-415/12: Преюдициално запитване, отправено от Arbeitsgericht Nienburg (Германия) на 13 септември 2012 г. — Bianca Brandes/Land Niedersachsen

text:
               24.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 366/25

         Преюдициално запитване, отправено от Arbeitsgericht Nienburg (Германия) на 13 септември 2012 г. — Bianca Brandes/Land Niedersachsen
   (Дело C-415/12)
   2012/C 366/44
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Arbeitsgericht Nienburg

      Страни в главното производство

      Ищец: Bianca Brandes

      Ответник: Land Niedersachsen

      Преюдициален въпрос

   Следва ли приложимото право на Съюза, по-специално клауза 4, точки 1 и 2 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, което се намира в приложение към Директива 97/81 относно посоченото споразумение, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (1), в редакцията му след измененията с Директива 98/23 (2), да се тълкува в смисъл, че не допуска национална законова разпоредба или разпоредба, произтичаща от колективен трудов договор или от установената практика, според които при промяна в работното време, свързана с изменение в броя на работните дни седмично на работник, отпускът, чието ползване не е било възможно за работника или служителя през съответния период, се адаптира така, че изразеното в седмици право на отпуск на практика остава същото, но изразеното в дни право на отпуск се преизчислява според новото работно време?

      (1)  Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година (ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35).

      (2)  Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 година относно разширяването на приложното поле на Директива 97/81/ЕО относно рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено от Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (CES) с оглед на включването на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия (ОВ L 131, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 46).


title: Дело C-193/11: Иск, предявен на 20 април 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша

text:
               9.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 204/15

         Иск, предявен на 20 април 2011 г. — Европейска комисия/Република Полша
   (Дело C-193/11)
   2011/C 204/28
   Език на производството: полски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: L. Lozano Palacios и K. Herrmann)

      Ответник: Република Полша

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като на основание член 119, параграф 3 от Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Закона от 11 март 2004 година за данъчното облагане на стоки и услуги, наричан по-нататък „полският Закон за ДДС“) е прилагала специалния режим по ДДС за туристическите агенти спрямо продажби на туристически услуги на лица, които не са пътуващи лица, Република Полша не е изпълнила задълженията си по членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1),

               —

               да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Според Комисията прилагането от Република Полша, на основание член 119, параграф 3 от полския Закон за ДДС, на специалния режим по ДДС за туристическите агенти и в случаите, когато получателят на туристическата услуга не е пътуващо лице, противоречи на членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО, които понастоящем са в сила.
   В подкрепа на становището си Комисията посочва, че членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО съответстват на текста на предходния член 26 от Шеста директива за ДДС. Според нея текстовете на пет от шестте официални езика към тогавашния момент (т.е. всички без английски език) са напълно съгласувани и последователно използват термина „пътуващо лице“ в целия текст на член 26. Комисията твърди, че терминът „клиент“ [„nabywca“] е употребен само в няколко езикови редакции на член 306 от Директива 2006/112/ЕО, които изхождат от текста на английски език. И в тези случаи обаче в следващите разпоредби, свързани със специалния режим (членове 307—310), било използвано понятието „пътуващо лице“, което показвало, че понятието „клиент“ е неправилно използвано в член 306.
   На следващо място, според Комисията дори да се възприеме тезата, че целта на специалния режим по ДДС за туристическите агенти, т.е. опростяването при приключването на сметките, може да се постигне в по-голяма степен с тълкуване, което изхожда от понятието „клиент“, от практиката на Съда следвало, че няма как прилагането на въпросния режим да се основе изключително на телеологично тълкуване, което е несъвместимо с ясното решение на законодателя на Съюза, видно от съдържанието на нормите, които понастоящем са в сила.

      (1)  ОВ L 347 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


title: Дело F-87/15: Определение на Съда на публичната служба от 6 юни 2016 г. — Matzke/Комисия

text:
               7.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 410/40

         Определение на Съда на публичната служба от 6 юни 2016 г. — Matzke/Комисия
   (Дело F-87/15) (1)

   (2016/C 410/72)
   Език на производството: френски
   Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 262, 10.8.2015 г., стр. 43.


title: Дело T-485/14: Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Бон Нет/СХВП — Aldi (Bon Appétit!) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „Bon Appétit!“ — По-ранни национални фигуративни марки „Бон Аnemú“ и „Bon Apetí“ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/39

         Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Бон Нет/СХВП — Aldi (Bon Appétit!)
   (Дело T-485/14) (1)

   ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Bon Appétit!“ - По-ранни национални фигуративни марки „Бон Аnemú“ и „Bon Apetí“ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2016/C 098/50)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател:„Бон Нет“ ООД (София, България) (представител: A. Иванова, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Hanne и D. Walicka)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Германия) (представители: L. Kolks, C. Fürsen, N. Lützenrath и U. Rademacher, адвокати)

      Предмет

   Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 14 април 2014 г. (преписка R 1199/2013-2) относно производство по възражение между „Бон Нет“ ООД и Aldi GmbH & Co. KG

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда „Бон Нет“ ООД да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Aldi GmbH & Co. KG.

      (1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.


title: Дело T-511/11: Определение на Общия съд от 2 април 2014 г.  — Франция/Комисия (Държавни помощи — Дейности, провеждани от Interbev — Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер — Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Оттегляне на решението — Липса на основание за произнасяне)

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/27

         Определение на Общия съд от 2 април 2014 г. — Франция/Комисия
   (Дело T-511/11) (1)

   ((Държавни помощи - Дейности, провеждани от Interbev - Финансиране чрез доброволни вноски, на които е придаден задължителен характер - Решение, с което схемата за помощи се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Оттегляне на решението - Липса на основание за произнасяне))
   2014/C 184/47
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Френска република (представители: първоначално E. Belliard, G. de Bergues, J. Rossi и J. Gstalter, впоследствие E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas и J. Bousin)

      Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и S. Thomas, впоследствие B. Stromsky и C. Urraca Caviedes)

      Предмет

   Искане за отмяна на Решение 2012/131/ЕС на Комисията от 13 юли 2011 г. относно вноските в полза на Interbev (ОВ L 59, стр. 14).

      Диспозитив

               1)

               Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 340, 19.11.2011 г.


title: Дело C-151/16: Решение на Съда (първи състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — „Vakarų Baltijos laivų statykla“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Преюдициално запитване — Директива 2003/96/ЕО — Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията — Член 14, параграф 1, буква в) — Освобождаване на енергийните продукти, използвани като гориво за целите на корабоплаването във водите на Европейския съюз и за произвеждане на електроенергия на борда на плавателни съдове — Гориво, използвано от кораб, за да се придвижи на собствен ход от мястото, където е построен, до пристанище в друга държава членка за качване на първия му търговски товар там)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/8

         Решение на Съда (първи състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — „Vakarų Baltijos laivų statykla“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Дело C-151/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2003/96/ЕО - Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията - Член 14, параграф 1, буква в) - Освобождаване на енергийните продукти, използвани като гориво за целите на корабоплаването във водите на Европейския съюз и за произвеждане на електроенергия на борда на плавателни съдове - Гориво, използвано от кораб, за да се придвижи на собствен ход от мястото, където е построен, до пристанище в друга държава членка за качване на първия му търговски товар там))
   (2017/C 293/10)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Жалбоподател:„Vakarų Baltijos laivų statykla“ UAB

      Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Диспозитив

               1)

               Член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба освобождаване е приложимо спрямо гориво, използвано за плаването на кораб без товар от пристанище в една държава членка, в конкретния случай пристанището, където е построен корабът, до пристанище в друга държава членка, за да се натоварят там стоки, които след това трябва да се превозят до пристанище в трета държава членка.

               2)

               Член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2003/96 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която изключва прилагането на предвиденото в тази разпоредба освобождаване, на основание че снабдяването на кораб с енергийни продукти е било извършено, без да са спазени предвидените в посочената правна уредба формални изисквания, независимо че снабдяването е в съответствие с всички условия за прилагане, предвидени в посочената разпоредба.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело T-165/07: Иск, предявен на 8 май 2007 г. — Red Bull/СХВП — Grupo Osborne (TORO)

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/39

         Иск, предявен на 8 май 2007 г. — Red Bull/СХВП — Grupo Osborne (TORO)
   (Дело T-165/07)
   (2007/C 155/70)
   Език на исковата молба: английски
   Страни

      Ищец: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Австрия) [представители: H. O'Neill, Solicitor, V. von Bomhard и A. Renck, lawyers]

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Grupo Osborne SA (El Puerto de Santa Maria, Испания)
   Искания на ищеца

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), постановено на 20 февруари 2007 г. по Преписка № R 147/2005-4; и

               —

               да се осъди ответникът да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Grupo Osborne SA

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „TORO“ за стоки и услуги в класове 32, 33 и 42 — заявка № 1 500 917

      Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: ищецът

      Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националните словни марки„TORO ROSSO“ и „TORO ROJO“ за стоки в клас 32, както и национални, международни и общностни словни и фигуративни марки, съдържащи думата „BULL“ самостоятелно или в комбинация с други думи за стоки и услуги в класове 32, 33 и 42

      Решение на отдела по споровете: възражението е прието за всички оспорени стоки и услуги с изключение на„временно настаняване“

      Решение на апелативния състав: отмяна на решението на отдела по споровете, доколкото с него се уважава възражението по отношение на „бира“ (клас 32), „алкохолни напитки с изключение на вино и бира“ (клас 33) и „осигуряване на храни и напитки, включително барове, снек-барове, ресторанти, кафенета, заведения, столове за хранене и винени барове“ (клас 42); регистрацията на заявената марка на Общността може да бъде направена за тези стоки и услуги

      Изложени правни основания: Нарушение на член 73, второ изречение, от Регламент № 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав не е изложил ясно мотивите за своето решение, тъй като не е обсъдил всички материали, представени от страните.
   На следващо място, нарушение на член 8, параграф, 1 буква б от регламента, доколкото апелативният състав е обявил за ирелевантна добрата репутация, въпреки концептуалната идентичност на процесните марки и на добрата репутация на по-ранните марки.
   На последно място, нарушение на член 8, параграф 5 от регламента, доколкото апелативният състав е приел, че процесните марки трябва да бъдат подобни до такава степен, че да доведат до объркване, докато според ищеца, е достатъчно потребителят да може „да направи връзка“ между двете марки.


title: Дело C-467/15 P: Жалба, подадена на 3 септември 2015 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 24 юни 2015 г. по дело T-527/13, Италия/Комисия

text:
               7.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 406/14

         Жалба, подадена на 3 септември 2015 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 24 юни 2015 г. по дело T-527/13, Италия/Комисия
   (Дело C-467/15 P)
   (2015/C 406/15)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и P. Němečková)

      Друга страна в производството: Италианска република

      Искания на жалбоподателя

   Комисията на Европейските общности моли Съда:

               —

               Да отмени решението на Общия съд (трети състав) от 24 юни 2015 г., съобщено на Комисията на същата дата по дело T-527/13 Италианска република/Комисия;

               —

               Да отхвърли жалбата, подадена на първа инстанция и да осъди Италианската република да заплати разходите по производството в двете инстанции.

      Основания и основни доводи

               1)

               Общият съд извършва неправилно повторно тълкуване и преквалификация на второто основание, изтъкнато на първа инстанция. По този начин той е нарушил диспозитивното начало и забраната за служебно предявяване на основание във връзка с материалната законосъобразност на решение, което жалбоподателят не предявил своевременно в жалбата.

               2)

               Общият съд е нарушил член 108 ДФЕС и член 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (1) във връзка с понятията за нова помощ и съществуваща помощ. По-специално, той неправилно е приел, че дадена помощ може да бъде считана за съществуваща, независимо от нарушението условие, наложена с решението, с което помощта е обявена за несъвместима. По този начин той е нарушил постоянната практика, съгласно която самото нарушение на тези условия определя съществуването на нова помощ и при липса на нови факти, които могат да доведат до различна преценка, обосновава ново решение за несъвместимо.
               Освен това, след като правилно отхвърля оплакванията за предполагаема недостатъчност на мотивите, Общият съд опровергава тази преценка, като упреква Комисията, че не доказала, че нарушението на условието оказва въздействие върху същността на одобрената от Съвета схема и на това основание неправилно е приел, че може да разпореди частичната отмяна на решението поради грешка при прилагането на правото.
               Общият съд не е отчел надлежно институционалното равновесие между Съвета и Комисията, установено от член 108 ДФЕС. Когато Съветът с единодушие използва правомощието си да обяви дадена помощ за съвместима по изключение с вътрешния пазар, но обвързва това обявяване със спазването на определени условия, Комисията не може да решава дали тези условия действително са съществени или нарушението им може да бъде санирано.

               3)

               Общият съд е нарушил член 108 ДФЕС и членове 4, 6, 7, 14 и 16 от Регламент № 659/1999, що се отнася до приложимите процедури към помощи, предоставени по незаконосъобразен начин.
               След като допуска, че неспазването от страна на държава членка на условията, наложени при одобряването на помощта, представлява форма на незаконно прилагане на тази помощ, отхвърля релевантността на разпоредбите относно процедурата по разглеждане на помощи, предоставени по незаконосъобразен начин на основание на обстоятелството, че Комисията не е основала решението си на тези разпоредби и на съображението, че понятията за нова помощ и помощ, предоставена по незаконосъобразен начин се изключват взаимно. Също така разпоредбите относно помощите, предоставени по незаконосъобразен начин, са идентични, доколкото е релевантно в настоящия случай, с разпоредбите относно нови помощи. Следователно Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, като е постановил частична отмяна на решението на основание грешка в квалификацията на помощта, останала без правни последици.

      (1)  Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OB L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


title: Дело C-513/15: Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas, постъпило на 25 септември 2015 г. в рамките на съдебно производство по административно дело със страни Agrodetalė UAB и Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

text:
               14.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 414/20

         Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas, постъпило на 25 септември 2015 г. в рамките на съдебно производство по административно дело със страни Agrodetalė UAB и Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija
   (Дело C-513/15)
   (2015/C 414/25)
   Език на производството: литовски

      Запитваща юрисдикция

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Страни в главното производство

      Заинтересовани страни: Agrodetalė UAB, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

      Преюдициални въпроси

               1)

               Прилагат ли се разпоредбите на Директива 2003/37/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, на техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли, и за отмяна на Директива 74/150/ЕИО, по отношение на пускането на пазара на ЕС и на регистрацията на произведени извън Европейския съюз употребявани превозни средства или превозни средства втора употреба, или отделните държави членки могат да уреждат регистрацията на такива превозни средства със специални национални разпоредби и да определят изисквания, приложими за тази регистрация (например задължението за спазване на изискванията на Директива 2003/37/ЕО)?

               2)

               Може ли член 23, параграф 1, буква б) от Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, на техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли, и за отмяна на Директива 74/150/ЕИО във връзка с член 2, буква р) от тази директива да се тълкува в смисъл, че разпоредбите на директивата се прилагат за оборудване от категории T1, T2 и T3, произведено след 1 юли 2009 г.?

      (1)  ОВ 2003 L 171, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 40, стр. 12.


title: Дело T-430/03: Определение на Първоинстанционния съд от 20 декември 2007 г. — Dascalu/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Междинно решение — Липса на основание за постановяване на решение по същество)

text:
               8.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 64/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 20 декември 2007 г. — Dascalu/Комисия
   (Дело T-430/03) (1)

   (Публична служба - Длъжностни лица - Междинно решение - Липса на основание за постановяване на решение по същество)
   (2008/C 64/61)
   Език на производството: френски
   Страни

      Жалбоподател: Iosif Dascalu (Kraainem, Belgique) (представител: N. Lhoëst, avocat)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално C. Berardis-Kayser и L. Lozano Palacios, впоследствие C. Berardis-Kayser и H. Krämer)
   Предмет
   От една страна, искане за отмяна на решенията на Комисията от 23 декември 2002 г. и от 14 април 2003 г., с които се променя класирането на жалбоподателя в степен, доколкото те определят класирането му в стъпка към датата на назначаване на степен А6, първа стъпка, доколкото решенията определят 5 октомври 1995 г. като дата на настъпване на финансовите им последици и доколкото не възстановяват степента на жалбоподателя, и субсидиарно искане за отмяна на решенията, с които се отхвърлят жалбите на жалбоподателя, и от друга страна, искане за обезщетение на вредата, за която се твърди, че е настъпила като последица от тези решения.
   Диспозитив

               1)

               Основанието за постановяване на решение по настоящата жалба е отпаднало.

               2)

               Комисията следва да понесе всички съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 47, 21.2.2004 г.


title: Дело T-199/07: Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г.  — Cementownia Odra /Комисия (Жалба за отмяна — Директива 2003/87/ЕО — Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове — Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. — Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения — Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               22.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/38

         Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г. — Cementownia „Odra“/Комисия
   (Дело T-199/07) (1)

   (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения - Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
   (2008/C 301/65)
   Език на производството: полски
   Страни

      Жалбоподател: Cementownia „Odra“ SA (Opole, Полша) (представители: P. K. Rosiak и F. Puel, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и K. Herrmann)
   Предмет
   Искане на отмяна на Решение С(2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 година относно националния план за разпределяне на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., за който Република Полша е уведомила в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78)
   Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Cementownia „Odra“ SA понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.

      (1)  ОВ C 170, 21.7.2007 г.


title: Дело T-288/08: Решение на Общия съд от 15 март 2012 г. — Cadila Healthcare/СХВП — Novartis (ZYDUS) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Общността „ZYDUS“ — По-ранна словна марка на Общността „ZIMBUS“ — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Сходство на стоките — Сходство на знаците — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               28.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/11

         Решение на Общия съд от 15 март 2012 г. — Cadila Healthcare/СХВП — Novartis (ZYDUS)
   (Дело T-288/08) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ZYDUS“ - По-ранна словна марка на Общността „ZIMBUS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)
   2012/C 126/22
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, Индия) (представители: S. Bailey, F. Potin и A. Juaristi, avocats)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Novartis AG (Базел, Швейцария) (представител: N. Hebeis, avocat)

      Предмет

   Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 г. (преписка R 1092/2007-2) относно производство по възражение между Novartis AG и Cadila Healthcare Ltd.

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля искането да се обяви, че липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.

               2.

               Отхвърля жалбата.

               3.

               Осъжда Cadila Healthcare Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 247, 27.9.2008 г.


title: Дело C-473/07: Преюдициално запитване, представено от Conseil d'État (Франция) на 25 октомври 2007 г. — Association nationale pour la protection des eaux et des rivières — TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables — Встъпила страна: Association France Nature Environnement

text:
               26.1.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/22

         Преюдициално запитване, представено от Conseil d'État (Франция) на 25 октомври 2007 г. — Association nationale pour la protection des eaux et des rivières — TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables — Встъпила страна: Association France Nature Environnement
   (Дело C-473/07)
   (2008/C 22/42)
   Език на производството: френски
   Препращаща юрисдикция
   Conseil d'État
   Страни в главното производство

      Ищец: Association nationale pour la protection des eaux et des rivières — TOS, Association OABA

      Ответник: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   Преюдициални въпроси
   Трябва ли точка 6.6. a) от приложение I към Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. (1), свързана с инсталациите за интензивно отглеждане на птици с повече от 40 000 места, да се тълкува:

               1)

               в смисъл, че включва в приложното си поле пъдпъдъка, яребицата и гълъба,

               2)

               при положителен отговор, в смисъл че разрешава механизъм, който води до изчисляване на разрешителните прагове въз основа на система на „животни-еквиваленти“, която претегля броя животни за място според вида, за да се отчете действително отделяното количество азот от различните видове?

      (1)  Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 257, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 183).


title: Дело T-139/08: Жалба, подадена на 11 април 2008 г. — Loufrani/СХВП (half-smiley)

text:
               7.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/34

         Жалба, подадена на 11 април 2008 г. — Loufrani/СХВП (half-smiley)
   (Дело T-139/08)
   (2008/C 142/62)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Franklin Loufrani (Лондон, Обединено кралство) (представител: A. Deutsch, lawyer)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
   Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на четвърти апелативен състав от 7 февруари 2008 г. по преписка R 0958/2007-4 и

               —

               да се осъди СХВП да заплати разноските.

         Правни основания и основни доводи

      Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „half-smiley“ за стоки от класове 14, 18 и 25 — заявка № 893 580

      Решение на проверителя: Отказва заявката за всички стоки

      Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

      Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета, тъй като марката притежава необходимия за регистрация минимален отличителен характер.


title: Дело C-208/12: Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 30 април 2012 г. — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/11

         Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия) на 30 април 2012 г. — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Дело C-208/12)
   2012/C 227/16
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Страни в главното производство

   Жалбоподател: Essent Belgium NV
   Ответник: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   Други страни:

               Vlaamse Gewest

               Vlaamse Gemeenschap

      Преюдициални въпроси

               1.

               Съвместима ли е с член 11 и/или член 13 от Споразумението за ЕИП национална правна уредба като съдържащата се във фламандския Декрет от 17 юли 2000 г. относно организацията на пазара на електроенергия — приложен посредством Постановлението на фламандското правителство от 5 март 2004 г. в редакцията му след изменение с Постановлението на фламандското правителство от 25 февруари 2005 г. за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници и с Постановлението на фламандското правителство от 8 юли 2005 г. за изменение на Постановлението на фламандското правителство от 5 март 2004 г. за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници и на Постановлението на фламандското правителство от 29 март 2002 г. относно задълженията от общ интерес за насърчаване на рационалното използване на енергията, съгласно която

                           —

                           за доставчиците на свързаните към разпределителната или преносна мрежа крайни потребители се предвижда задължение всяка година да представят на регулаторния орган определен брой сертификати за зелена електроенергия (член 23 от горепосочения декрет),

                           —

                           фламандският регулаторен орган на електроенергийния и газов пазар (VREG) налага административна глоба на доставчиците на свързаните към разпределителната или преносна мрежа крайни потребители, когато те не са представили достатъчно сертификати за зелена електроенергия, за да изпълнят предвиденото за тях задължение за квоти във връзка с такива сертификати (член 37, параграф 2 от гореспоменатия декрет),

                           —

                           изрично се предвижда, че гаранциите за произход от други страни могат да се признават при определени условия за изпълнение на задължението за квоти (член 15quater, параграф 2 от Постановлението на фламандското правителство от 5 март 2004 г. в приложимата му към настоящото дело редакция),

                           —

                           регулаторният орган не може или не иска да вземе предвид произхождащи от Норвегия гаранции за произход при липса на мерки за прилагане от страна на фламандското правителство, което да признава еднаквостта, респ. равностойността на представянето на тези сертификати (член 25 от горепосочения декрет и член 15quater, параграф 2 от Постановлението от 5 март 2004 г.), като в конкретния случай този орган не е проверил наличието на еднаквост, респ. равностойност,

                           —

                           за целия период на действие на Декрета от 17 юли 2000 г. при проверката за изпълнение на [ориг. 48] задължението за квоти в действителност са вземани предвид само сертификати за произведена в Регион Фландрия зелена електроенергия, докато за доставчиците на електроенергия на свързаните с разпределителната или преносна мрежа крайни потребители не е съществувала никаква възможност да представят гаранции, че представените гаранции за произход от други държави членки на Европейския съюз изпълняват изискването за наличие на еднакви или равностойни гаранции за издаването на такива сертификати?

               2.

               Съвместима ли е национална правна уредба като описаната в първия въпрос с член 5 от тогавашната Директива 2001/77/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно насърчаване на производството и потреблението на електроенергия от възобновяеми енергийни източници на вътрешния електроенергиен пазар (доколкото е от значение за ЕИП)?

               3.

               Съвместима ли е национална правна уредба като описаната в първия въпрос с принципа на равно третиране и със забраната на дискриминацията, установени по-специално в член 4 от Споразумението за ЕИП и в член 3 от тогавашната Директива 2003/54/ЕO (2) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (доколкото е от значение за ЕИП)?

      (1)  ОВ L 283, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 36.

      (2)  ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


title: Дело C-398/07 P: Жалба, подадена на 28 август 2007 г. от Waterford Wedgwood plc срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 юни 2007 г. по дело T-105/05 — Assembled Investments (Proprietary) Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

text:
               24.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/12

         Жалба, подадена на 28 август 2007 г. от Waterford Wedgwood plc срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 юни 2007 г. по дело T-105/05 — Assembled Investments (Proprietary) Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   (Дело C-398/07 P)
   (2007/C 283/20)
   Език на производството: английски
   Страни

      Жалбоподател: Waterford Wedgwood plc (представител: J. Pagenberg, Rechtsanwalt)

      Други страни в производството: Assembled Investments (Proprietary) Ltd, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
   Искания на жалбоподателя
   Жалбоподателят иска Съдът:

               —

               да отмени Решението на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. по дело T-105/05

               —

               да върне делото на Първоинстанционния съд

               —

               да осъди СХВП и Assembled Investments да поемат разноските по производството пред Съда.

         Правни основания и основни доводи
   Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил член 8, параграф 1, точка б) от Регламента на Съвета относно марката на Общността (1) поради това, че е приложил погрешни правни критерии при определянето на това, че конфликтните стоки не са сходни.
   По-нататък жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил член 8, параграф 1, точка б) от Регламента на Съвета относно марката на Общността, като е приел в точка 34 от решението си, обратно на апелативния състав, че потребителите няма да счетат съответните стоки за сходни, без наличието на доказателствена основа за този извод, който следователно се базирал на изопачаване на фактите.

      (1)  Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


title: Дело C-48/16: Преюдициално запитване от Okresný súd Dunajská Streda (Словакия), постъпило на 27 януари 2016 г. — ERGO Poist’ovňa, a. s./Alžbeta Barlíková

text:
               18.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 136/14

         Преюдициално запитване от Okresný súd Dunajská Streda (Словакия), постъпило на 27 януари 2016 г. — ERGO Poist’ovňa, a. s./Alžbeta Barlíková
   (Дело C-48/16)
   (2016/C 136/19)
   Език на производството: словашки

      Запитваща юрисдикция

   Okresný súd Dunajská Streda

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: ERGO Poist’ovňa, a. s.

      Ответник: Alžbeta Barlíková

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли изразът „договорът между третата страна и принципала няма да бъде изпълнен“, съдържащ се в член 11 от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правата на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (1) (по-нататък „Директива 86/653“), да се тълкува в смисъл, че включва:

                           а)

                           цялостното неизпълнение на договора, при което нито принципалът, нито третата страна изпълняват дори частично предвиденото в договора, или

                           б)

                           частичното неизпълнение на договора, например когато не е постигнат договореният обем сделки или, където е приложимо, когато договорът не е изпълняван в рамките на предвидения период от време?

               2)

               Ако се приеме за правилно тълкуването по буква б) от първия въпрос, трябва ли член 11, параграф 2 от Директива 86/653 да се тълкува в смисъл, че клаузата в договора за представителство, съгласно която представителят е длъжен да върне пропорционален дял от своята комисиона, ако договорът между принципала и третата страна не е изпълнен в предвидения обем, и по-специално в обема, предвиден в договора за търговско представителство, не представлява дерогация в ущърб на представителя?

               3)

               В случаи като този в главното производство, за да се прецени дали е налице „причина, за която принципалът отговаря“ по смисъла на член 11, параграф 1, второ тире от Директива 86/653, трябва ли да се разгледат:

                           а)

                           единствено правните обстоятелства, които пряко довеждат до прекратяването на договора (например когато прекратяването на договора се дължи на неизпълнение на задълженията, произтичащи от него за третата страна),

                           б)

                           или трябва да се провери дали тези правни обстоятелства не са следствие от поведението на принципала в правните му отношения с въпросната трета страна, което е довело до загуба на доверие в принципала от страна на третата страна и впоследствие до неизпълнение от страна на последната на задължение, произтичащо от договора с принципала?

      (1)  ОВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


title: Дело T-746/15: Определение на Общия съд от 9 ноември 2016 г. — Biofa/Комисия (Жалба за отмяна — Продукти за растителна защита — Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2069 — Одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

text:
               9.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 6/37

         Определение на Общия съд от 9 ноември 2016 г. — Biofa/Комисия
   (Дело T-746/15) (1)

   ((Жалба за отмяна - Продукти за растителна защита - Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2069 - Одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
   (2017/C 006/46)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Biofa AG (Мюнзинген, Германия) (представители: първоначално C. Stallberg и S. Knoblich, впоследствие Stallberg, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия (представители: P. Ondrůšek, G. von Rintelen и F. Moro)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2069 на Комисията от 17 ноември 2015 година за одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 301, 2015 г., стр. 42)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2.

               Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване, подадена от Кралство Дания.

               3.

               Осъжда Biofa AG да заплати съдебните разноски, включително и тези в обезпечителното производство.

               4.

               Кралство Дания понася собствените си разноски във връзка с молбата за встъпване.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.