title: Дело T-765/17: Жалба, подадена на 23 ноември 2017 г. — Kiku/CPVO — Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Pinova)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/56

         Жалба, подадена на 23 ноември 2017 г. — Kiku/CPVO — Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Pinova)
   (Дело T-765/17)
   (2018/C 022/75)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Kiku GmbH (Гирлан, Италия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, адвокати)

      Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO)

      Друга страна в производството пред отделението по жалбите: Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Дрезден, Германия)

      Данни за производството пред CPVO

      Титуляр на спорната закрила на Общността на сортовете растения: другата страна в производството пред отделението по жалбите

      Сорт растение, предмет на спора: правна закрила на сортовете растения за сорта ябълки „PINOVA“ — сертификат № EU 1298

      Производство пред CPVO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на отделението по жалбите на CPVO от 16 август 2017 г. по преписка A005/2016

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди CPVO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 20, параграф 1, буква а) във връзка с членове 10 и 116, параграф 1 от Регламент № 2100/94


title: Дело C-472/15 P: Решение на Съда (девети състав) от 23 ноември 2017 г. — Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA/Европейска комисия, Италианска република (Обжалване — Държавни помощи — Застраховане на експортни кредити — Презастрахователно покритие, предоставено от публично предприятие на неговото дъщерно дружество — Капиталови вноски за покриване на загубите на дъщерното дружество — Понятие за държавни помощи — Отговорност на държавата — Критерий за частния инвеститор)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/2

         Решение на Съда (девети състав) от 23 ноември 2017 г. — Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA/Европейска комисия, Италианска република
   (Дело C-472/15 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Застраховане на експортни кредити - Презастрахователно покритие, предоставено от публично предприятие на неговото дъщерно дружество - Капиталови вноски за покриване на загубите на дъщерното дружество - Понятие за държавни помощи - Отговорност на държавата - Критерий за частния инвеститор))
   (2018/C 022/02)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA (представители: M. Siragusa и G. Rizza, avvocati)

      Други страни в производството: Европейска комисия (представители: L. Flynn, G. Conte и D. Grespan), Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) и Sace BT SpA да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия във връзка с производството по обжалване.

               3)

               Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело T-526/17: Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — Ruiz Jayo и др./ЕСП

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/42

         Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — Ruiz Jayo и др./ЕСП
   (Дело T-526/17)
   (2018/C 022/58)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: María Concepción Ruiz Jayo (Мадрид, Испания) и други 3499 жалбоподатели (представители: S. Rodríguez Bajón, F. Cremades García и M. Ruiz Núñez, адвокати)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да обяви настоящата жалба за отмяна за допустима и основателна,

               —

               в съответствие с член 277 ДФЕС, да обяви за неприложим Регламент (ЕС) № 806/2014 или, при условията на евентуалност, да обяви член 21, член 22, параграф 2, буква а) и член 24, както и членове 18 и 23 от посочения Регламент (ЕС) № 806/2014 за неприложими,

               —

               да отмени Решението ЕСП/SRB,

               —

               да осъди ЕСП/SRB да обезщети жалбоподателите за вредите, причинени от прилагането на норми в разрез с правото на Съюза,

               —

               при условията на евентуалност, да осъди ЕСП да заплати обезщетение на жалбоподателите в качеството им на акционери или кредитори, като вземе предвид оценката на Banco Popular, която жалбоподателите са приложили като окончателната оценка, предвидена в Регламент 806/2014, за да се определи дали акционерите и кредиторите са щели да бъдат по-благоприятно третирани, ако институцията, която е обект на преструктуриране, беше започнала обикновено производство по несъстоятелност,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е насочена срещу Решението от 7 юни 2017 г. на Единния съвет за преструктуриране (SRB/EES/2017/08), с което се одобрява преструктурирането на Banco Popular Español, S.A.
   Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Съединени дела C-596/15 Р и С-597/15 P: Решение на Съда (трети състав) от 23 ноември 2017 г. — Bionorica SE (C-596/15 P), Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P)/Европейска комисия (Обжалване — Обществено здраве — Защита на потребителите — Регламент (ЕО) № 1924/2006 — Здравни претенции за храните — Член 13, параграф 3 — Списък на разрешените здравни претенции за храни — Растителни вещества — Висящи здравни претенции — Иск за установяване на неправомерно бездействие — Член 265 ДФЕС — Изразяване на становище от Европейската комисия — Правен интерес — Процесуална легитимация)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/3

         Решение на Съда (трети състав) от 23 ноември 2017 г. — Bionorica SE (C-596/15 P), Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P)/Европейска комисия
   (Съединени дела C-596/15 Р и С-597/15 P) (1)

   ((Обжалване - Обществено здраве - Защита на потребителите - Регламент (ЕО) № 1924/2006 - Здравни претенции за храните - Член 13, параграф 3 - Списък на разрешените здравни претенции за храни - Растителни вещества - Висящи здравни претенции - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Член 265 ДФЕС - Изразяване на становище от Европейската комисия - Правен интерес - Процесуална легитимация))
   (2018/C 022/03)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Bionorica SE (C-596/15 P), Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P) (представители: M. Weidner, T. Guttau и N. Hußmann, Rechtsanwälte)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Grünheid и M. Wilderspin)

      Диспозитив

               1)

               Отменя определението на Общия съд на Европейския съюз от 16 септември 2015 г., Bionorica/Комисия (T-619/14, непубликувано, EU:T:2015:723).

               2)

               Обявява иска на Bionorica SE за установяване на неправомерно бездействие по дело T-619/14 за недопустим.

               3)

               Отхвърля жалбата по дело C-597/15 P.

               4)

               Bionorica SE и Европейската комисия понасят съдебните разноски, направени от тях както пред първата инстанция по дело T-619/14, така и при обжалването по дело C-596/15 P.

               5)

               Осъжда Diapharm GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски по обжалването по дело C-597/15 P.

      (1)  ОВ C 16, 18.1.2016 г.


title: Дело T-693/17: Жалба, подадена на 5 октомври 2017 г. — García Gómez и др./ЕСП

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/42

         Жалба, подадена на 5 октомври 2017 г. — García Gómez и др./ЕСП
   (Дело T-693/17)
   (2018/C 022/59)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Abel García Gómez (Торевиеха, Испания) и още 2 199 жалбоподатели (представители: J. Cremades García, S. Rodríguez Bajón и M. F. Ruiz Núñez, abogados)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да допусне жалбата за отмяна и я обяви за основателна,

               —

               съгласно член 277 ДФЕС, да обяви за неприложим Регламент (ЕС) № 806/2014 или, при условията на евентуалност, член 21, член 22, параграф 2, буква a), член 24, както и членове 18 и 23 от посочения Регламент (ЕС) № 806/2014,

               —

               да отмени обжалваното решение на ЕСП,

               —

               да осъди ЕСП да обезщети жалбоподателите за причинените им вреди и щети вследствие на прилагането на норми, противоречащи на правото на Съюза,

               —

               при условията на евентуалност, да осъди ЕСП да заплати на жалбоподателите обезщетение на акционерите или кредиторите, като се има предвид оценката на Banco Popular, представена от жалбоподателите като окончателна оценка, предвидена в Регламент № 806/2014, с цел да се прецени дали акционерите и кредиторите биха получили по-добро третиране, ако институцията–предмет на преструктуриране беше започнала обикновено производство по несъстоятелност,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Настоящата жалба е срещу решението на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г. (SRB/EES/2017/08), което одобрява преструктурирането на Banco Popular Español, S.A.
   Основанията и основните доводи са подобни на изложените по дело T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez е др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело T-766/17: Жалба, подадена на 23 ноември 2017 г. — Eglo Leuchten/EUIPO — Di-Ka (дизайн на лампа)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/57

         Жалба, подадена на 23 ноември 2017 г. — Eglo Leuchten/EUIPO — Di-Ka (дизайн на лампа)
   (Дело T-766/17)
   (2018/C 022/76)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Eglo Leuchten GmbH (Пил, Австрия) (представител: H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Di-Ka Vertriebs GmbH & Co. KG (Арнсберг, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 2435768-0033

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 26 септември 2017 г. по преписка R 738/2016-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 6, параграф 1, буква б) и член 6, параграф 2 от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-549/17 P: Жалба, подадена на 19 септември 2017 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 юли 2017 г. по дело T-346/14 DEP, Yanukovych/Съвет

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/17

         Жалба, подадена на 19 септември 2017 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 юли 2017 г. по дело T-346/14 DEP, Yanukovych/Съвет
   (Дело C-549/17 P)
   (2018/C 022/24)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Украйна (представител: M. Kostytska, адвокат)

      Други страни в производството: Viktor Fedorovych Yanukovych, Съвет на Европейския съюз, Република Полша, Европейска комисия
   С определение от 23 ноември 2017 г. Съдът (десети състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело T-767/17: Жалба, подадена на 23 ноември 2017 г. — Eglo Leuchten/EUIPO — Briloner Leuchten (стенна лампа)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/58

         Жалба, подадена на 23 ноември 2017 г. — Eglo Leuchten/EUIPO — Briloner Leuchten (стенна лампа)
   (Дело T-767/17)
   (2018/C 022/77)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: Eglo Leuchten GmbH (Пил, Австрия) (представител: H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Briloner Leuchten GmbH (Брилон, Германия)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорния промишлен дизайн: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността № 2435768-0036

      Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 26 септември 2017 г. по преписка R 746/2016-3

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 6, параграф 1, буква б) и член 6, параграф 2 от Регламент № 6/2002.


title: Дело C-550/17 P: Жалба, подадена на 19 септември 2017 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 юли 2017 г. по дело T-347/14 DEP, Yanukovych/Съвет

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/17

         Жалба, подадена на 19 септември 2017 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 юли 2017 г. по дело T-347/14 DEP, Yanukovych/Съвет
   (Дело C-550/17 P)
   (2018/C 022/25)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Украйна (представител: M. Kostytska, адвокат)

      Други страни в производството: Olga Stanislavivna Yanukovych в качеството на наследник на Viktor Viktorovych Yanukovych, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   С определение от 23 ноември 2017 г. Съдът (десети състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело T-719/17: Жалба, подадена на 23 октомври 2017 г. — DuPont de Nemours и др./Комисия

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/43

         Жалба, подадена на 23 октомври 2017 г. — DuPont de Nemours и др./Комисия
   (Дело T-719/17)
   (2018/C 022/60)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподатели: DuPont de Nemours (Deutschland) GmbH (Ной-Изенбург, Германия и 12 други) (представители: D. Waelbroeck, I. Antypas и A. Accarain, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени Регламент (ЕС) 2017/1496 на Комисията от 23 август 2017 г. относно неподновяването на одобрението на активното вещество флупирсулфурон-метил (наричано по-нататък „ФПС“) и отнемането на разрешенията за пускане на пазара на продукти за растителна защита, съдържащи това вещество (1),

               —

               да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски и разходи.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

               1.

               Първо основание: нарушение на Регламента относно продуктите за растителна защита (1107/ 2009) (2), на Регламента за подновяването (1141/ 2010) (3), на Регламента за класифицирането, етикетирането и опаковането (1272/2008) (4) и на Директивата за изпитванията върху животни (2010/63) (5):

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент е приет в нарушение на Регламента за подновяването (1141/2010) и на насоките относно подновяването (SANC0/10387/2010 rev. 8), доколкото ЕОБХ е направил нова оценка на профила на опасност на ФПС, въпреки че няма промяна в равнището на научните познания и в приложимата правна уредба,

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент е приет в нарушение на Регламента за класифицирането, етикетирането и опаковането (1272/2008) и на насоките на Комисията относно метаболитите в подпочвените води (SANC0/221/2000 rev.10), доколкото ЕОБХ се е основал на своето предложение за класифициране за опасност по отношение на ФПС, за да презумира токсичността на три метаболита в подпочвените води;

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент е приет в нарушение на правилата на ЕС за изпитванията върху животни, съдържащи се в Регламента относно продуктите за растителна защита (1107/2009) и в Директивата за изпитванията върху животни (2010/63), доколкото ЕОБХ е установил липса на данни за допълнителни изследвания за генотоксичност, без да разгледа надлежно всички доказателства и въпреки липсата на доказана необходимост за провеждане на допълнителни изпитвания.

               2.

               Второ основание: основаване на нови и неустановени насоки в нарушение на принципа на правната сигурност, правото на защита и различни разпоредби на правото на Съюза:

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент е приет в нарушение на принципа на правната сигурност, на правото на защита на заявителя за подновяване, както и на различни разпоредби на правото на Съюза, тъй като ЕОБХ е извършил оценката на генотоксичността за двата ФПС метаболита въз основа на ново и неодобрено научно становище, понастоящем в процес на преразглеждане, което го е накарало да установи изкуствена липса на данни в досието за подновяване, оценка, по която жалбоподателите впоследствие не са имали възможност да изразят становище.

               3.

               Трето основание: непровеждане на пълна оценка на риска в нарушение на правото на защита и на различни разпоредби на правото на Съюза:

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент е приет в нарушение на правото на защита на заявителя за подновяване и на различни разпоредби на правото на Съюза, тъй като Комисията се е основала изключително на изводите на ЕОБХ, за да реши да забрани ФПС, без да вземе предвид цялата налична научна информация в подкрепа на безопасността на ФПС, и по-специално спонтанно проведените допълнителни изследвания от заявителя за подновяване в отговор на твърдяната липса на данни и на изтъкнатите от ЕОБХ опасения, както и оценката на държавата членка докладчик и коментарите на други държави членки по време на прегледа във връзка с подновяването.

               4.

               Четвърто основание: нарушение на принципа на пропорционалност:

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент е явно непропорционален на цялостния профил на безопасност на ФПС и че Комисията е можела да отговори на твърдените опасения в основата на обжалвания регламент чрез по-малко ограничителни мерки, които не включват забрана на употребата на ФПС, например посредством използването на процедурата за предоставяне на потвърждаваща информация, предвидена в член 6, буква е) от Регламента относно продуктите за растителна защита (1107/2009) или посредством мерки за ограничаване на риска, които се определят на национално равнище от държавите — членки на ЕС.

               5.

               Пето основание: нарушение на принципа на недопускане на дискриминация:

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила принципа на недопускане на дискриминация, доколкото в предходната си практика последователно е отговаряла на твърдените опасения в основата на обжалвания регламент чрез по-малко ограничителни мерки. Комисията обаче до момента никога не се е основавала на такива опасения, за да обоснове пълна забрана на употребата на дадено вещество.

               6.

               Шесто основание: нарушение на принципите за добра администрация и на оправданите правни очаквания на DuPont:

                           —

                           Жалбоподателите твърдят, че Комисията не е провела надлежно процедурата за преглед за ФПС, поради което DuPont е трябвало да инвестира значителни средства за подготовката на научни досиета, оказали се в крайна сметка напълно безполезни, тъй като Комисията неочаквано е преразгледала позицията си във връзка с някои опасения. Освен това жалбоподателите твърдят, че обжалваният регламент застрашава постигането на целите на политиката за конкуренция в основата на деинвестирането в ФПС, които самата Комисия е наложила на Dow/DuPont, за да се избегне създаването на господстващо положение на пазара на ЕИП за хербициди за зърнени култури. Това ненадлежно провеждане на процедурата за преглед за ФПС представлява нарушение на задължението на Комисията за полагане на грижа, нарушение на принципите за добра администрация и на оправданите правни очаквания на DuPont.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1496 на Комисията от 23 август 2017 година относно неподновяването на одобрението на активното вещество DPX KE 459 (флупирсулфурон-метил) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 218, 2017 г., стр. 7).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, 2009 г., стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕС) № 1141/2010 на Комисията от 7 декември 2010 година за установяване на процедурата за подновяване на включването на втора група активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за съставяне на списък на тези вещества (ОВ L 322, 2010 г., стр. 10).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 (ОВ L 353, 2008 г., стр. 1, поправки в ОВ L 16, 2011 г., стр. 1 и ОВ L 349, 2016 г., стр. 1).

      (5)  Директива 2010/63/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2010 година относно защитата на животните, използвани за научни цели (ОВ L 276, 2010 г., стр. 33, поправки в ОВ L 163, 2012 г., стр. 19, ОВ L 28, 2015 г., стр. 49, ОВ L 71, 2017 г., стр. 23 и ОВ L 277, 2017 г., стр. 34).


title: Дело T-769/17: Жалба, подадена на 20 ноември 2017 г. — roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO — Tanner (ALPRAUSCH)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/58

         Жалба, подадена на 20 ноември 2017 г. — roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO — Tanner (ALPRAUSCH)
   (Дело T-769/17)
   (2018/C 022/78)
   Език на жалбата: немски

      Страни

      Жалбоподател: roelliroelli confectionery schweiz GmbH (Сент Гален, Швейцария) (представители: S. Overhage и R. Böhm, Rechtsanwalte)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: André Tanner (Шинделеги, Швейцария)

      Данни за производството пред EUIPO

      Заявител: жалбоподателят

      Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „ALPRAUSCH“ № 1 218 671

      Производство пред EUIPO: производство по възражение

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 1 август 2017 г. по преписка R 1596/2016-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 8, параграф, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-678/17: Иск, предявен на 5 декември 2017 г. — Европейска комисия/Ирландия

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/31

         Иск, предявен на 5 декември 2017 г. — Европейска комисия/Ирландия
   (Дело C-678/17)
   (2018/C 022/43)
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Европейска комисия (представители: P.J. Loewenthal, A. Bouchagiar)

      Ответник: Ирландия

      Искания на ищеца

               —

               да се установи, че като не е взела в предвидения срок всички мерки, необходими за възстановяване от Apple Sales International и Apple Operations Europe на държавната помощ, обявена за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар с член 1 от Решение (ЕС) 2017/1283 на Комисията от 30 август 2016 година относно държавна помощ SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), приведена в действие от Ирландия в полза на Apple […] (1), Ирландия не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 3 от това решение, както и по член 108, параграф 2 ДФЕС,

               —

               да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Според решението на Европейската комисия от 30 август 2016 г. по преписка SA.38373 Ирландия е трябвало да си възстанови в срок от четири месеца неправомерната и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ, предоставена на Apple Sales International („ASI“) и Apple Operations Europe („AOE“). Помощта произтича от две данъчни становища, издадени от Ирландия в полза на ASI и AOE на 29 януари 1991 г. и на 23 май 2007 г., които дават възможност на тези дружества ежегодно да определят своите данъчни задължения в Ирландия до 2014 г.
   Ирландия не си е възстановила държавната помощ в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за решението на Комисията, както е била длъжна да направи. Освен това Ирландия все още не е взела всички необходими мерки за изпълнение на решението на Комисията.

      (1)  ОВ L 187, 2017 г., стр. 1.


title: Дело T-727/17: Жалба, подадена на 26 октомври 2017 г. — PP и др./ЕСВД

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/45

         Жалба, подадена на 26 октомври 2017 г. — PP и др./ЕСВД
   (Дело T-727/17)
   (2018/C 022/61)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподатели: PP, PQ и UQ (представител: N. de Montigny, адвокат)

      Ответник: Европейска служба за външна дейност

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени

                           —

                           изчислителните фишове от 3 февруари, 6 февруари и 20 март 2017 г. на жалбоподателите, изпратени им с електронно съобщение от отдел „Човешки ресурси“ на ЕСВД, и ако е нужно фишовете за заплата, с които им е отпусната надбавката за образование за децата им,

                           —

                           и накрая, ако е нужно, решението на ОН под формата на електронно съобщение от 15 декември 2016 г., с което те са уведомени:

                                       —

                                       че искането за възстановяване на разноски за образование над тавана, предвиден за надбавката за образование „Б“ за учебната 2016/2017 година, е уважено и

                                       —

                                       че надвишаващата тавана сума в никакъв случай не може да бъде по-голяма от 9 704,16 EUR,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.

               1.

               С първото основание за обжалване се повдига възражение за незаконосъобразност, доколкото с оспорваното в случая решение на ответника да ограничи размера на подлежащите на възстановяване разноски за образование над нормативно предвидения таван, както и със съобщението от 15 април 2016 г., на което то се основава, и с Насоките се нарушавали Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и приложение X към него.

               2.

               Второто основание за обжалване е незаконосъобразност на индивидуалното решение по следните съображения:

                           —

                           нарушение на принципите на предвидимостта, на оправданите правни очаквания, на правната сигурност и на добра администрация, както и нарушение на придобитите права,

                           —

                           нарушение на правото на зачитане на семейния живот и на правото на образование,

                           —

                           нарушение на принципа на равенство и на принципа на недопускане на дискриминация,

                           —

                           липса на претегляне на интересите и незачитане на принципа на пропорционалност на приетата мярка.


title: Дело C-551/17 P: Жалба, подадена на 19 септември 2017 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 юли 2017 г. по дело T-348/14 DEP, Yanukovych/Съвет

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/18

         Жалба, подадена на 19 септември 2017 г. от Украйна срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 19 юли 2017 г. по дело T-348/14 DEP, Yanukovych/Съвет
   (Дело C-551/17 P)
   (2018/C 022/26)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Украйна (представител: M. Kostytska, адвокат)

      Други страни в производството: Oleksandr Viktorovych Yanukovych, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
   С определение от 23 ноември 2017 г. Съдът (десети състав) постанови, че жалбата е недопустима.


title: Дело C-658/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 16 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Robeco Hollands Bezit NV и др./Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM) (Преюдициално запитване — Директива 2004/39/ЕО — Пазари на финансови инструменти — Член 4, параграф 1, точка 14 — Понятие за „регулиран пазар“ — Приложно поле — Система, в която участват, от една страна, брокери, представляващи инвеститорите, и от друга страна, агенти на инвестиционни фондове от „отворен тип“, длъжни да изпълняват свързани с техните фондове поръчки)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 16 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Нидерландия) — Robeco Hollands Bezit NV и др./Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)
   (Дело C-658/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Директива 2004/39/ЕО - Пазари на финансови инструменти - Член 4, параграф 1, точка 14 - Понятие за „регулиран пазар“ - Приложно поле - Система, в която участват, от една страна, брокери, представляващи инвеститорите, и от друга страна, агенти на инвестиционни фондове от „отворен тип“, длъжни да изпълняват свързани с техните фондове поръчки))
   (2018/C 022/04)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Robeco Hollands Bezit NV, Robeco Duurzaam Aandelen NV, Robeco Safe Mix NV, Robeco Solid Mix NV, Robeco Balanced Mix NV, Robeco Growth Mix NV, Robeco Life Cycle Funds NV, Robeco Afrika Fonds NV, Robeco Global Stars Equities, Robeco All Strategy Euro Bonds, Robeco High Yield Bonds, Robeco Property Equities

      Ответник: Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

      Диспозитив

   Член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че в обхвата на понятието „регулиран пазар“ по смисъла на тази разпоредба попада система за търговия, в рамките на която голям брой фондови агенти и брокери представляват съответно инвестиционни фондове от „отворен тип“ и инвеститори и чиято единствена цел е да подпомага тези инвестиционни фондове при задължението им да изпълняват пласирани от посочените инвеститори поръчки за покупка и продажба на дялови участия.

      (1)  ОВ C 98, 14.3.2016 г.


title: Дело C-577/17: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 2 октомври 2017 г. — Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/18

         Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 2 октомври 2017 г. — Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
   (Дело C-577/17)
   (2018/C 022/27)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Verwaltungsgerichtshof

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Встъпили страни: Clinton Osas Alake, известен като Klenti Solim, Cynthia Nomamidobo, und Prince Nomamidobo

      Преюдициални въпроси

               1)

               Може ли замолената държава членка, която е компетентна съгласно предвидените в глава III от Регламент „Дъблин III“ (1) критерии, все още валидно да приеме искането за обратно приемане, предвидено в член 23, параграф 1 от Регламент „Дъблин III“, и когато определеният в член 25, параграф 1 от Регламент „Дъблин III“ срок за отговор вече е изтекъл и замолената държава членка вече е отхвърлила преди това в предвидения срок искането за обратно приемане и e дала отрицателен отговор в предвидения срок и на искането за преразглеждане, основано на член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане (2)?
               При отрицателен отговор на първия въпрос:

               2)

               Вследствие на отхвърлянето в предвидения срок на искането за обратно приемане от държавата членка, която е компетентна съгласно критериите, предвидени в глава III от Регламент „Дъблин III“, длъжна ли е молещата държава членка, в която е подадена новата молба, да разгледа тази молба, за да гарантира, че молбата ще бъде разгледана от една държава членка в съответствие с член 3, параграф 1 от Регламент „Дъблин III“?

      (1)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31).

      (2)  Регламент (ЕО) № 1560/2003 на Комисията от 2 септември 2003 година за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 222, 2003 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 140)


title: Дело C-671/15: Решение на Съда (голям състав) от 14 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Président de l’Autorité de la concurrence / Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE) и др. (Преюдициално запитване — Обща селскостопанска политика — Член 42 ДФЕС — Регламент (ЕО) № 2200/96 — Регламент (ЕО) № 1182/2007 — Регламент (ЕО) № 1234/2007 — Антиконкурентни практики — Член 101 ДФЕС — Регламент № 26 — Регламент (ЕО) № 1184/2006 — Организации на производители — Асоциации на организации на производители — Задачи на тези организации и асоциации — Практики на определяне на минимални цени на продажба — Практики на съгласуване относно пусканите на пазара количества — Практики на обмен на стратегическа информация — Френски пазар на ендивия)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/4

         Решение на Съда (голям състав) от 14 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Président de l’Autorité de la concurrence / Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE) и др.
   (Дело C-671/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Обща селскостопанска политика - Член 42 ДФЕС - Регламент (ЕО) № 2200/96 - Регламент (ЕО) № 1182/2007 - Регламент (ЕО) № 1234/2007 - Антиконкурентни практики - Член 101 ДФЕС - Регламент № 26 - Регламент (ЕО) № 1184/2006 - Организации на производители - Асоциации на организации на производители - Задачи на тези организации и асоциации - Практики на определяне на минимални цени на продажба - Практики на съгласуване относно пусканите на пазара количества - Практики на обмен на стратегическа информация - Френски пазар на ендивия))
   (2018/C 022/05)
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Cour de cassation

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Président de l’Autorité de la concurrence

      Ответници: Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Fraileg SARL, Prim’Santerre SARL, Union des endiviers, по-рано Fédération nationale des producteurs d’endives (FNPE), Soleil du Nord SARL, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), France endives société coopérative agricole, Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP’Endives) société coopérative agricole, Marché de Phalempin société coopérative agricole, Primacoop société coopérative agricole, Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Valois-Fruits union de sociétés coopératives agricoles, Groupe Perle du Nord SAS, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique

      Диспозитив

   Член 101 ДФЕС във връзка с член 2 от Регламент № 26 на Съвета от 4 април 1962 година относно прилагане на някои правила за конкуренция при производство и търговия със селскостопански продукти, член 11, параграф 1 от Регламент (EО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци, член 2 от Регламент (EО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти, изменен с Регламент (EО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година, член 3, параграф 1 от Регламент (EО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 година за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плoдoвете и зеленчуците и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96, както и член 122, първа алинея и членове 175 и 176 от Регламент № 1234/2007, изменен с Регламент (EО) № 491/2009 на Съвета от 25 май 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че:

               —

               за практиките на колективно определяне на минимална продажна цена, на съгласуване относно пусканите на пазара количества или на обмен на стратегическа информация като разглежданите по главното производство не може да не се прилага забраната на антиконкурентни споразумения, предвидена в член 101, параграф 1 ДФЕС, когато са договорени между различни организации на производители или асоциации на организации на производители, както и с образувания, непризнати от държава членка с оглед на осъществяване на цел, определена от законодателя на Европейския съюз в рамките на общата организация на съответния пазар, като професионални организации, които не разполагат със статут на организация на производители или асоциация на организации на производители, или на междубраншова организация по смисъла на правната уредба на Европейския съюз, и

               —

               за практиките на съгласуване относно цените или пусканите на пазара количества или относно обмен на стратегическа информация като разглежданите по главното производство може да не се прилага забраната на антиконкурентни споразумения, предвидена в член 101, параграф 1 ДФЕС, когато те са договорени между членове на една и съща организация на производители или на една и съща асоциация на организации на производители, призната от държава членка, и са стриктно необходими за осъществяването на целта или целите, възложени на съответната организация на производители или асоциация на организации на производители в съответствие с правната уредба на Европейския съюз.

      (1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.


title: Дело T-772/17: Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. — Café del Mar и други/EUIPO — Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/59

         Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. — Café del Mar и други/EUIPO — Guiral Broto (Café del Mar)
   (Дело T-772/17)
   (2018/C 022/79)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Испания), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) и Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (представители: F. Miazzetto и J. L. Gracia Albero, abogados)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ramón Guiral Broto (Marbella, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Café del Mar“ — марка на Европейския съюз № 2 090 520

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 4.9.2017 г. по преписка R 1540/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да обяви недействителността на фигуративната марка на Европейския съюз със словните елементи „Café del Mar“ № 2 090 520,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство и да осъди притежателя на марката, за която е поискано обявяване на недействителност, да заплати разноските по производството пред отдела по отмяна и апелативните състави на EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент 2017/1001.


title: Дело T-728/17: Жалба, подадена на 24 октомври 2017 г. — Marinvest и Porting/Комисия

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/46

         Жалба, подадена на 24 октомври 2017 г. — Marinvest и Porting/Комисия
   (Дело T-728/17)
   (2018/C 022/62)
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподатели: Marinvest d.o.o. (Изола-Изола, Словения) и Porting d.o.o. (Изола-Изола) (представители: G. Cecovini Amigoni и L. Daniele, адвокати)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 27.7.2017 г., C (2017) 5049 окончателен (Държавна помощ SA.45220 (2016/FC) — Словения — Твърдяна помощ в полза на Komunala Izola d.o.o.), съобщено на Marinvest и Porting на 16 август 2017 г.,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Жалбата е против решението на Европейската комисия от 27.7.2017 г., C (2017) 5049 окончателен (Държавна помощ SA.45220 (2016/FC) — Словения — Твърдяна помощ в полза на Komunala Izola d.o.o.), съобщено на Marinvest и Porting на 16 август 2017 г.

               1.

               Първото основание е изведено от нарушение на правото на изслушване поради това, че в обжалваното решение се съдържат изцяло нови обстоятелства, непосочени в писмената покана на Комисията за представяне на коментари, от нарушение на основното право на добра администрация, предвидено в член 41 от Хартата, от нарушение на общия принцип на състезателност и от нарушение на член 24, параграф 2 от Регламент № 2015/1589.

                           —

                           Обновявайки първоначалния текст на член 20, параграф 2 от Регламент № 659/1999, член 24, параграф 2 от Регламент № 2015/1589 предоставя на заинтересованите страни (подали първоначалното оплакване) правото да представят коментари още на етапа на предварителната проверка. Член 24, параграф 2 представлява конкретно приложение на основното право на добра администрация, предвидено в член 41 от Хартата, и на общия принцип на състезателност.

                           —

                           В случая правата на Marinvest и Porting, гарантирани в член 24, параграф 2, са били сериозно нарушени. Действително Комисията е поканила оплакващите се лица да представят коментари с писмо от 14 февруари 2017 г., а Marinvest и Porting са изложили позицията си относно предварителната преценка, съдържаща се в писмото. Комисията обаче впоследствие е основала изцяло окончателното си решение, което е предмет на обжалване по делото, на обстоятелства, които така и не са били упоменати в писмото от 14 февруари 2017 г. и по отношение на които оплакалите се не са имали възможност да заемат становище.

               2.

               Второто основание е изведено от нарушаване на правото на изслушване поради отказа да бъде предоставен достъп до преписката и оплакалите се да изразят становище преди окончателното решение, от нарушение на основното право на добра администрация, предвидено в член 41 от Хартата, от нарушение на общия принцип на състезателност, от нарушение на член 24, параграф 2 от Регламент № 2015/1589 и от липсата на мотиви.

                           —

                           Оплакалите се са поискали достъп до предадената от словенските органи на Комисията документация и да се срещнат с представители на службите на Комисията, за да предоставят всички необходими разяснения, по-специално относно значението на мерките, предмет на оплакването, за конкуренцията и търговията между държавите членки. Комисията е приела обжалваното решение, без предварително да изпрати поисканите документи и да проведе каквато и да било среща с оплакалите се лица. С това тя е нарушила член 24, параграф 2 от Регламент № 2015/1589, тълкуван в съответствие с член 41 от Хартата и общия принцип на състезателност.

                           —

                           Възможността на оплакалите се да представят коментари относно предварителната преценка на Комисията съгласно член 24, параграф 2, по необходимост предполага право на достъп до преписката и да се иска среща с Комисията. Тези тясно свързани помежду си правомощия всъщност са необходима последица на това основно право. В случая отказът да бъде дадена възможност за упражняването им не е бил мотивиран.

               3.

               Третото основание е изведено от неправилно тълкуване на понятието за държавна помощ, що се отнася до изискването за увреждане на трансграничната търговия, от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, от нарушение на Известието на Комисията относно понятието за държавна помощ, от нарушение на общия принцип на оправдани правни очаквания и от липсата на мотиви.

                           —

                           В съответствие с практиката на Съда и Известието на комисията относно държавните помощи, относително скромните мащаби на предприятието получател не изключват поначало възможността за увреждане на търговията между държавите членки. Публичните средства, предоставени на предприятие за услуги, предлагани само на местно или областно равнище, но не и извън държавата му на произход, все пак могат да засегнат търговията между държавите членки, ако тези услуги могат да бъдат предоставяни от предприятия от други държави членки (включително по силата на правото на установяване) и тази възможност не е чисто хипотетична.

                           —

                           Комисията напълно пренебрегва факта, че Marinvest и Porting са изцяло контролирани от Altan Prefabbricati, дружество със седалище в Италия. Последното е направило значителни инвестиции за изграждането на яхтеното пристанище в Isola, което в момента се управлява, в рамките на режима на установяване по член 49 ДФЕС, от контролираните от него дружества.

               4.

               Четвъртото основание е изведено от неправилно тълкуване на понятието за държавна помощ във връзка с изискването за нарушаване на конкуренцията и на трансграничната търговия, от неправилното установяване и от изопачаването на фактите, и от липсата на мотиви.

                           —

                           В обжалваното решение Комисията изключва наличието на нарушение на търговията между държавите членки, като основно се съсредоточава върху факта, че предлаганите от яхтеното пристанище в Komunala Izola услуги не можели да привлекат потенциалните клиенти на услугите, предлагани от жалбоподателите.

                           —

                           Комисията е установила неправилно фактите. До яхтеното пристанище на Marinvest и Porting има друга структура, стопанисвана от предприятие, получател на помощи (Komunala Izola), предоставящо сходни услуги с капацитет 505 котвени стоянки, което се рекламира чрез интернет сайт, включително на италиански, пред всички потенциално заинтересовани лица.


title: Съединени дела T-101/15 и T-102/15: Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Red Bull/EUIPO — Optimum Mark (Съчетание от син и сребрист цвят) („Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Марка на Европейския съюз, представляваща съчетание от син и сребрист цвят — Абсолютно основание за отказ — Достатъчно ясно и точно графично изображение — Необходимост от систематично подреждане, свързващо цветовете по предварително определен и еднообразен начин — Оправдани правни очаквания — Член 4 и член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 4 и член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/33

         Решение на Общия съд от 30 ноември 2017 г. — Red Bull/EUIPO — Optimum Mark (Съчетание от син и сребрист цвят)
   (Съединени дела T-101/15 и T-102/15) (1)

   ((„Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Марка на Европейския съюз, представляваща съчетание от син и сребрист цвят - Абсолютно основание за отказ - Достатъчно ясно и точно графично изображение - Необходимост от систематично подреждане, свързващо цветовете по предварително определен и еднообразен начин - Оправдани правни очаквания - Член 4 и член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (впоследствие член 4 и член 7, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001))
   (2018/C 022/44)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Red Bull GmbH (Фушл ам Зее, Австрия) (представител: A. Renck, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Marques (Лестър, Обединеното кралство) (представители: първоначално R. Mallinson и F. Delord, впоследствие R. Mallinson, solicitors)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Optimum Mark sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представители: R. Skubisz, M. Mazurek, J. Dudzik и E. Jaroszyńska-Kozłowska, адвокати)

      Предмет

   Две жалби срещу две решения на първи апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2014 г. (съответно по преписки R 2037/2013-1 и R 2036/2013-1), постановени в две производства за обявяване на недействителност със страни Optimum Mark и Red Bull

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Red Bull GmbH да заплати съдебните разноски, включително направените от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от Optimum Mark sp. z o.o.

               3)

               Marques понася направените от него съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.


title: Дело C-589/17: Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Испания), постъпило на 10 октомври 2017 г. — Prenatal S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (T.E.A.R.C.)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/19

         Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Испания), постъпило на 10 октомври 2017 г. — Prenatal S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (T.E.A.R.C.)
   (Дело C-589/17)
   (2018/C 022/28)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Prenatal S.A.

      Ответник: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (T.E.A.R.C.)

      Преюдициални въпроси

               1)

               Противоречи ли Решение C(2008) 6317 окончателен на Комисията от 3 ноември 2008 г., с което се установява, че следва да се извърши последващо вземане под отчет на вносни мита и не следва същите да бъдат възстановени в един особен случай, свързан с вноса на текстилни стоки с деклариран произход Ямайка (дело REM 03/07), на правото на Съюза, и по-специално на член 220, параграф 2, буква б) и член 239 от Митническия кодекс на Общността?

               2)

               Трябва ли, когато след като е направено искане за възстановяване на митни сборове, Комисията излезе с решение, че фактическата и правната обстановка по случая са сходни с предишен случай, по който тя вече се е произнесла, или с решение, че вече е сезирана със сходен случай, по който предстои постановяване на решение, взетото решение да се разглежда като акт с правно съдържание, който обвързва органите на държавата членка, в която е подадено искането за възстановяване, и следователно подлежи на обжалване от лицето, което е поискало възстановяването (член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (1) на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността) или невземането под отчет на митнически задължения (член 220, параграф 2, буква б) от посочения Митнически кодекс на Общността)?

               3)

               В случай че не може да се приеме, че решението на Комисията е акт със задължително правно съдържание, компетентни ли са националните органи да преценят дали в случая е налице сходство във фактическата и правната обстановка?

               4)

               В случай на утвърдителен отговор, ако такъв анализ е направен и се стигне до извода, че не е налице такова сходство, трябва ли да се приложи член 905, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (2) и следователно Комисията да постанови решение със задължително правно съдържание за тези национални органи?

      (1)  ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г, глава 2, том 5, стр. 58.

      (2)  ОВ L 253, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3.


title: Дело T-731/17: Жалба, подадена на 30 октомври 2017 г. — Escribà Serra и др./ЕСП

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/48

         Жалба, подадена на 30 октомври 2017 г. — Escribà Serra и др./ЕСП
   (Дело T-731/17)
   (2018/C 022/63)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Juan Escribà Serra (Хирона, Испания) и още 8 жалбоподатели (представители: R. Vallina Hoset и A. Lois Perreau de Pinninck, abogados)

      Ответник: Единен съвет за преструктуриране

      Искания на жалбоподателите

   Жалбоподателите искат от Общия съд:

               —

               да установи извъндоговорната отговорност на Единния съвет за преструктуриране и да го осъди да поправи претърпените от тях вреди вследствие на съвкупността от негови действия и бездействия, които са им причинили пълната загуба на инвестициите в подчинени облигации на Banco Popular Español, S.A.,

               —

               да осъди съвета да плати: сумата от 1 726 504 EUR на жалбоподателите като обезщетение за претърпени вреди („изискуемата сума“), която се индивидуализира както следва:

                           —

                           Ramón Romaguera Amat: 1 071 602,94 EUR;

                           —

                           Cerámica Puigdemont: 260 437,16 EUR;

                           —

                           Maria Dolors Guell Parnau: 52 524,35 EUR;

                           —

                           Enrique Escribà Nadal: 70 838,57 EUR;

                           —

                           Joan Escribà Serra и Maria Dolors Nadal Casaponsa: 151 796,93 EUR;

                           —

                           Laia Escribà Nadal и Maria Dolors Nadal Casaponsa: 25 299,49 EUR;

                           —

                           José Sabater Comas и Ma Inmaculada Urgellés Bosch: 94 004,56 EUR;

               —

               да увеличи изискуемата сума с компенсаторна лихва, считано от 7 юни 2017 г. до постановяването на съдебно решение по настоящата жалба,

               —

               да увеличи изискуемата сума с лихвите за забава, платими от постановяването на посоченото съдебно решение до пълното изплащане на изискуемата сума, по определения от ЕЦБ процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта,

               —

               да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   Основанията и основните доводи са подобни на изложените по дело T-659/17, Vallina Fonseca/Единен съвет за преструктуриране.


title: Дело C-691/15 P: Решение на Съда (шести състав) от 22 ноември 2017 г. — Европейска комисия/ Bilbaína de Alquitranes, SA и др. (Обжалване — Околна среда — Регламент (ЕО) № 1272/2008 — Класифициране, етикетиране и опаковане на някои вещества и на някои смеси — Регламент (ЕС) № 944/2013 — Класифициране на „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ — Категории остра водна токсичност (H400) и хронична водна токсичност (H410) — Задължение за полагане на дължима грижа — Явна грешка в преценката)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/5

         Решение на Съда (шести състав) от 22 ноември 2017 г. — Европейска комисия/ Bilbaína de Alquitranes, SA и др.
   (Дело C-691/15 P) (1)

   ((Обжалване - Околна среда - Регламент (ЕО) № 1272/2008 - Класифициране, етикетиране и опаковане на някои вещества и на някои смеси - Регламент (ЕС) № 944/2013 - Класифициране на „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ - Категории остра водна токсичност (H400) и хронична водна токсичност (H410) - Задължение за полагане на дължима грижа - Явна грешка в преценката))
   (2018/C 022/06)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: K. Talabér-Ritz и P.J. Loewenthal)

      Други страни в производството: Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH (представители: K. Van Maldegem, C. Mereu, M. Grunchard, avocats и P. Sellar, advocate); Европейска агенция по химикали (представители: . N. Herbatschek, W. Broere и M. Heikkilä), GrafTech Iberica, SL (представители: C. Mereu, K. Van Maldegem, M. Grunchard, avocats и P. Sellar, advocate)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Дания (представители: C. Thorning и M. N. Lyshøj), Федерална република Германия (представители: T. Henze, J. Möller и R. Kanitz), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman, C. S. Schillemans и J. Langer)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Bilbaína de Alquitranes SA, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica SA, SGL Carbon GmbH (Allemagne), SGL Carbon GmbH (Autriche), SGL Carbon, SGL Carbon SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG и Tokai erftcarbon GmbH, включително съдебните разноски по обезпечителното производство, довело до постановяване на определението на заместник-председателя на Съда от 7 юли 2016 г., Комисия/Bilbaína de Alquitranes и др. (C-691/15 P-R, непубликувано, EU:C:2016:597).

               3)

               Кралство Дания, Федерална република Германия и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

               4)

               GrafTech Iberica SL и Европейската агенция по химикали понасят направените от тях съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело T-31/16: Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — adp Gauselmann/EUIPO (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „Juwel“ — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № (ЕС) 2017/1001])

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/33

         Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — adp Gauselmann/EUIPO
   (Дело T-31/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Juwel“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № (ЕС) 2017/1001]))
   (2018/C 022/45)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: adp Gauselmann GmbH (Еспелкамп, Германия) (представител: P. Koch Moreno, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Schifko и A. Söder)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 16 ноември 2015 г. (преписка R 2571/2014-1) относно заявка за регистрация на словен знак „Juwel“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда adp Gauselmann GmbH да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 106, 21.3.2016 г.


title: Дело C-122/16 P: Решение на Съда (голям състав) от 14 ноември 2017 г. — British Airways plc/Европейска комисия (Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на въздушен превоз на товари — Решение на Комисията относно споразумения и съгласувани практики по отношение на редица елементи на цените на услугите по въздушен превоз на товари — Порок в мотивите — Абсолютно основание за отмяна, разглеждано служебно от Съда на Европейския съюз — Забрана за произнасяне ultra petita — Съдържащо се в петитума на първоинстанционната жалба искане за частична отмяна на спорното решение — Забрана за Общия съд на Европейския съюз изцяло да отмени спорното решение — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Право на ефективни правни средства за защита)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/6

         Решение на Съда (голям състав) от 14 ноември 2017 г. — British Airways plc/Европейска комисия
   (Дело C-122/16 P) (1)

   ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Европейски пазар на въздушен превоз на товари - Решение на Комисията относно споразумения и съгласувани практики по отношение на редица елементи на цените на услугите по въздушен превоз на товари - Порок в мотивите - Абсолютно основание за отмяна, разглеждано служебно от Съда на Европейския съюз - Забрана за произнасяне ultra petita - Съдържащо се в петитума на първоинстанционната жалба искане за частична отмяна на спорното решение - Забрана за Общия съд на Европейския съюз изцяло да отмени спорното решение - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Право на ефективни правни средства за защита))
   (2018/C 022/07)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: British Airways plc (представители: J. Turner, QC, и R. O’Donoghue, barrister, упълномощени от A. Lyle-Smythe, solicitor)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: N. Khan и A. Dawes)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда British Airways plc да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело C-597/17: Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 16 октомври 2017 г. — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie и др.

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/19

         Преюдициално запитване от Grondwettelijk Hof (Белгия), постъпило на 16 октомври 2017 г. — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie и др.
   (Дело C-597/17)
   (2018/C 022/29)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Grondwettelijk Hof

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten и др., Plast.Surg. и др.., Belgian Society for Private Clinics и др.

      Ответник: Ministerraad

      Преюдициални въпроси

               1)

               Трябва ли член 132, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба запазва посоченото в нея освобождаване от ДДС както по отношение на традиционните практики, така и по отношение на нетрадиционните практики, прилагани от лица, упражняващи регламентирана от националното законодателство относно здравните професии медицинска или парамедицинска професия, като изключва от посоченото освобождаване от ДДС лицата, които не отговарят на тези изисквания, но членуват в професионално сдружение на специалистите по хиропрактика и остеопатия и отговарят на установените от това сдружение изисквания?

               2)

               Трябва ли член 132, параграф 1, букви б), в) и д), член 134 и член 98 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка с точки 3 и 4 от приложение III към тази директива, и по-специално от гледна точка на данъчният неутралитет, да се тълкуват в смисъл, че:

                           a)

                           не допускат национална разпоредба, която предвижда намалена ставка на ДДС, приложима за фармацевтичните продукти и медицинските изделия, прилагани при интервенция или лечение от терапевтичен характер, докато фармацевтичните продукти и медицинските изделия, прилагани при интервенция или лечение от чисто естетичен характер и следователно тясно свързани с тях, се облагат със стандартната ставка на ДДС,

                           б)

                           или в смисъл, че тези разпоредби разрешават, съответно изискват двата посочени по-горе случая да бъдат третирани еднакво?

               3.

               Ако от отговора на първия и на втория преюдициален въпрос следва, че подлежащите на отмяна разпоредби, както и онези разпоредби, които в зависимост от конкретния случай следва да бъдат отменени изцяло или частично, противоречат на правото на Европейския съюз, длъжен ли е Конституционният съд да запази временно правните последиците от […], тези разпоредби, за да предостави по този начин възможност на законодателя да ги приведе в съответствие с правото на Европейския съюз?

      (1)  ОВ. 2006, L 347, стр. 1.


title: Дело T-773/17: Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. Café del Mar и др./EUIPO — Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/60

         Жалба, подадена на 27 ноември 2017 г. Café del Mar и др./EUIPO — Guiral Broto (Café del Mar)
   (Дело T-773/17)
   (2018/C 022/80)
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподатели: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Испания), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) и Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (представители: F. Miazzetto и J. L. Gracia Albero, abogados)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Ramón Guiral Broto (Марбела, Испания)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

      Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Café del Mar“— марка на Европейския съюз № 1 054 303

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 4.9.2017 г. по преписка R 1542/2015-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение,

               —

               да обяви за недействителна фигуративната марка на Европейския съюз със словния елемент „Café del Mar“ № 1 054 303,

               —

               да осъди ответника да заплати разноските по настоящата жалба, и притежателя на марката, чиято недействителност е поискана — да заплати разноските по производството пред отдела по отмяната и пред апелативния състав на EUIPO.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 52, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент № 2017/1001


title: Дело T-738/17: Жалба, подадена на 3 ноември 2017 г. — STIF-IDF/Комисия

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/49

         Жалба, подадена на 3 ноември 2017 г. — STIF-IDF/Комисия
   (Дело T-738/17)
   (2018/C 022/65)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Syndicat Transport Île-de-France (STIF-IDF) (Париж, Франция) (представители: B. Le Bret и C. Rydzynski, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени частично обжалваното решение, тъй като в член 3 от него „вноските С2, предоставяни от STIF в рамките на договора СТ2“ се квалифицират като „неправомерно приведена в действие схема за помощ“, но съвместима с вътрешния пазар,

               —

               да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

               1.

               Първо основание, изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, от което е опорочено обжалваното в конкретния случай решение, а именно Решение (ЕС) 2017/1470 на Европейската комисия от 2 февруари 2017 година относно схемите за помощ SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), приведени в действие от Франция в полза на предприятията за автобусен транспорт в региона на Île-de-France (ОВ L 209, 2017 г., стp. 24). Такова нарушение било извършено от Комисията, доколкото тя е квалифицирала вноската C2 като държавна помощ CT2, приемайки, че мярката предоставя икономическо предимство на получателите си.
               Жалбоподателят смята впрочем, че Комисията в своя анализ е допуснала редица грешки в преценката, когато е направила извода, че четвъртият критерий от съдебната практика, произтичаща от решение Altmark, не е бил изпълнен в конкретния случай.

               2.

               Второ основание, изведено от липса на мотиви на обжалваното решение относно неспазването на четвъртия критерий от съдебната практика, произтичаща от решение Altmark и от наличието на икономическо предимство.


title: Дело C-598/17: Преюдициално запитване от Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 16 октомври 2017 г. — A-Fonds/Inspecteur van de Belastingsdienst

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/20

         Преюдициално запитване от Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Нидерландия), постъпило на 16 октомври 2017 г. — A-Fonds/Inspecteur van de Belastingsdienst
   (Дело C-598/17)
   (2018/C 022/30)
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: A-Fonds

      Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst

      Преюдициални въпроси

               1)

               Представлява ли разширяването на приложното поле на съществуваща схема за помощи, което се прави след като данъчнозадължено лице се е позовало успешно на свободното движение на капитали по член 56 от Договора за ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС), нова помощ, която следва да се разглежда като изменение на съществуваща помощ?

               2)

               При утвърдителен отговор, когато национален съд изпълнява задълженията си по член 108, параграф 3 ДФЕС, изключва ли се възможността на данъчнозадълженото лице да бъде предоставено данъчно облекчение, което то претендира на основание на член 56 от Договора за ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС), или Комисията следва да бъде уведомена за съдебното решение, с което се възнамерява да бъде предоставено това облекчение, или с оглед на възложеното на националния съд задължение за наблюдение по член 108, параграф 3 ДФЕС той следва да предприеме друго действие или мярка?


title: Дело C-165/16: Решение на Съда (голям състав) от 14 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department (Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Член 21 ДФЕС — Директива 2004/38/ЕО — Бенефициенти — Двойно гражданство — Гражданин на Съюза, придобил гражданство на приемащата държава членка и същевременно запазил гражданството си по произход — Право на пребиваване в тази държава членка на гражданин на трета държава, член на семейството на гражданина на Съюза)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/7

         Решение на Съда (голям състав) от 14 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department
   (Дело C-165/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Член 21 ДФЕС - Директива 2004/38/ЕО - Бенефициенти - Двойно гражданство - Гражданин на Съюза, придобил гражданство на приемащата държава членка и същевременно запазил гражданството си по произход - Право на пребиваване в тази държава членка на гражданин на трета държава, член на семейството на гражданина на Съюза))
   (2018/C 022/08)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Toufik Lounes

      Ответник: Secretary of State for the Home Department

      Диспозитив

   Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че когато гражданин на Европейския съюз е упражнил свободата си на движение, премествайки се и пребивавайки в държава членка, различна от тази, на която е гражданин, съгласно член 7, параграф 1 или член 16, параграф 1 от тази директива, впоследствие е придобил гражданство на тази държава членка, същевременно запазвайки гражданството си по произход, и няколко години по-късно е сключил брак с гражданин на трета държава, с когото продължава да пребивава на територията на посочената държава членка, последният гражданин няма производно право на пребиваване в тази държава членка въз основа на разпоредбите на споменатата директива. Той обаче може да се ползва от такова право на пребиваване по силата на член 21, параграф 1 ДФЕС при условия, които не трябва да бъдат по-строги от предвидените в Директива 2004/38 за предоставянето на посоченото право на гражданин на трета държава, член на семейството на гражданин на Съюза, който е упражнил правото си на свободно движение, като се е установил в държава членка, различна от тази, на която е гражданин.

      (1)  ОВ C 191, 30.5.2016 г.


title: Дело T-748/17: Жалба, подадена на 15 ноември 2017 г. — TrekStor/ЕUIPO — Beats Electronics („i.Beat“)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/50

         Жалба, подадена на 15 ноември 2017 г. — TrekStor/ЕUIPO — Beats Electronics („i.Beat“)
   (Дело T-748/17)
   (2018/C 022/66)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: TrekStor Ltd (Хонг Конг, Китай) (представители: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Beats Electronics LLC (Culver City, Калифорния, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „i.Beat“—марка на Европейския съюз № 5 009 139

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2017 г. по съединени дела R 2175/2016-4 и R 2213/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението на отдела по отмяна на ответника от 29 септември 2016 г. и по този начин се уважава искането за отмяна и се отменят правата на жалбоподателя по отношение на марка на Европейския съюз № 005009139,

               —

               да отхвърли искането за отмяна,

               —

               да осъди лицето, подало искането за отмяна и EUIPO да заплатят разноските в производството, включително разноските на жалбоподателя пред апелативния състав на EUIPO.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент № 2017/1001;

               —

               Нарушение на член 18, параграф 1, буква а) от Регламент № 2017/1001.


title: Дело C-601/17: Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 18 октомври 2017 г. — Dirk Harms и др./Vueling Airlines SA

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/21

         Преюдициално запитване от Amtsgericht Hamburg (Германия), постъпило на 18 октомври 2017 г. — Dirk Harms и др./Vueling Airlines SA
   (Дело C-601/17)
   (2018/C 022/31)
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Hamburg

      Страни в главното производство

      Ищци: Dirk Harms, Ann-Kathrin Harms, Nick-Julius Harms, Tom-Lukas Harms, Lilly-Karlotta Harms, Emma-Matilda Harms, letztere vier vertreten durch ihre Eltern Dirk Harms und Ann-Kathrin Harms

      Ответник: Vueling Airlines SA

      Преюдициален въпрос

   Трябва ли понятието „възстановяване […] по силата на член 7, параграф 3 на пълната стойност на билета на цената, на която е купен“ съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент № 261/2004 (1) да се тълкува в смисъл, че с него се има предвид сумата, която пътникът е заплатил за съответния билет, или следва да се има предвид сумата, която ответният въздушен превозвач действително е получил, когато в процедурата по резервиране е участвало предприятие посредник, което получава разликата между платеното от пътника и полученото от въздушния превозвач, без да оповести това?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-239/16: Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Polskie Zdroje/EUIPO (perlage) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз „perlage“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Липса на отличителен характер, придобит чрез използване — Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/34

         Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Polskie Zdroje/EUIPO (perlage)
   (Дело T-239/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „perlage“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2017/1001))
   (2018/C 022/46)
   Език на производството: полски

      Страни

      Жалбоподател: Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. (Варшава, Полша) (представител: T. Gawrylczyk, адвокат)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)

      Предмет

   Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 16 март 2016 г. (преписка R 1129/2015-5) относно заявка за регистрация на словния знак „perlage“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело C-224/16: Решение на Съда (втори състав) от 22 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — Асоциация на българските предприятия за международни превози и пътищата (АЕБТРИ)/Началник на Митница Бургас (Преюдициално запитване — Митнически съюз — Външен транзит — Пътен превоз на стоки под покритието на карнет ТИР — Член 267 ДФЕС — Компетентност на Съда да тълкува членове 8 и 11 от Конвенцията ТИР — Неприключена операция ТИР — Отговорност на гарантиращата асоциация — Член 8, параграф 7 от Конвенцията ТИР — Задължение в рамките на възможното да се изиска плащане от пряко дължащото лице или лица, преди да се предяви рекламация пред гарантиращата асоциация — Обяснителни бележки, приложени към Конвенцията ТИР — Регламент (ЕИО) № 2454/93 — Член 457, параграф 2 — Митнически кодекс на Общността — Членове 203 и 213 — Лица, придобили или задържали стоките, за които са знаели или според обстоятелствата е трябвало да знаят, че са били отклонени от митнически надзор)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/8

         Решение на Съда (втори състав) от 22 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — Асоциация на българските предприятия за международни превози и пътищата (АЕБТРИ)/Началник на Митница Бургас
   (Дело C-224/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Митнически съюз - Външен транзит - Пътен превоз на стоки под покритието на карнет ТИР - Член 267 ДФЕС - Компетентност на Съда да тълкува членове 8 и 11 от Конвенцията ТИР - Неприключена операция ТИР - Отговорност на гарантиращата асоциация - Член 8, параграф 7 от Конвенцията ТИР - Задължение в рамките на възможното да се изиска плащане от пряко дължащото лице или лица, преди да се предяви рекламация пред гарантиращата асоциация - Обяснителни бележки, приложени към Конвенцията ТИР - Регламент (ЕИО) № 2454/93 - Член 457, параграф 2 - Митнически кодекс на Общността - Членове 203 и 213 - Лица, придобили или задържали стоките, за които са знаели или според обстоятелствата е трябвало да знаят, че са били отклонени от митнически надзор))
   (2018/C 022/09)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен административен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Асоциация на българските предприятия за международни превози и пътищата (АЕБТРИ)

      Ответник: Началник на Митница Бургас

      Диспозитив

               1)

               Съдът е компетентен да се произнася преюдициално по тълкуването на членове 8 и 11 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР, подписана в Женева на 14 ноември 1975 г. и одобрена от името на Европейската икономическа общност с Регламент (ЕИО) № 2112/78 на Съвета от 25 юли 1978 г., изменена и публикувана в консолидиран вид с Решение 2009/477/EО на Съвета от 28 май 2009 г.

               2)

               Член 8, параграф 7 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР, одобрена от името на Общността с Регламент № 2112/78, изменена и публикувана в консолидиран вид с Решение 2009/477, трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като разглеждания в главното производство митническите органи са изпълнили задължението по споменатата разпоредба да изискат, в рамките на възможното, плащането на съответните вносни мита и такси от титуляря на карнета ТИР като пряко дължащо тези суми лице, преди да предявят рекламация пред гарантиращата асоциация.

               3)

               Член 203, параграф 3, трето тире и член 213 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че обстоятелството, че получател е придобил или задържал стоки, за които е знаел, че са били превозвани под покритието на карнет ТИР, и фактът, че не е установено тези стоки да са били представени и манифестирани пред получаващото митническо учреждение, сами по себе си не са достатъчни, за да се приеме, че такъв получател е знаел или според обстоятелствата е трябвало да знае, че стоките са били отклонени от митнически надзор по смисъла на първата от посочените разпоредби, така че получателят да трябва да бъде признат за солидарен съдлъжник по митническото задължение по силата на втората от тези разпоредби.

      (1)  ОВ C 243, 4.7.2016 г.


title: Дело T-749/17: Жалба, подадена на 14 ноември 2017 г. — TrekStor/EUIPO — Beats Electronics („i.Beat jess“)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/50

         Жалба, подадена на 14 ноември 2017 г. — TrekStor/EUIPO — Beats Electronics („i.Beat jess“)
   (Дело T-749/17)
   (2018/C 022/67)
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: TrekStor Ltd (Хонг Конг, Хонг Конг) (представители: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch, lawyers)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Beats Electronics LLC (Culver City, Калифорния, Съединени щати)

      Данни за производството пред EUIPO

      Притежател на спорната марка: жалбоподателят

      Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „i.Beat jess“—марка на Европейския съюз № 4 728 895

      Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

      Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2017 г. по преписка R 2234/2016-4

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени обжалваното решение, доколкото потвърждава искането за отмяна и отменя правата на жалбоподателя по отношение на марка на Европейския съюз № 4 728 895,

               —

               да отхвърли искането за отмяна, включително и разноските на жалбоподателя пред апелативния състав на EUIPO.

      Изложени основания

               —

               Нарушение на член 58, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009

               —

               Нарушение на член 18, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-604/17: Преюдициално запитване, отправено от Върховен касационен съд (България) на 23 октомври 2017 година — PM / AH

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/21

         Преюдициално запитване, отправено от Върховен касационен съд (България) на 23 октомври 2017 година — PM / AH
   (Дело C-604/17)
   (2018/C 022/32)
   Език на производството: български

      Запитваща юрисдикция

   Върховен касационен съд

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: PM

      Ответник: AH

      Преюдициални въпроси

   Допуска ли Регламент /ЕО/ 2201/2003 г. (1) разглеждането на дела, свързани с родителска отговорност, без да са налице предпоставките по чл.8 и чл.12 от Регламента от съд на държава — членка, който е компетентен да разгледа дело за развод по силата на чл.3 от Регламента, когато националното право на съответната държава членка го задължава служебно да се произнесе по упражняването на родителските права, мерките на лични отношения, издръжката и ползването на семейното жилище заедно с иска за развод?

      (1)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000

      OB 2003, L 338, стр. 1; Специално българско издание: глава 19, том 6, стр. 183


title: Дело T-254/16: Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Steel Invest & Finance (Люксембург)/Комисия (Държавни помощи — Стоманодобивен сектор — Помощи, отпуснати от Белгия в полза на няколко предприятия от стоманодобивния сектор — Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването им — Задължение за мотивиране — Понятие „държавна помощ“ — Предимство — Критерий за частния инвеститор)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/35

         Решение на Общия съд от 28 ноември 2017 г. — Steel Invest & Finance (Люксембург)/Комисия
   (Дело T-254/16) (1)

   ((Държавни помощи - Стоманодобивен сектор - Помощи, отпуснати от Белгия в полза на няколко предприятия от стоманодобивния сектор - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар и се разпорежда възстановяването им - Задължение за мотивиране - Понятие „държавна помощ“ - Предимство - Критерий за частния инвеститор))
   (2018/C 022/47)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Щрасен, Люксембург) (представител: E. van den Broucke, avocat)

      Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално É. Gippini Fournier и K. Herrmann, впоследствие É. Gippini Fournier, V. Bottka и G. Luengo)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение (ЕС) 2016/2041 на Комисията от 20 януари 2016 година относно държавна помощ SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP), приведена в изпълнение от Белгия в полза на Duferco (ОВ L 314, 2016 г., стр. 22)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Steel Invest & Finance (Люксембург) SA понася собствените си разноски.

               3)

               Европейската комисия понася собствените си разноски.

      (1)  ОВ C 251, 11.7.2016 г.


title: Дело C-246/16: Решение на Съда (първи състав) от 23 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Siracusa — Италия) — Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Siracusa (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Данъчна основа — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 11, В, параграф 1, втора алинея — Ограничаване на правото на намаляване на данъчната основа в случай на неплащане от съдоговорителя — Свобода на преценка на държавите членки при транспониране — Пропорционалност на периода на предварително финансиране от страна на оператора)

text:
               22.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 22/9

         Решение на Съда (първи състав) от 23 ноември 2017 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Siracusa — Италия) — Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Siracusa
   (Дело C-246/16) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Данъчна основа - Шеста директива 77/388/ЕИО - Член 11, В, параграф 1, втора алинея - Ограничаване на правото на намаляване на данъчната основа в случай на неплащане от съдоговорителя - Свобода на преценка на държавите членки при транспониране - Пропорционалност на периода на предварително финансиране от страна на оператора))
   (2018/C 022/10)
   Език на производството: италиански

      Запитваща юрисдикция

   Commissione tributaria provinciale di Siracusa

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Enzo Di Maura

      Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Siracusa

      Диспозитив

   Член 11, В, параграф 1, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че за намаляването на данъчната основа по данъка върху добавената стойност държава членка не може да изисква неуспех на производствата по несъстоятелност, когато те могат да продължат над 10 години.

      (1)  ОВ C 260, 18.7.2016 г.