title: Дело T-873/16: Жалба, подадена на 8 декември 2016 г. — Groupe Canal +/Комисия

text:
               6.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 38/50

         Жалба, подадена на 8 декември 2016 г. — Groupe Canal +/Комисия
   (Дело T-873/16)
   (2017/C 038/66)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupe Canal + (Иси ле Мулино, Франция) (представители: P. Wilhelm, P. Gassenbach и O. de Juvigny, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               главно,

                           —

                           да обяви за недействително Решение AT.40023 от 26 юли 2016 г. (член 264 ДФЕС),

               —

               при условията на евентуалност,

                           —

                           да отмени оспорваното Решение AT.40023 от 26 юли 2016 г. в частта относно френския пазар и настоящите или бъдещите договори на GROUPE CANAL +,

                           —

                           да постанови всички мерки, които намира за необходими,

                           —

                           да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени от дружеството GROUPE CANAL +.

      Основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

               1.

               Първо основание: Комисията допуснала явна грешка в преценката, като приела, че с оглед на целта му договорът между GROUPE CANAL + и Pictures International Limited (наричано по-нататък „Paramount“) е в противоречие с член 101, параграф 1 ДФЕС и че предложените от Paramount ангажименти не засягат културното многообразие и по-общо финансирането и експлоатирането на филми в ЕИП. По това основание са изложени две твърдения.

                           —

                           Първо твърдение: забранените клаузи били съвместими с правото в областта на картелите. Първо, обжалваното решение било прието само с оглед на прекалено широко и неправилно от правна гледна точка схващане за понятието за антиконкурентна цел, вследствие на което Европейската комисия не анализирала или поне не доказала последиците от териториалните клаузи. Второ, преценката на твърдения антиконкурентен характер на териториалните клаузи следвала само от неправилно разбиране за функционирането на пазара на платена телевизия. Трето, клаузите за териториална изключителност, приети от Комисията за антиконкурентни, всъщност били необходими за ефективната, основана на качествата конкуренция на пазара на платената телевизия.

                           —

                           Второ твърдение: обжалваното решение засягало културното многообразие, финансирането и експлоатирането на филми. Първо, вследствие на обжалваното решение се ограничавало финансирането на аудиовизуални продукти на френски език, като се нарушавала конкуренцията на пазара на платената телевизия. Второ, ограничавайки финансирането на аудиовизуалните продукти, обжалваното решение водело и до ограничаване на качеството и многообразието на предлаганите на потребителя продукти.

               2.

               Второ основание: Комисията явно превишила пределите на правото си на преценка, като приела ангажименти, вследствие на които могат да отпаднат опасения относно конкуренцията, които тя не била изразила в предварителната си оценка. По това основание са изложени две твърдения.

                           —

                           Първо твърдение: обжалваното решение се отнасяло до ангажименти, обхващащи всички договори между жалбоподателя и телевизионни оператори от ЕИП, при положение че в предварителната оценка били посочени само договорите относно изключителни права за Обединеното кралство и Ирландия.

                           —

                           Второ твърдение: съгласно формулировката на ангажиментите те нямало да се прилагат за Обединеното кралство, след като то напусне Европейския съюз, при положение че щели да продължат да се прилагат на други пазари, които не били посочени в изложението на възраженията и анализирани от Комисията.

               3.

               Трето основание: Комисията допуснала явно нарушение на принципа на пропорционалност. По това основание са изложени три твърдения.

                           —

                           Първо, ангажиментите, станали задължителни с обжалваното решение, не били подходящи с оглед на опасенията относно конкуренцията, изразени преди това от Комисията.

                           —

                           Второ, ангажиментите, станали задължителни с обжалваното решение, не зачитали интересите на третите лица, поради което тези мерки не били пропорционални и трябвало да бъдат отменени.

                           —

                           Трето, Общият съд трябвало да признае необходимостта Комисията да следи за пропорционалността на ангажиментите спрямо третите заинтересовани лица.

               4.

               Четвърто основание: Комисията злоупотребила с властта си, тъй като ангажиментите, станали задължителни вследствие на решението ѝ, влияели върху законодателния процес, протичащ пред Европейския парламент, който изразил резерви и опасения във връзка с премахването на териториалността на лицензите в аудио-визуалния сектор и последиците за финансирането на киното, концентрацията в сектора и културното многообразие. Комисията не отчела това, като чрез преговори с едно-единствено, неевропейско предприятие, а именно Paramount, предрешила изхода от важни законодателни дебати. По това основание са изложени две твърдения.

                           —

                           Първо твърдение: с обжалваното решение се постигала цел, която попадала в пределите на правомощията и целите на законодателя, а не на Комисията, която по този начин заела мястото на европейския законодател.

                           —

                           Второ твърдение: съвкупността от улики, представени от GROUPE CANAL +, можело да се приеме за начало на доказателство, което хвърля сериозно съмнение върху констатациите на Комисията в обжалваното решение.


title: Дело C-636/13 P: Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Roca Sanitario, SA/Европейска комисия (Обжалване — Картели — Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня — Съгласуване на продажните цени и обмен на чувствителна търговска информация — Насоки относно метода за определяне на размера на глобите за 2006 г. — Задължение за мотивиране — Принцип на равно третиране — Пропорционалност — Упражняване на правомощието за пълен съдебен контрол)

text:
               3.4.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 104/7

         Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Roca Sanitario, SA/Европейска комисия
   (Дело C-636/13 P) (1)

   ((Обжалване - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Съгласуване на продажните цени и обмен на чувствителна търговска информация - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите за 2006 г. - Задължение за мотивиране - Принцип на равно третиране - Пропорционалност - Упражняване на правомощието за пълен съдебен контрол))
   (2017/C 104/11)
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Roca Sanitario, SA (представители: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez и E. Navarro Varona, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, F. Castillo de la Torre и F. Jimeno Fernández)

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Roca Sanitario SA да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 52, 22.2.2014 г.


title: Дело T-92/13: Жалба, подадена на 15 февруари 2013 г. — Philips/Комисия

text:
               13.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 108/35

         Жалба, подадена на 15 февруари 2013 г. — Philips/Комисия
   (Дело T-92/13)
   2013/C 108/84
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Koninklijke Philips Electronics NV (Айндховен, Нидерландия) (представители: J. de Pree и S. Molin, lawyers)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 5 декември 2012 г. относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП по преписка COMP/39.437 — Тръби за телевизорни и компютърни екрани, доколкото се отнася до Koninklijke Philips Electronics N.V.,

               —

               при условията на евентуалност, да отмени или да намали глобите, наложени на Koninklijke Philips Electronics N.V. в член 2 от обжалваното решение, и

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните главни правни основания:

               1.

               Първото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, и от нарушение на принципа на правна сигурност, тъй като Комисията е установила нарушения от страна на групата Philips и е подвела под отговорност жалбоподателя.

               2.

               Второто правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (1), нарушение на правото на защита, включително правото на изслушване и принципа на добра администрация, тъй като Комисията не е подвела под отговорност групата LG Philips Displays (наричана по-нататък „LPD“) за собствените ѝ твърдени нарушения.

               3.

               Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране, явна грешка в преценката, нарушение на задължението за мотивиране, нарушение на член 27 от Регламент (ЕО) № 1/2003 и член 15 от Регламент (ЕО) № 773/2004 (2), и нарушение на правото на защита, включително принципа на добра администрация и правото на изслушване, тъй като Комисията е приложила различни критерии към участващите в същото производство предприятия при вменяването на отговорност за твърдените нарушения и тъй като е приложила различни критерии при определянето на глобата за участващите в същото производство предприятия.

               4.

               Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП, нарушение на член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 и Насоките за глобите (3), и нарушение на принципа на равно третиране, тъй като Комисията е включила продажбите, направени извън ЕИП, в релевантния оборот за изчисляването на основния размер на глобите.

               5.

               Петото правно основание е изведено от нарушение на член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 и на Насоките за глобите, тъй като Комисията не е изчислила релевантния оборот въз основа на последната пълна стопанска година на участие в твърдените нарушения.

               6.

               Шестото правно основание е изведено от нарушение на член 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 чрез неприлагане на 10 %-тната граница от оборота към оборота на групата LPD по отношение на глобите, наложени за твърдяните нарушения на групата LPD.

               7.

               Седмото правно основание е изведено от нарушение на принципа на разумен срок, членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 6 от Европейската конвенция за правата на човека.

               8.

               Осмото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност; жалбоподателят иска Общият съд да упражни пълна юрисдикция съгласно член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент (ЕО) № 1/2003, за да намали размера на наложените му глоби.

      (1)  Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

      (2)  Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).

      (3)  Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1/2003 (ОВ C 210, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


title: Дело T-353/16: Определение на Общия съд от 26 януари 2017 г. — European Social Enterprise Law Association/EUIPO (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION) (Марка на Европейския съюз — Представителство на жалбоподателя от адвокат, който няма качеството на трето лице — Недопустимост)

text:
               13.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 78/32

         Определение на Общия съд от 26 януари 2017 г. — European Social Enterprise Law Association/EUIPO (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION)
   (Дело T-353/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Представителство на жалбоподателя от адвокат, който няма качеството на трето лице - Недопустимост))
   (2017/C 078/45)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: European Social Enterprise Law Association (Лондон, Обединеното кралство) (представител: L. Fletcher, solicitor)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 април 2016 г. (преписка R 2208/2015-4) относно заявка за регистрация на словния знак „EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION“ като марка на Европейския съюз

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата като недопустима.

               2)

               Осъжда European Social Enterprise Law Association да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 314, 29.8.2016 г.


title: Дело T-369/11: Определение на Общия съд от 13 септември 2012 г. — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon/Комисия и др. (Иск за обезщетение — Инструмент за предприсъединителна помощ — Трета държава — Национална обществена поръчка — Децентрализирано управление — Недопустимост — Липса на компетентност)

text:
               10.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 343/16

         Определение на Общия съд от 13 септември 2012 г. — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon/Комисия и др.
   (Дело T-369/11) (1)

   (Иск за обезщетение - Инструмент за предприсъединителна помощ - Трета държава - Национална обществена поръчка - Децентрализирано управление - Недопустимост - Липса на компетентност)
   2012/C 343/26
   Език на производството: английски

      Страни

      Ищец: Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE (Chalandri, Гърция) (представител: A. Krystallidis, avocat)

      Ответници: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и P. van Nuffel); Делегация на ЕС в Турция (Анкара, Турция) и Central Finance & Contracts Unit (CFCU) (Анкара, Турция)

      Предмет

   Иск за обезщетение на вредите, претърпени вследствие на решението на CFCU от 5 април 2011 г., както и на всички последващи решения за отмяна на възлагането на поръчката „Разширяване на мрежата от съвместни европейски и турски бизнес центрове в Sivas, Antakya, Batman и Van — Europe Aid/128621/D/SER/TR“ на консорциума Diadikasia business Consultants SA (GR) — Wyg International Ltd (UK) — Deleeuw International Ltd (TR) — Cyberpark (TR) поради декларации, за които се твърди, че са с невярно съдържание

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля иска.

               2.

               Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

      (1)  ОВ C 282, 24.9.2011 г.


title: Дело C-46/14: Преюдициално запитване от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия), постъпило на 28 януари 2014 г.  — Jürgen Kaiser/Condor Flugdienst GmbH

text:
               12.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 142/10

         Преюдициално запитване от Amtsgerichts Rüsselsheim (Германия), постъпило на 28 януари 2014 г. — Jürgen Kaiser/Condor Flugdienst GmbH
   (Дело C-46/14)
   2014/C 142/13
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Страни в главното производство

      Ищец: Jürgen Kaiser

      Ответник: Condor Flugdienst GmbH

      Преюдициален въпрос

   За да може да се ползва от освобождаването от отговорност по член 5, параграф 3 от Регламента (1), трябва ли въздушният превозвач да посочи и докаже, че е взел всички необходими мерки, за да избегне очакваните последствия от извънредно обстоятелство под формата на отмяна или съществено закъснение, или че не е разполагал с такива мерки?

      (1)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


title: Дело T-693/14: Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Hamr - Sport/Комисия (Държавни помощи — Спортни съоръжения, доставени от организации с нестопанска цел — Оперативни или инвестицонни субсидии, които имат за цел да се предостави възможност за изграждане, експлоатация, поддръжка, възстановяване или развитие на спортни съоръжения с нестопанска цел — Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар — Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС — Жалба за отмяна — Лично засягане — Понятие за заинтересована страна — Допустимост — Липса на засягане по неблагоприятен начин на условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес — Липса на съмнения, обосноваващи започването на официалната процедура по разследване)

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/13

         Решение на Общия съд от 12 май 2016 г. — Hamr - Sport/Комисия
   (Дело T-693/14) (1)

   ((Държавни помощи - Спортни съоръжения, доставени от организации с нестопанска цел - Оперативни или инвестицонни субсидии, които имат за цел да се предостави възможност за изграждане, експлоатация, поддръжка, възстановяване или развитие на спортни съоръжения с нестопанска цел - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар - Член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС - Жалба за отмяна - Лично засягане - Понятие за заинтересована страна - Допустимост - Липса на засягане по неблагоприятен начин на условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес - Липса на съмнения, обосноваващи започването на официалната процедура по разследване))
   (2016/C 232/16)
   Език на производството: чешки

      Страни

      Жалбоподател: Hamr - Sport a.s. (Прага, Чешка република) (представител: T. Capoušek, адвокат)

      Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и P. Němečková)

      Встъпила страна в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil и T. Müller)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C (2014) 3602 окончателен на Комисията от 11 юни 2014 г. относно държавна помощ SA.33575 (2013/NN) — Чешка република в полза на спортни съоръжения за нестопански цели, предоставена от централните държавни институции

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Hamr - Sport a.s. да заплати съдебните разноски, с изключение на разноските, направени от Чешката република.

               3)

               Чешката република понася направените от нея съдебни разноски.

      (1)  ОВ C 7, 12.1.2015 г.


title: Дело F-15/14: Жалба, подадена на 19 февруари 2014 г.  — ZZ/Парламент

text:
               16.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 184/40

         Жалба, подадена на 19 февруари 2014 г. — ZZ/Парламент
   (Дело F-15/14)
   2014/C 184/66
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: A. Salerno, avocat)

      Ответник: Европейски парламент

      Предмет на производството

   Отмяна на решението на Парламента за прекратяване на трудовия договор на жалбоподателя след изтичането на периода, за който е удължен срока му за изпитване

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Европейския парламент от 12 април 2013 г., с което считано от 15 юли 2013 г. е уволнен;

               —

               да определи на 45 000 евро, ведно с лихвите за забава, размерът на дължимото на жалбоподателя обезщетение, ако Европейският парламент не възстанови жалбоподателя на заеманата от него длъжност чрез титуляризиране, поради правна невъзможност за това;

               —

               Парламентът да бъде осъден да заплати всички съдебни разноски.


title: Дело C-181/11 P: Жалба, подадена на 15 април 2011 г. от Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. (Cetarsa) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 3 февруари 2011 г. по дело T-33/05, Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A./Европейска комисия

text:
               25.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 186/14

         Жалба, подадена на 15 април 2011 г. от Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. (Cetarsa) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 3 февруари 2011 г. по дело T-33/05, Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A./Европейска комисия
   (Дело C-181/11 P)
   2011/C 186/24
   Език на производството: испански

      Страни

      Жалбоподател: Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. (Cetarsa) (представители: M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra и Á. Givaja Sanz, abogados)

      Друга страна в производството: Европейска комисия

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени обжалваното решение;

               —

               да се отмени Решение C(2004) 4030 окончателен на Комисията от 20 октомври 2004 година относно производство по член 81, параграф 1 (ЕО) (преписка COMP/C.38.238/B.2 — Суров тютюн — Испания);

               —

               при условията на евентуалност, да се намали размера на глобата, наложена в член 3 от обжалваното решение, като се определи нов размер от 1 000 EUR, а при условията на по-голяма евентуалност в случай, че не бъде наложена глоба в същия размер като тази на производителите, тя да бъде определена в размер от 2 905 200 EUR, получен като към максималната граница от 10 % от търговския оборот се приложи намаление от 40 % за смекчаващи обстоятелства, без това да засегне намалението, приложимо впоследствие спрямо Cetarsa на основание неговото сътрудничество в разследването, както Общият съд е установил;

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

   Жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото що се отнася до отражението на националната правна уредба върху законосъобразността на поведението на Cetarsa.
   Жалбоподателят също твърди, че Общият съд допуснал грешка като изопачил елементите от националното законодателство, действащо към момента на правонарушението, поради което погрешно приел, че поведението на преработвателите било увреждащо в по-голяма степен от това на производителите и че с действията си преработвателите са превишили границите на позволеното от правната уредба.
   Накрая, жалбоподателят твърди, че за разлика от останалите участвали предприятия, намалението, отпуснато поради породената от националното законодателство несигурност, не се отразило по никакъв начин на изчисляването на наложената на Cetarsa глоба.


title: Съединени дела T-427/16—Т-429/16: Решение на Общия съд от 29 юни 2017 г. — Martín Osete/EUIPO — Rey (AN IDEAL WIFE E.A.) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Словни марки на Европейския съюз „AN IDEAL WIFE“, „AN IDEAL LOVER“ и „AN IDEAL HUSBAND“ — Липса на реално използване на марките — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Липса на основателна причина за неизползването)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/42

         Решение на Общия съд от 29 юни 2017 г. — Martín Osete/EUIPO — Rey (AN IDEAL WIFE E.A.)
   (Съединени дела T-427/16—Т-429/16) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словни марки на Европейския съюз „AN IDEAL WIFE“, „AN IDEAL LOVER“ и „AN IDEAL HUSBAND“ - Липса на реално използване на марките - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Липса на основателна причина за неизползването))
   (2017/C 277/62)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Isabel Martín Osete (Париж, Франция) (представител: V. Wellens, avocat)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Danielle Rey (Тулуза, Франция) (представители: P. Wallaert и J. Cockain-Barere, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решенията на втори апелативен състав на EUIPO от 21 април 2016 г. (преписки R 1528/2015-2, R 1527/2015-2 и R 1526/2015-2), постановени в производства по отмяна със страни г-жа Rey и г-жа Martín Osete

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбите.

               2)

               Осъжда г-жа Isabel Martín Osete да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 343, 19.9.2016 г.


title: Дело C-205/16 P: Жалба, подадена на 11 април 2016 г. от SolarWorld AG срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 1 февруари 2016 г. по дело T-142/14, SolarWorld AG и други/Съвет на Европейския съюз

text:
               27.6.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 232/6

         Жалба, подадена на 11 април 2016 г. от SolarWorld AG срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 1 февруари 2016 г. по дело T-142/14, SolarWorld AG и други/Съвет на Европейския съюз
   (Дело C-205/16 P)
   (2016/C 232/07)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: SolarWorld AG (представители: L. Ruessmann, Avocat, J. Beck, Solicitor)

      Други страни в производството: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Съда:

               —

               да обяви жалбата за допустима и основателна,

               —

               да отмени определението на Общия съд по дело T-142/14,

               —

               да се произнесе по същество, като отмени член 2 oт Регламент 1239/2013 или да върне делото на Общия съд за решение по същество по искането за отмяна, и

               —

               да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

      Основания и основни доводи

   Общият съд е допуснал грешка в правото, като е приел, че член 2 oт Регламент 1239/2013 (1) е неотделим от останалата част на регламента. Промяната на формата на мерките не променя обхвата на регламента, който ги налага. В обхвата на изравнителните мита попадат всички видове внос от производители, за които е установено, че са участвали във вредоносно субсидиране и тяхната цел, независимо от формата, е да могат да отстранят по подходящ начин вредата, претърпяна от производителите в ЕС. Този обхват не се променя с отмяната на член 2.
   Обжалваното определение нарушава правото на жалбоподателя по член 47 oт Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като отрича наличието на правно средство за защита по търговски дела срещу окончателни мерки, които нарушават изискванията на основния регламент. В допълнение, обжалваното определение нарушава правото на жалбоподателя по член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като поставя производителите, извършващи износ, в по-добро положение отколкото индустрията на Европейския съюз, при положение, че съдебната практика им признава право на обжалване.

      (1)  Регламент за изпълнение (ЕС) 1239/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 66).


title: Дело C-633/15: Решение на Съда (четвърти състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — London Borough of Ealing/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/EО — Освобождаване на доставките на услуги, тясно свързани със спорта — Член 133 — Изключване от режима на освобождаване при наличие на вероятност то да доведе до нарушаване на конкуренцията, поставяйки в неизгодно положение търговските предприятия, подлежащи на облагане с ДДС — Доставки на услуги от публичноправни нестопански организации)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/3

         Решение на Съда (четвърти състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — London Borough of Ealing/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Дело C-633/15) (1)

   ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/EО - Освобождаване на доставките на услуги, тясно свързани със спорта - Член 133 - Изключване от режима на освобождаване при наличие на вероятност то да доведе до нарушаване на конкуренцията, поставяйки в неизгодно положение търговските предприятия, подлежащи на облагане с ДДС - Доставки на услуги от публичноправни нестопански организации))
   (2017/C 293/03)
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: London Borough of Ealing

      Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Диспозитив

               1)

               Член 133, втора алинея от Директива 2006/112 на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава членка, която поставя предоставянето на освобождаването от данък върху добавената стойност (ДДС) на публичноправни организации, осъществяващи доставки на услуги, тясно свързани със спорта или физическото възпитание, по смисъла на член 132, параграф 1, буква м) от посочената директива, в зависимост от спазването на условието, предвидено в член 133, първа алинея, буква г) от тази директива, при положение че, от една страна, от 1 януари 1989 г. тази държава членка не е облагала с ДДС всички тези доставки на услуги, и от друга страна, че доставките на посочените услуги не са били освободени от ДДС, преди да бъде наложено спазването на това условие.

               2)

               Член 133, втора алинея от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която поставя предоставянето на освобождаването от ДДС на публичноправните нестопански организации, осъществяващи доставки на услуги, тясно свързани със спорта или физическото възпитание по смисъла на член 132, параграф 1, буква м) от посочената директива, в зависимост от спазването на условието, предвидено в член 133, първа алинея, буква г) от същата директива, без да прилага това условие също и по отношение на нестопанските организации, различни от публичноправни субекти, осъществяващи такива доставки на услуги.

      (1)  ОВ C 59, 15.2.2016 г.


title: Дело T-204/14: Жалба, подадена на 28 март 2014 г.  — Victor International/СХВП — Ovejero Jiménez и Becerra Guibert (VICTOR)

text:
               28.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 245/14

         Жалба, подадена на 28 март 2014 г. — Victor International/СХВП — Ovejero Jiménez и Becerra Guibert (VICTOR)
   (Дело T-204/14)
   2014/C 245/20
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Victor International GmbH (Елмсхорн, Германия) (представители: R. Kaase и J. Plate, lawyers)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Други страни в производството пред апелативния състав: Gregorio Ovejero Jiménez и María Luisa Cristina Becerra Guibert (Аликанте, Испания)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 януари 2014 г. по преписка R 2208/2012-2, доколкото е уважено възражението,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски,

               —

               да осъди встъпилата страна да заплати разноските, направени пред СХВП.

      Основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.

      Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „VICTOR“ за стоки и услуги от класове 25, 28 и 35 — заявка за марка на Общността № 8 4 09  963.

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Gregorio Ovejero Jiménez и María Luisa Cristina Becerra Guibert.

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: няколко национални фигуративни марки, съдържащи словния елемент „Victoria“ за стоки и услуги от класове 25 и 35.

      Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

      Решение на апелативния състав: отменя частично обжалваното решение.

      Изложени основания: нарушение на член 15, параграф 1 от Регламент № 207/2009 във връзка с член 42, параграфи 2 и 4 от Регламент № 207/2009 и правило 22, точки 3 и 4 от Регламент № 2868/95; нарушение на член 15, параграф 1, буква a) във връзка с член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент № 207/2009 и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело F-125/13: Определение на Съда на публичната служба от 18 февруари 2016 г. — Sesma Merino/СХВП

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/45

         Определение на Съда на публичната служба от 18 февруари 2016 г. — Sesma Merino/СХВП
   (Дело F-125/13) (1)

   (2016/C 111/57)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 129, 28.4.2014 г., стр. 37.


title: Дело T-287/15: Решение на Общия съд от 28 юни 2017 г. — Tayto Group/EUIPO — MIP Metro (real) (Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Фигуративна марка на Европейския съюз „real“ — Реално използване — Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер — Член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 — Използване на марката от трето лице — Член 15, параграф 2 от Регламент № 207/2009 — Доказване на реалното използване — Член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 — Задължение за мотивиране)

text:
               21.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 277/34

         Решение на Общия съд от 28 юни 2017 г. — Tayto Group/EUIPO — MIP Metro (real)
   (Дело T-287/15) (1)

   ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Фигуративна марка на Европейския съюз „real“ - Реално използване - Форма, различаваща се по елементи, които не променят отличителния характер - Член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 - Използване на марката от трето лице - Член 15, параграф 2 от Регламент № 207/2009 - Доказване на реалното използване - Член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент № 207/2009 - Задължение за мотивиране))
   (2017/C 277/50)
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: Tayto Group Ltd (Корби, Обединеното кралство) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, avocats)

      Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase, avocats)

      Предмет

   Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 март 2015 г. (преписка R 2285/2013-4), постановено в производство по отмяна между Tayto Group и MIP Metro Group Intellectual Property

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Tayto Group Ltd да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 279, 24.8.2015 г.


title: Дело T-588/13: Жалба, подадена на 7 ноември 2013 г. — Deutsche Rockwool Mineralwoll/СХВП — A. Weber (JETROC)

text:
               25.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 24/28

         Жалба, подадена на 7 ноември 2013 г. — Deutsche Rockwool Mineralwoll/СХВП — A. Weber (JETROC)
   (Дело T-588/13)
   2014/C 24/51
   Език на жалбата: английски

      Страни

      Жалбоподател: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Германия) (представител: J. Krenzel, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: A. Weber SA (Rouhling, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 август 2013 г., постановено по преписка R 257/2013-2,

               —

               да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

      Правни основания и основни доводи

      Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „JETROC“ за стоки от класове 1, 17 и 19 — международна регистрация № 940 180, посочваща Европейския съюз.

      Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.

      Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.

      Основание на искането за обявяване на недействителност: вероятност от объркване съгласно член 53, параграф 1), буква а) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Общността.

      Решение на отдела по отмяна: отхвърля молбата за обявяване на недействителност.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марката на Общността.


title: Дело T-387/13: Жалба, подадена на 26 юли 2013 г. — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/СХВП — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE)

text:
               21.9.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 274/21

         Жалба, подадена на 26 юли 2013 г. — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/СХВП — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE)
   (Дело T-387/13)
   2013/C 274/35
   Език на жалбата: испански

      Страни

      Жалбоподател: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Богота, Колумбия) (представители: A. Pomares Caballero и M. Pomares Caballero, abogados)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

      Друга страна в производството пред апелативния състав: Nadine Helene Jeanne Hautrive (Chatou, Франция)

      Искания на жалбоподателя

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да измени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 май 2013 г. по преписка R 757/2012-5, като вземе предвид, че в случая са налице условията на прилагане на относителните основания за отказ на регистрация по член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009;

               —

               или в противен случай да отмени обжалваното решение;

               —

               и при всички положения да осъди СХВП да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

      Правни основания и основни доводи

      Заявител на марката на Общността: Nadine Helene Jeanne Hautrive

      Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словни елементи „COLOMBIANO HOUSE“ за стоки и услуги от класове 16, 25 и 43 — заявка за марка на Общността № 9 225 798

      Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

      Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: защитено географско указание със словни елементи „Café de Colombia“

      Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

      Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

      Изложени правни основания:

               —

               нарушение на член 14 от Регламент № 510/2006

               —

               нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент № 207/2009 във връзка с член 13 от Регламент № 510/2006

               —

               нарушение на изискването за форма поради липса на мотиви.


title: Съединени дела C-473/13 и С-514/13: Решение на Съда (голям състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Landgericht München I — Германия) — Adala Bero/Regierungspräsidium Kassel (C-473/13), Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve (C-514/13) (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Директива 2008/115/ЕО — Общи стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни — Член 16, параграф 1 — Задържане с цел извеждане — Задържане в затвор — Невъзможност гражданите на трети страни да бъдат настанени в специализиран център за задържане — Липса на такъв център в провинцията, където е задържан гражданинът на трета страна)

text:
               15.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 315/22

         Решение на Съда (голям състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Landgericht München I — Германия) — Adala Bero/Regierungspräsidium Kassel (C-473/13), Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve (C-514/13)
   (Съединени дела C-473/13 и С-514/13) (1)

   ((Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Член 16, параграф 1 - Задържане с цел извеждане - Задържане в затвор - Невъзможност гражданите на трети страни да бъдат настанени в специализиран център за задържане - Липса на такъв център в провинцията, където е задържан гражданинът на трета страна))
   2014/C 315/33
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Bundesgerichtshof, Landgericht München I

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Adala Bero (C-473/13), Ettayebi Bouzalmate (C-514/13)

      Ответници: Regierungspräsidium Kassel (C-473/13), Kreisverwaltung Kleve (C-514/13)

      Диспозитив

   Член 16, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че когато държава членка задържа незаконно пребиваващи граждани на трети страни с цел извеждане, по правило тя е длъжна да ги настани в специализиран център за задържане на същата държава, дори и ако устройството на тази държава членка е федерално, а федералната административно-териториална единица, от чиято компетентност е решаването и извършването на това настаняване съгласно националното право, няма такъв център за задържане.

      (1)  ОВ C 336, 16.11.2013 г.

      ОВ C 367, 14.12.2013 г.


title: Дело T-408/15: Жалба, подадена на 24 юли 2015 г. — Globo Comunicação e Participações/СХВП (звуци „PLIM PLIM“)

text:
               28.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/36

         Жалба, подадена на 24 юли 2015 г. — Globo Comunicação e Participações/СХВП (звуци „PLIM PLIM“)
   (Дело T-408/15)
   (2015/C 320/53)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Globo Comunicação e Participações S.A. (Рио де Жанейро, Бразилия) (представител: E. Gaspar, адвокат)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

      Данни за производството пред СХВП

      Спорна марка: Звукова марка на Общността „PLIM PLIM“ — Заявка за регистрация № 12 826 368

      Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на СХВП от 18 май 2015 г. по преписка R 2945/2014-5

      Искания

   Жалбоподателят моли Общия съд:

               —

               Да констатира, че с марката на Общността № 12 826 368 валидно се обозначават класове 9, 38 и 41;

               —

               да отмени частично обжалваното решение, доколкото с него се отхвърля заявката за марка на Общността

               —

               да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

      Изложено основание

               —

               Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009.


title: Дело C-173/07: Преюдициално запитване Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2007 г. — Emirates Airlines Direktion für Deutschland/Diether Schenkel

text:
               7.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 155/9

         Преюдициално запитване Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2007 г. — Emirates Airlines Direktion für Deutschland/Diether Schenkel
   (Дело C-173/07)
   (2007/C 155/16)
   Език на производството: немски
   Препращаща юрисдикция
   Oberlandesgericht Frankfurt am Main
   Страни в главното производство

      Ищец: Emirates Airlines Direktion für Deutschland

      Ответник: Diether Schenkel
   Преюдициален въпрос
   Следва ли разпоредбата на член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (1) да се тълкува в смисъл, че „един полет“ винаги обхваща пътуването със самолет от мястото на отлитане до крайния пункт на пристигане и обратно, когато първоначалният и обратният полет са резервирани едновременно?

      (1)  ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


title: Дело C-443/10: Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Limoges, Франция) — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement (Свободно движение на стоки — Количествени ограничения — Мерки с равностоен ефект — Внос от пребиваващо в държава членка лице на превозно средство, което вече е било регистрирано в друга държава членка — Екологичен бонус — Условия — Свидетелство за регистрация на демонстрационно превозно средство)

text:
               26.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 347/6

         Решение на Съда (пети състав) от 6 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Limoges, Франция) — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement
   (Дело C-443/10) (1)

   (Свободно движение на стоки - Количествени ограничения - Мерки с равностоен ефект - Внос от пребиваващо в държава членка лице на превозно средство, което вече е било регистрирано в друга държава членка - Екологичен бонус - Условия - Свидетелство за регистрация на демонстрационно превозно средство)
   2011/C 347/08
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Tribunal administratif de Limoges

      Страни в главното производство

      Ищец: Philippe Bonnarde

      Ответник: Agence de Services et de Paiement

      Предмет

   Преюдициално запитване — Tribunal administratif de Limoges — Тълкуване на Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 година относно документите за регистрация на превозни средства (ОВ L 138, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 74), изменена с Директива 2003/127/ЕО на Комисията от 23 декември 2003 година (ОВ L 10, 2004 г., стр. 29 Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 189) — Внос от пребиваващо във Франция лице на превозно средство, което вече е било регистрирано в друга държава членка — Национална правна уредба, която поставя предоставянето на екологична премия в зависимост от представянето на удостоверение за демострационно превозно средство — Количествени ограничения — Мерки с равностоен ефект

      Диспозитив

   Членове 34 и 36 ДФЕС не допускат правна уредба на държава членка, която за отпускане на помощта, наречена „bonus écologique — Grenelle de l'environnement“, при регистрацията в тази държава членка на внесени демонстрационни моторни превозни средства изисква в първото свидетелство за регистрация на подобни превозни средства да има отметка „демонстрационно превозно средство“.

      (1)  ОВ C 317, 20.11.2010 г.


title: Дело C-220/11: Определение на Съда (шести състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник — Директива за ДДС — Специален режим на облагане на туристическите агенти — Доставяне на туристическите агенти единствено на услуга за автобусен превоз)

text:
               4.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 235/4

         Определение на Съда (шести състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (Дело C-220/11) (1)

   (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива за ДДС - Специален режим на облагане на туристическите агенти - Доставяне на туристическите агенти единствено на услуга за автобусен превоз)
   2012/C 235/05
   Език на производството: чешки

      Запитваща юрисдикция

   Nejvyšší správní soud

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Star Coaches s.r.o.

      Ответник: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Предмет

   Преюдициално запитване — Nejvyšší správní soud — Тълкуване на член 306 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Прилагане на специалния режим за туристическите агенти спрямо икономически оператор, който не е туристически агент и доставя на туристическите агенти единствено на услуга за автобусен превоз

      Диспозитив

   Транспортно дружество, което осигурява единствено превоза на лица, доставяйки на туристическите агенти автобусен превоз, и не доставя други услуги като настаняване, екскурзоводни услуги или консултиране, не извършва сделки, които попадат в обхвата на специалния режим за туристическите агенти, предвиден в член 306 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.

      (1)  ОВ C 219, 23.7.2011 г.


title: Дело T-491/07 RENV: Решение на Общия съд от 30 юни 2016 г. — CB/Комисия (Конкуренция — Решение за сдружаване на предприятия — Пазар на издаване на карти за плащане във Франция — Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО — Ценови мерки, приложими за „новонавлизащите участници“ — Членска такса и т.нар. механизми за „регулиране на функцията на придобиване“ и за „събуждане на спящите членове“ — Релевантен пазар — Ограничаване на конкуренцията относно резултата — Член 81, параграф 3 ЕО — Явни грешки в преценката — Принцип на добра администрация — Пропорционалност — Правна сигурност)

text:
               22.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 305/22

         Решение на Общия съд от 30 юни 2016 г. — CB/Комисия
   (Дело T-491/07 RENV) (1)

   ((Конкуренция - Решение за сдружаване на предприятия - Пазар на издаване на карти за плащане във Франция - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Ценови мерки, приложими за „новонавлизащите участници“ - Членска такса и т.нар. механизми за „регулиране на функцията на придобиване“ и за „събуждане на спящите членове“ - Релевантен пазар - Ограничаване на конкуренцията относно резултата - Член 81, параграф 3 ЕО - Явни грешки в преценката - Принцип на добра администрация - Пропорционалност - Правна сигурност))
   (2016/C 305/30)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Groupement des cartes bancaires (CB) (Париж, Франция) (представители: F. Pradelles и J. Ruiz Calzado, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka и B. Mongin)

      Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: BNP Paribas (Париж) (представители: O. de Juvigny и J. Caminati, avocat), BPCE, с предишно наименование Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance (CNCEP) (Париж) (представители: A. Choffel и S. Hautbourg, avocats) и Société générale (Париж) (представители: P. Guibert и P. Patat, avocats)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2007) 5060 окончателен на Комисията от 17 октомври 2007 година относно производство съгласно член 81 [ЕО] (COMP/D1/38606 — Groupement des Cartes Bancaires „CB“).

      Диспозитив

               1)

               Отменя Решение C(2007) 5060 окончателен на Комисията от 17 октомври 2007 година относно производство съгласно член 81 [ЕО] (COMP/D1/38606 — Groupement des cartes bancaires „CB“) в частта, в която Европейската комисия нарежда в член 2 на Groupement „да се въздържа в бъдеще от всякакви мерки или [от] всяко поведение, което би имало еднаква или сходна цел“.

               2)

               Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

               3)

               Groupement des cartes bancaires (CB) и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски, включително направените в производството пред Съда.

               4)

               BNP Paribas, BPCE и Société générale понасят направените от тях съдебни разноски, включително направените в производството пред Съда.

      (1)  ОВ C 64, 8.3.2008 г.


               25.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/36

         Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Hæstiréttur Íslands на 6 декември 2012 г. по дело Jan Anfinn Wahl срещу Исландия
   (Дело E-15/12)
   2013/C 118/11
   С писмо от 6 декември 2012 г., получено в деловодството на Съда на 6 декември 2012 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Hæstiréttur Íslands (Върховен съд на Исландия) за консултативно становище по дело Jan Anfinn Wahl срещу Исландия по следните въпроси:

               1.

               Предвид член 7 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, държавитe-членки, които са страни по това споразумение, имат ли възможност да избират формата и метода на прилагане при въвеждането в националния им правен ред на разпоредбите на Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки?

               2.

               Трябва ли член 27, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО да се тълкува в смисъл, че за да се счете, че даден гражданин на Съюза представлява заплаха за обществения ред и обществената сигурност в държавa-членка на ЕИП, е достатъчен самият факт, че компетентните органи на тази държава приемат въз основа на извършена оценка на опасността, че определена организация, към която принадлежи въпросното лице, е свързана с организираната престъпност, и оценката се основава на тезата, че на местата, където такива организации са успели да се установят, впоследствие се наблюдават увеличаване на престъпността и организирана престъпност?

               3.

               За отговора на втория въпрос има ли значение дали държавата-членка е обявила за незаконна организацията, чийто член е въпросното лице, и дали членуването в такава организация е забранено в страната?

               4.

               За да се приеме, че е налице заплаха за обществения ред и обществената сигурност по смисъла на член 27, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО, достатъчно основание ли е, че държавa-членка на ЕИП, страна по Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, е определила в законодателството си като наказуемо поведението, изразяващо се в сговаряне с друго лице за извършване на деяние, чието извършване е част от дейностите на престъпна организация, или такова законодателство се смята за обща превенция по смисъла на член 27, параграф 2 от Директивата? Този въпрос се основава на обстоятелството, че „организирана престъпност“ по смисъла на националното законодателство представлява сдружаването на три или повече лица, чиято основна цел е по користни подбуди, пряко или непряко, умишлено да извършат престъпно деяние, или когато значителна част от дейностите е свързана с извършването на такова деяние.

               5.

               Трябва ли член 27, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО да се разбира в смисъл, че като предпоставка за прилагането спрямо конкретно лице на мерките по член 27, параграф 1 от Директивата държавата-членка трябва да посочи, че има вероятност въпросното лице да възнамерява да извърши дейности, включващи определено деяние или деяния или въздържане от определено деяние или деяния, за да може да се приеме, че поведението на лицето представлява истинска, реална и достатъчно сериозна заплаха, засягаща някой от основните интереси на обществото?


title: Дело C-422/14: Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona — Испания) — Cristian Pujante Rivera/Gestora Clubs Dir SL, Fondo de Garantía Salarial (Преюдициално запитване — Социална политика — Колективни уволнения — Директива 98/59/ЕО — Член 1, параграф 1, първа алинея, буква a) — Понятие „брой на работниците, които нормално работят“ в съответната организация — Член 1, параграф 1, втора алинея — Понятия „уволнение“ и „прекратяване на трудов договор, приравнено към уволнение“ — Начин за изчисляване на броя уволнени работници)

text:
               18.1.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 16/12

         Решение на Съда (първи състав) от 11 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona — Испания) — Cristian Pujante Rivera/Gestora Clubs Dir SL, Fondo de Garantía Salarial
   (Дело C-422/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Социална политика - Колективни уволнения - Директива 98/59/ЕО - Член 1, параграф 1, първа алинея, буква a) - Понятие „брой на работниците, които нормално работят“ в съответната организация - Член 1, параграф 1, втора алинея - Понятия „уволнение“ и „прекратяване на трудов договор, приравнено към уволнение“ - Начин за изчисляване на броя уволнени работници))
   (2016/C 016/13)
   Език на производството: испански

      Запитваща юрисдикция

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Страни в главното производство

      Ищец: Cristian Pujante Rivera

      Ответници: Gestora Clubs Dir SL, Fondo de Garantía Salarial

      Диспозитив

               1)

               Член 1, параграф 1, първа алинея, буква а) от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения трябва да се тълкува в смисъл, че работниците на трудов договор, сключен за определен срок или за извършване на конкретни задачи, трябва да се считат за част от работниците, които по смисъла на тази разпоредба „нормално“ работят в рамките на съответната организация.

               2)

               За да се установи наличието на „колективно уволнение“ по смисъла на член 1, параграф 1, първа алинея, буква а) от Директива 98/59, което би довело до прилагането на тази директива, съдържащото се във втората алинея на тази разпоредба условие да „са уволнени най-малко пет работници“ трябва да се тълкува в смисъл, че посоченото условие се отнася не до случаите на прекратяване на трудовите договори, приравнени на уволнения, а изключително до уволненията в тесен смисъл.

               3)

               Директива 98/59 трябва да се тълкува в смисъл, че същественото изменение на главните елементи на трудовия договор, извършено от работодателя едностранно и в ущърб на работника по причини, несвързани с този работник, попада в рамките на понятието „уволнение“ по член 1, параграф 1, първа алинея, буква а) от тази директива.

      (1)  ОВ C 421, 24.11.2014 г.


title: Дело T-301/04: Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Clearstream/Комисия (Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Финансови услуги — Решение за установяване на нарушение на член 82 ЕО — Отказ да се предоставят трансгранични услуги по клиринг и сетълмент — Дискриминационно ценообразуване — Съответен пазар — Вменяване на неправомерното поведение)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 256/21

         Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Clearstream/Комисия
   (Дело T-301/04) (1)

   (Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Финансови услуги - Решение за установяване на нарушение на член 82 ЕО - Отказ да се предоставят трансгранични услуги по клиринг и сетълмент - Дискриминационно ценообразуване - Съответен пазар - Вменяване на неправомерното поведение)
   2009/C 256/35
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподатели: Clearstream Banking AG (Франкфурт на Майн, Германия) и Clearstream International SA (Люксембург, Люксембург) (представители: H. Satzky и B. Maassen, avocats)

      Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално T. Christoforou, A. Nijenhuis и M. Schneider, впоследствие A. Nijenuis и R. Sauer)

      Предмет

   Жалба за отмяна на Решение C (2004) 1958 окончателен на Комисията от 2 юни 2004 година относно производство по член 82 [ЕО] (дело COMP/38.096 — Clearstream (услуги по клиринг и сетълмент)

      Диспозитив

               1.

               Отхвърля жалбата.

               2.

               Осъжда Clearstream Banking AG и Clearstream International SA да заплатят съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 262, 23.10.2004 г.


title: Дело C-428/11: Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 16 август 2011 г. — Purely Creative Ltd и др./Office of Fair Trading

text:
               22.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 311/25

         Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 16 август 2011 г. — Purely Creative Ltd и др./Office of Fair Trading
   (Дело C-428/11)
   2011/C 311/42
   Език на производството: английски

      Запитваща юрисдикция

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry

      Ответник: Office of Fair Trading

      Преюдициални въпроси

               1.

               Означава ли забраната по параграф 31 от приложение 1 към Директива 2005/29/ЕО (1), че търговците нямат право да уведомяват потребителите, че са спечелили награда или друга еквивалентна облага, когато всъщност потребителят трябва да направи някакъв разход, макар и минимален, за да поиска въпросната награда или еквивалентна облага?

               2.

               В случаите, в които търговецът предлага на потребителя различни начини за да поиска наградата или еквивалентната облага, нарушен ли е параграф 31 от приложение 1, ако извършването на каквото и да било действие във връзка с някой от тези начини е обвързано със задължението на потребителя да направи някакъв, макар и минимален, разход?

               3.

               Ако параграф 31 от приложение 1 не е нарушен, когато начинът да поиска наградата задължава потребителя да направи само минимален разход, въз основа на какви критерии националният съд трябва да прецени, че този разход е минимален? По-конкретно, трябва ли този разход да бъде напълно необходим:

                           а)

                           за да може рекламодателят да установи, че потребителят е спечелилото наградата лице, и/или

                           б)

                           за да може потребителят да получи наградата, и/или

                           в)

                           за да може потребителят да се възползва от обещаното като награда?

               4.

               Използването на израза „невярно впечатление“ в параграф 31 означава ли, че освен изискването потребителят да заплати сума или да поеме разход във връзка с искането за получаване на наградата следва да е изпълнено и някакво допълнително изискване, за да приеме националният съд, че разпоредбите на параграф 31 са били нарушени?

               5.

               Ако да, въз основа на какви критерии следва да прецени националният съд дали е било създадено такова „невярно впечатление“? По-конкретно, длъжен ли е националният съд да вземе предвид относителната стойност на наградата в сравнение с разхода за поискването ѝ, когато преценява дали е било създадено „невярно впечатление“? Ако да, трябва ли „относителната стойност“ да се оценява на базата на:

                           а)

                           единичния разход, направен от рекламодателя, за да придобие наградата; или

                           б)

                           единичния разход, направен от рекламодателя, за да предостави наградата на потребителя; или

                           в)

                           оценката на потребителя за стойността на наградата, когато я сравнява с „пазарната стойност“ на предлаган на пазара еквивалентен продукт?

      (1)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


title: Съединени дела C-659/13 и С-34/14: Решение на Съда (четвърти състав) от 4 февруари 2016 г. (преюдициални запитвания от First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München — Германия, Обединено кралство) — C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (C-659/13), Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14) (Преюдициално запитване — Допустимост — Дъмпинг — Внос на обувки с горна част от кожа с произход от Китай и Виетнам — Валидност на Регламент (ЕО) № 1472/2006 и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 — Антидъмпингово споразумение на СТО — Регламент (ЕО) № 384/96 — Член 2, параграф 7 — Определяне на дъмпинг — Внос от страни с непазарна икономика — Искания за получаване на статут на дружество, функциониращо в условията на пазарна икономика — Срок — Член 9, параграфи 5 и 6 — Искания за индивидуално третиране — Член 17 — Изготвяне на извадка — Член 3, параграфи 1, 5 и 6, член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 — Сътрудничество от производството на Съюза — Член 3, параграфи 2 и 7 — Установяване на вреда — Други известни фактори — Митнически кодекс на Общността — Член 236, параграфи 1 и 2 — Възстановяване на недължими мита — Срок — Непредвидими обстоятелства или непреодолима сила — Невалидност на регламент, с който се въвежда антидъмпингово мито)

text:
               21.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/2

         Решение на Съда (четвърти състав) от 4 февруари 2016 г. (преюдициални запитвания от First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München — Германия, Обединено кралство) — C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (C-659/13), Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14)
   (Съединени дела C-659/13 и С-34/14) (1)

   ((Преюдициално запитване - Допустимост - Дъмпинг - Внос на обувки с горна част от кожа с произход от Китай и Виетнам - Валидност на Регламент (ЕО) № 1472/2006 и на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 - Антидъмпингово споразумение на СТО - Регламент (ЕО) № 384/96 - Член 2, параграф 7 - Определяне на дъмпинг - Внос от страни с непазарна икономика - Искания за получаване на статут на дружество, функциониращо в условията на пазарна икономика - Срок - Член 9, параграфи 5 и 6 - Искания за индивидуално третиране - Член 17 - Изготвяне на извадка - Член 3, параграфи 1, 5 и 6, член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 - Сътрудничество от производството на Съюза - Член 3, параграфи 2 и 7 - Установяване на вреда - Други известни фактори - Митнически кодекс на Общността - Член 236, параграфи 1 и 2 - Възстановяване на недължими мита - Срок - Непредвидими обстоятелства или непреодолима сила - Невалидност на регламент, с който се въвежда антидъмпингово мито))
   (2016/C 106/02)
   Езици на производството: английски и немски

      Запитващи юрисдикции

   First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München

      Страни в главните производства

      Жалбоподатели: C & J Clark International Ltd (C-659/13), Puma SE (C-34/14)

      Ответници: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (C-659/13), Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14)

      Диспозитив

               1)

               Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, е невалиден, доколкото нарушава член 2, параграф 7, буква б) и член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност, изменен с Регламент (ЕО) № 461/2004 на Съвета от 8 март 2004 г.
               Разглеждането на преюдициалните въпроси не разкрива никакво основание, годно да засегне валидността на Регламент № 1472/2006 с оглед на член 296 ДФЕС, както и на член 2, параграф 7, буква в), на член 3, параграфи 1, 2 и 5 — 7, на член 4, параграф 1, на член 5, параграф 4, на член 9, параграф 6 или на член 17 от Регламент № 384/96, изменен с Регламент № 461/2004, разгледани поотделно, що се отнася до някои от тези членове или разпоредби, и съвместно, що се отнася до други от тях.

               2)

               Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа с произход от Виетнам и с произход от Китайската народна република, приложимо и към вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа, доставяни от Административен район със специален статут Макао, декларирани или не с произход от Административен район със специален статут Макао, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 от Регламент № 384/96, е невалиден в същата степен като Регламент № 1472/2006.

               3)

               При положение като разглежданото в главните производства юрисдикциите на държавите членки не могат да се основават на решения, с които съдът на Европейския съюз е отменил регламент за въвеждането на антидъмпингови мита, доколкото същият се е отнасял до определени производители — износители, посочени в него, за да приемат, че митата, наложени на стоките на други производители — износители, посочени в този регламент, намиращи се в същото положение като производителите — износители, по отношение на които този регламент е бил отменен, не са дължими по смисъла на член 236, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността. След като такъв регламент не е бил оттеглен от приелата го институция на Европейския съюз, не е бил отменен от съда на Съюза или обявен от Съда на Европейския съюз за невалиден, поради това че налага мита за стоки на посочените други производители — износители, тези мита остават дължими по смисъла на споменатата разпоредба.

               4)

               Член 236, параграф 2 от Регламент № 2913/92 трябва да се тълкува в смисъл, че пълното или частично обявяване от съда на Европейския съюз за невалиден на регламент, с който се въвеждат антидъмпингови мита, не представлява непредвидимо обстоятелство или непреодолима сила по смисъла на тази разпоредба.

      (1)  ОВ C 71, 8.3.2014 г.

      ОВ C 194, 24.6.2014 г.


title: Дело T-199/14: Жалба, подадена на 28 март 2014 г.  — Vanbreda Risk & Benefits/Комисия

text:
               26.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 159/36

         Жалба, подадена на 28 март 2014 г. — Vanbreda Risk & Benefits/Комисия
   (Дело T-199/14)
   2014/C 159/49
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Vanbreda Risk & Benefits (Антверпен, Белгия) (представители: P. Teerlinck и P. de Bandt, avocats)

      Ответник: Европейска комисия

      Искания

   Жалбоподателят иска от Общия съд:

               —

               да отмени решението на Европейската комисия от 30 януари 2014 г. (Ref. Ares(2014)221245), с което Комисията отхвърля офертата на VANBREDA RISK & BENEFITS SA по партида 1 на обществена поръчка 2013/S 155-269617 (процедура за възлагане на обществена поръчка № OIB.DR.2/PO/2013/062/591) и възлага поръчката на дружеството Marsh SA,

               —

               да разпореди представянето на документите, посочени в глава III (процесуално-организационни действия) от настоящата жалба,

               —

               да установи наличието на извъндоговорна отговорност на Комисията и да осъди същата да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 1 000 000 EUR за пропуснатата възможност да спечели обществената поръчка, за пропуснатите референции и за претърпените неимуществени вреди,

               —

               във всички случаи да осъди Комисията да заплати разноските по настоящото производство.

      Правни основания и основни доводи

   В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага само едно правно основание — незаконосъобразност на решението на Комисията да възложи обществената поръчка на дружество, което в нарушение на спецификацията на поръчката не е приложило към офертата си споразумение/пълномощно, с което всички застрахователи, участващи в консорциума, поемат солидарна отговорност във връзка с изпълнението на поръчката.
   Това основание е разделено на три части, по които жалбоподателят твърди, че Комисията:

               —

               е нарушила принципа на равенство на оферентите, член 111, параграф 5 и член 113, параграф 1 от Финансовия регламент (1), член 146, параграфи 1 и 2, член 149, параграф 1 и член 158, параграфи 1 и 3 от Регламента за прилагане (2), както и изискванията в спецификацията на поръчката, като е приела офертата на Marsh за съответстваща на тези изисквания, въпреки че тя не включва споразумение/пълномощно, надлежно подписано от всички участващи в консорциума застрахователи съгласно изискванията в спецификацията,

               —

               е нарушила принципа на равно третиране на оферентите, както и член 112, параграф 1 от Финансовия регламент и член 160 от Регламента за прилагане, като е позволила на Marsh да измени офертата си след крайния срок за представяне на офертите,

               —

               е нарушила принципа на прозрачност във връзка с член 102, параграф 1 от Финансовия регламент, като е отказала да даде точен отговор на въпроса на жалбоподателя дали споразумението/пълномощното е било подписано от всички застрахователи, участващи в консорциума Marsh, и дали този документ е бил приложен към офертата на Marsh.

      (1)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, стр. 1).

      (2)  Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, стр. 1).


title: Дело T-287/16: Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Белгия/Комисия (ЕФГЗ и ЕЗФРСР — Разходи, изключени от финансиране — Разходи, направени от Белгия — Възстановявания при износ — Липса на възстановяване, което е резултат от небрежност, отговорен за която е орган на държава членка — Неизчерпване на всички възможни способи за защита — Пропорционалност)

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/30

         Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Белгия/Комисия
   (Дело T-287/16) (1)

   ((ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Разходи, направени от Белгия - Възстановявания при износ - Липса на възстановяване, което е резултат от небрежност, отговорен за която е орган на държава членка - Неизчерпване на всички възможни способи за защита - Пропорционалност))
   (2017/C 293/34)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: първоначално J.-C. Halleux и M. Jacobs, впоследствие M. Jacobs, L. Van den Broeck и J. Van Holm, подпомагани от É. Grégoire и J. Mariani, avocats)

      Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и P. Ondrůšek)

      Предмет

   Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 г. за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (OВ 2016, L 75, стp. 16) в частта, в която не допуска финансиране за Кралство Белгия на стойност 9 601 619,00 евро

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 270, 25.7.2016 г.


title: Дело T-55/14: Решение на Общия съд от 14 юли 2015 г. — Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen/СХВП (Lembergerland) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността „Lembergerland“ — Абсолютно основание за отказ — Марка за вино, която включва географски означения — Член 7, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

text:
               14.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/51

         Решение на Общия съд от 14 юли 2015 г. — Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen/СХВП (Lembergerland)
   (Дело T-55/14) (1)

   ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Lembergerland“ - Абсолютно основание за отказ - Марка за вино, която включва географски означения - Член 7, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) № 207/2009))
   (2015/C 302/65)
   Език на производството: немски

      Страни

      Жалбоподател: Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen eG (Файхинген ан дер Енц, Германия) (представител: H. Steffan, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)

      Предмет

   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 14 ноември 2013 г., (преписка R 566/2013-1 R 566/2013-1) относно заявка за регистрация на словния знак „Lembergerland“ като марка на Общността

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen eG да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 78, 15.3.2014 г.


title: Дело T-549/11: Определение на Общия съд от 26 ноември 2012 г. — MIP Metro/СХВП — Real Seguros (real,- BIO) (Марка на Общността — Производство по възражение — Отмяна на предходните национални марки — Липса на основание за произнасяне)

text:
               26.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 26/47

         Определение на Общия съд от 26 ноември 2012 г. — MIP Metro/СХВП — Real Seguros (real,- BIO)
   (Дело T-549/11) (1)

   (Марка на Общността - Производство по възражение - Отмяна на предходните национални марки - Липса на основание за произнасяне)
   2013/C 26/94
   Език на производството: английски

      Страни

      Жалбоподател: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Дюселдорф, Германия) (представители: J.-C. Plate и R. Kaase)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)

      Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Real Seguros, SA (Порто, Португалия)

      Предмет

   Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 август 2011 г. (преписка R 115/2011-4), постановено в производство по възражение между Real Seguros, SA и MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      Диспозитив

               1.

               Основанието за произнася по жалбата е отпаднало.

               2.

               Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски в производството пред Общия съд.

      (1)  ОВ C 6, 7.1.2012 г.


title: Дело C-255/11: Определение на председателя на Съда от 30 ноември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Geldern — Германия) — Nadine Büsch, Björn Siever/Ryanair Ltd

text:
               2.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 63/15

         Определение на председателя на Съда от 30 ноември 2012 г. (преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Geldern — Германия) — Nadine Büsch, Björn Siever/Ryanair Ltd
   (Дело C-255/11) (1)

   2013/C 63/26
   Език на производството: немски
   Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 226, 30.7.2011 г.


title: Дело F-17/12: Жалба, подадена на 8 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия

text:
               12.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/33

         Жалба, подадена на 8 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия
   (Дело F-17/12)
   2012/C 138/77
   Език на производството: италиански

      Страни

      Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)

      Ответник: Европейска комисия

      Предмет на производството

   Искане да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение за вредите, които той счита, че е претърпял поради прекомерната продължителност на производството за признаване на сериозното заболяване, от което е засегнат.

      Искания на жалбоподателя

               —

               да се отмени решението на Комисията, независимо от форма, в която е прието, с което се отхвърля искането, отправено от жалбоподателя до Органа по назначаване на Комисията (ОН) на 23 ноември 2010 г.,

               —

               да се отмени записка № Ref Ares(2011) 74616 — 24/0112011 на Комисията от 24 януари 2011 г.,

               —

               доколкото е необходимо да се отмени решението, независимо от формата, в която е прието, с което Комисията отхвърля административната жалба, подадена от жалбоподателя срещу записката от 24 януари 2011 г.

               —

               доколкото е необходимо да се отмени записка № „Ref Ares(2011) 1010393 — 23.9.2011“ от 23 септември 2011 г.,

               —

               доколкото е необходимо да се установи, че производството, образувано по искането на жалбоподателя на основание член 72 от Правилника за длъжностните лица да му се възстановят 100 % от направените от него медицински разходи, е продължило повече от пет години,

               —

               доколкото е необходимо да се обяви, че продължителността на разглежданото производство е била прекомерна,

               —

               вследствие на това да се осъди Комисията да поправи вредите, които жалбоподателят вече претърпял поради прекомерната продължителност на разглежданото производство като му изплати сумата от 10 000 EUR или друга сума, която Общият съд счете за справедлива,

               —

               да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя, считано от деня, следващ деня, в който искането от 23 ноември 2010 г. е постъпило в Комисията и до действителното изплащане на сумата от 10 000 EUR, лихвите върху посочената сума с годишна капитализация с годишен лихвен процент 10 %,

               —

               да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


title: Дело C-129/13: Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 18 март 2013 г. — Kamino International Logistics BV, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 171/11

         Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 18 март 2013 г. — Kamino International Logistics BV, друга страна в производството: Staatssecretaris van Financiën
   (Дело C-129/13)
   2013/C 171/22
   Език на производството: нидерландски

      Запитваща юрисдикция

   Hoge Raad der Nederlanden

      Страни в главното производство

      Жалбоподател в производството по касационно обжалване: Kamino International Logistics BV

      Друга страна в производството по касационно обжалване: Staatssecretaris van Financiën

      Преюдициални въпроси

               1.

               Може ли националният съд да прилага пряко залегналия в правото на Съюза принцип на зачитане на правото на защита от страна на администрацията?

               2.

               При утвърдителен отговор на първия въпрос:

                           а)

                           Трябва ли залегналият в правото на Съюза принцип на зачитане на правото на защита от страна на администрацията да се тълкува в смисъл, че е налице нарушение на този принцип, когато адресатът на бъдещото решение наистина не е бил изслушан, преди администрацията да приеме неблагоприятното за него решение, но все пак впоследствие е получил възможност да бъде изслушан на следващия етап от административния процес (обжалването по административен ред), който предхожда обжалването пред националния съд?

                           б)

                           Съгласно националното право ли се определят правните последици от нарушаването на залегналия в правото на Съюза принцип на зачитане на правото на защита от страна на администрацията?

               3.

               При отрицателен отговор по буква б) от втория въпрос: какви обстоятелства може да вземе предвид националният съд при определянето на тези правни последици, и по-специално може ли да вземе предвид дали при липсата на нарушение на залегналия в правото на Съюза принцип на зачитане на правото на защита от страна на администрацията изходът от производството би бил различен?


title: Дело C-41/11: Решение на Съда (голям състав) от 28 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État, Белгия) — Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL/Région wallonne (Опазване на околната среда — Директива 2001/42/ЕО — Членове 2 и 3 — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници — План или програма — Липса на предварителна екологична оценка — Отмяна на план или програма — Възможност за запазване на последиците на плана или програмата — Условия)

text:
               21.4.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 118/6

         Решение на Съда (голям състав) от 28 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État, Белгия) — Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL/Région wallonne
   (Дело C-41/11) (1)

   (Опазване на околната среда - Директива 2001/42/ЕО - Членове 2 и 3 - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници - План или програма - Липса на предварителна екологична оценка - Отмяна на план или програма - Възможност за запазване на последиците на плана или програмата - Условия)
   2012/C 118/09
   Език на производството: френски

      Запитваща юрисдикция

   Conseil d'État

      Страни в главното производство

      Жалбоподатели: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL

      Ответник: Région wallonne

      Предмет

   Преюдициалното запитване — Conseil d'État (Белгия) — Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда — Опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници — Отмяна на национална правна норма, считана за противоречаща на Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135) — Възможност за запазване за кратък период на последиците на тази норма

      Диспозитив

   Когато национална юрисдикция е сезирана въз основа на своето национално право с жалба за отмяна на национален акт, представляващ „план“ или „програма“ по смисъла на Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда, и установи, че съответният „план“ или съответната „програма“ е бил/била приет/приета, без да е изпълнено предвиденото в тази директива задължение за предварително изготвяне на екологична оценка, тази юрисдикция е длъжна да предприеме всички общи или специални мерки по националното право, за да поправи пропуска да се извърши такава оценка, включително чрез евентуално спиране на действието или отмяна на обжалвания „план“ или обжалваната „програма“. Въпреки това предвид специфичните обстоятелства по делото в главното производство може по изключение да се допусне запитващата юрисдикция да приложи националната разпоредба, която ѝ позволява да запази някои последици на отменения национален акт, при условие че:

               —

               този национален акт е мярка за правилно транспониране на Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници,

               —

               приемането и влизането в сила на новия национален акт, съдържащ програмата за действие по смисъла на член 5 от тази директива, не осигуряват възможност да се избегнат неблагоприятните последици върху околната среда от отмяната на обжалвания акт,

               —

               отмяната на обжалвания акт би имала за последица създаването на празнота в правото по отношение на транспонирането на Директива 91/676, което би се отразило още по-неблагоприятно на околната среда, в смисъл че тази отмяна ще доведе до намаляване на защитата на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници и по този начин ще бъде в противоречие със самата основна цел на тази директива, и

               —

               запазването по изключение на последиците на подобен акт се отнася само за периода от време, строго необходим за приемането на мерките, с които се отстранява констатираното нарушение.

      (1)  ОВ C 113, 9.4.2011 г.


title: Дело C-486/15 P: Решение на Съда (шести състав) от 30 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Френска република, Orange, Федерална република Германия (Обжалване — Държавни помощи — Финансови мерки в полза на France Télécom — Оферта за заем от акционер — Публични изявления на представителите на френската държава — Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар — Понятието „помощ“ — Понятието „икономическо предимство“ — Критерий за разумния частен инвеститор — Задължение за мотивиране на Общия съд — Граници на съдебния контрол — Изопачаване на спорното решение)

text:
               30.1.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/12

         Решение на Съда (шести състав) от 30 ноември 2016 г. — Европейска комисия/Френска република, Orange, Федерална република Германия
   (Дело C-486/15 P) (1)

   ((Обжалване - Държавни помощи - Финансови мерки в полза на France Télécom - Оферта за заем от акционер - Публични изявления на представителите на френската държава - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар - Понятието „помощ“ - Понятието „икономическо предимство“ - Критерий за разумния частен инвеститор - Задължение за мотивиране на Общия съд - Граници на съдебния контрол - Изопачаване на спорното решение))
   (2017/C 030/12)
   Език на производството: френски

      Страни

      Жалбоподател: Европейска комисия (представители: C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan и T. Maxian Rusche)

      Други страни в производството: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и J. Bousin), Orange (по-рано France Télécom) (представители: S. Hautbourg и S. Cochard-Quesson, avocats), Федерална република Германия

      Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 381, 16.11.2015 г.


title: Дело C-139/14: Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 24 март 2014 г.  — Mineralquelle Zurzach AG/Hauptzollamt Singen

text:
               24.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 194/12

         Преюдициално запитване от Finanzgericht Baden-Württemberg (Германия), постъпило на 24 март 2014 г. — Mineralquelle Zurzach AG/Hauptzollamt Singen
   (Дело C-139/14)
   2014/C 194/14
   Език на производството: немски

      Запитваща юрисдикция

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Страни в главното производство

      Жалбоподател: Mineralquelle Zurzach AG

      Ответник: Hauptzollamt Singen

      Преюдициални въпроси

               1)

               Следва ли безалкохолна напитка, която е съставена основно от вода, но съдържа 12 % плодови сокове, като наред със захарта включва и смес от витамини, която смес осезаемо надвишава съдържанието на витамини в натуралните плодови сокове, да бъде класирана в подпозиция 2202 10 00 от Комбинираната номенклатура?

               2)

               При отрицателен отговор на първия въпрос:
               Следва ли подобна напитка да бъде класирана в код 2202 90 10 11 по ТАРИК като разреден с вода плодов сок?

               3)

               При отрицателен отговор на първите два въпроса:
               Следва ли подобна стока да бъде класирана в код 2202 90 10 19 по ТАРИК?


title: Дело T-351/07: Решение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г.  — Somm/СХВП (Сенчест навес) (Марка на Общността — Заявка за триизмерна марка на Общността — Защитен заслон — Абсолютни основания за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 — Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използването — Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94)

text:
               7.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 32/32

         Решение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г. — Somm/СХВП (Сенчест навес)
   (Дело T-351/07) (1)

   (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Защитен заслон - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 - Липса на отличителен характер, придобит в резултат на използването - Член 7, параграф 3 от Регламент № 40/94)
   (2009/C 32/61)
   Език на производството: италиански
   Страни

      Жалбоподател: Somm Srl (San Mauro Torinese, Италия) (представител: M. Ferro, avocat)

      Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и P. Bullock)
   Предмет
   Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 юни 2007 г. (преписка R 1653/2006-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, представляващ сенчест навес.
   Диспозитив

               1)

               Отхвърля жалбата.

               2)

               Осъжда Somm Srl да заплати съдебните разноски.

      (1)  ОВ C 283, 24. 11. 2007 г.


title: Дело T-38/17: Определение на Общия съд от 17 юли 2017 г. — DQ и др./Парламент

text:
               4.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 293/40

         Определение на Общия съд от 17 юли 2017 г. — DQ и др./Парламент
   (Дело T-38/17) (1)

   (2017/C 293/52)
   Език на производството: френски
   Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

      (1)  ОВ C 104, 3.4.2017 г.